ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

19.12.2018

Справа № 910/23976/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участю секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 58)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 101)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17)

про розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача: Авраміч В.О.

від відповідача: Горпиченко Л.В.

від третьої особи: Заплішна О.Д.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Банк "Контракт" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт" (далі – ПАТ Банк "Контракт") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" (далі – ТОВ ГК "Укргаз"), в якій просив суд розірвати договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.3015; зобов'язати ТОВ ГК "Укргаз" повернути на користь ПАТ Банк "Контракт" нежилі приміщення, які є предметом договору купівлі-продажу від 30.09.3015; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 30є.09.2015 № 11408434; визнати за ПАТ Банк "Контракт" право власності на нежилі приміщення, придбані ТОВ ГК "Укргаз" за договором.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ ГК "Укргаз" не в повному обсязі розрахувався за придбані нежилі приміщення згідно договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.2015 та має заборгованість, що є істотним порушенням умов договору та підставою для односторонньої відмови Банку від договору, та надає право Банку "Контракт" вимагати повернення нежилих приміщень. Матеріально-правовою підставою позову визначено статті 651, 655, 691, 694, 695 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.2015, укладений між ПАТ Банк "Контракт" та ТОВ ГК "Укргаз". В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 у справі № 910/23976/16 в частині розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.2015, укладеного між ПАТ Банк "Контракт" та ТОВ ГК "Укргаз" скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог про розірвання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30.09.2015 відмовлено. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.10.2018 суд частково задовольнив касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Контракт", скасував постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 у справі №910/23976/16, направив справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що судом апеляційної інстанції не було досліджено питання істотності порушення товариством умов договору купівлі-продажу та наскільки продавець позбавився того, на що він розраховував, з огляду на те, що за договором купівлі-продажу апеляційним судом не враховано дату останнього платежу за придбане нерухоме майно та не зіставлено його з сумою заборгованості.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про те, що до спірних правовідносин в частині повернення майна слід застосовувати частину 3 статті 653 Цивільного кодексу України, за якою сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, який зроблено без належної оцінки обставин справи та змісту статей 694, 695 Цивільного кодексу України.

Згідно з розпорядження керівника апарату Господарського суду м. Києва № 05-23/1924 від 30.10.2018 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №910/23976/16, за результатами якого дану справу передано на розгляд судді Пукшин Л.Г., що відображено у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.11.2018 прийнято справу №910/23976/16 до свого провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 28.11.18.

23.11.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення третьої особи, з яких вбачається, що відповідач не виконав належним чином зобов’язання оплатити придбане нерухоме майно у порушення визначеним договором строк, що є істотним порушенням договору, оскільки внаслідок несплати відповідачем грошових коштів, позивач позбавлений права отримати дохід від продажу нерухомого майна. Крім того, третя особа у своїх пояснення зазначає, що сплата другої частини вартості майна за договором мала бути здійснена не пізніше 05.10.2015 року у розмірі 23 200 000,00 грн.

28.11.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, у зв’язку з підготовкою відзиву та у зв’язку з відрядженням представника.

28.11.2018 у судовому засіданні, суд задовольнив клопотання відповідача та відклав підготовче засідання на 19.12.2018.

19.12.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив, в якому відповідач вказує, що відповідач порушив строки оплати за придбані нежилі приміщення відповідно до договору, проте неналежне виконання відповідачем умов договору щодо проведення не повної оплати не може бути підставою для розірвання договору. Також, відповідач зазначає про поважні причини прострочення перерахування відповідачем грошових коштів за спірним договором. Крім того, відповідач вважає, що позивач не обґрунтував, яку саме шкоду йому завдав відповідач та не надав доказів таких обставин.

19.12.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 910/23976/16.

В обґрунтування клопотання, відповідач зазначає, що з метою правильного вирішення спору і попередження необґрунтованого втручання у права учасників справи на грошові кошти, необхідним є призначення судової будівельно-технічної експертизи, яка встановить певні обставини щодо доводів обох сторін, їх обґрунтованості або не обґрунтованості щодо існування об’єкту договору у первісному стані, який передавався за договором купівлі - продажу. Також, відповідач зазначає, що на даний час відповідачем здійснено ряд невід’ємних поліпшень спірного майна, здійснено перепланування та перебудову, внаслідок чого по-перше, збільшилась вартість майна як в цілому, так і вартість поліпшень, що в сукупності свідчить про створення нової речі та збільшення об’єкта як за вартістю, так і технічними характеристиками (конфігурацією, площею). Крім цього, відповідач стверджує, що фактично за його кошти була створена нова річ, коли позивач у позові вимагає повернення вже не існуючої речі в просторі, а фактично вимагає повернення нової речі значної вартості, яка перевищує суму договору купівлі - продажу.

У судовому засіданні, яке призначене на 19.12.18, з’явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд прийняти до розгляду відзив на позов та підтримав подане клопотання про призначення експертизи по справі, надав усні пояснення по суті клопотання у відповідності до зазначених обґрунтувань у поданому клопотанні.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про призначення експертизи по справі, надав усні пояснення по суті клопотання.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про призначення експертизи по справі, надав усні пояснення по суті клопотання.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з’ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, позовна заява мотивована тим, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за нежилі приміщення згідно спірного договору купівлі-продажу, у зв’язку з чим утворилась заборгованість, що є істотним порушенням умов договору та підставою для односторонньої відмови позивача від договору, та повернення спірного майна.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, суд має з'ясувати наявність чи відсутність факту порушення права чи законних інтересів та відповідно ухвалити рішення, в якому встановити наявність чи відсутність підстав та достатність обґрунтувань позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач обґрунтовують наявні у них права відносно спірного нерухомого майна, та в підтвердження своїх позицій посилаються на докази, при дослідженні яких необхідно застосовувати спеціальні знання у певній галузі відносно існування спірного об'єкту у первісному стані, який передавався за договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як зазначається в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У відповідності до ч. 4 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз’яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов’язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 99 ГПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 99 ГПК України питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з п.7 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики призначення судової експертизи” за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Враховуючи викладені обставини, та той факт, що для вирішення справи по суті необхідно встановити обставини, які виникли в ході судового розгляду справи, для визначення яких потрібні спеціальні знання, а тому суд вважає за необхідне призначити судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

За висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов’язані з проведенням судової експертизи.

Пунктом 2 частини 1 статті 228 ГПК України визначено, господарський суд заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупиняє провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Таким чином, розглянувши клопотання відповідача, враховуючи про необхідність спеціальних знань для дослідження всіх обставин справи, суд дійшов висновку про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" про призначення будівельно-технічної експертизи у справі.

2. Призначити у справі № 910/23976/16 будівельно-технічну експертизу.

3. Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

4. Попередити експерта, що за надання завідомо не правдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи експерт несе кримінальну відповідальність.

5. На вирішення експерта поставити наступні питання:

1) Яка на даний час площа об’єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58, які були предметом договору купівлі-продажу від 30.09.2015, укладеного між ПАТ Банк "Контракт" та ТОВ ГК "Укргаз" та яка вартість даних об’єктів?;

2) Чи зроблено поліпшення речі (нежитлових приміщень, які були об’єктом договору купівлі-продажу від 30.09.2015) як від’ємні, так і невід’ємні та яка їх вартість?;

3) Чи створено в результаті від’ємних та невід’ємних поліпшень, перепланувань та добудов нежитлових приміщень розташованих за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 58 – нову річ?.

6. Зобов'язати сторін надати експерту усі потрібні для проведення експертизи документи.

7. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю ГК "Укргаз" сплатити вартість витрат щодо проведення експертизи, докази чого надати суду.

8. Зупинити провадження у справі №910/23976/16 до закінчення проведення експертизи.

9. Ухвалу суду разом із матеріалами справи №910/23976/16 направити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвала набирає законної сили 19.12.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20.12.2018

Суддя Л.Г. Пукшин