ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Справа № 923/529/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Олімп" (м. Херсон),

до відповідача-1: Виконавчого комітету Антонівської селищної ради (м. Херсон),

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Річковий термінал" (смт. Антонівка, м. Херсон),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_2 (м. Херсон),

про визнання недійсним рішення та визнання права власності,

за участю представників:

позивача - Долгополов О.В., представник, дов. від 27.12.17р.;

відповідача-1 - ОСОБА_8., представник, дов. від 10.01.18р.;

відповідача-2 - Мінаєва В.В., адвокат, ордер ХС №68932 від 15.08.18р.;

третьої особи - не прибув.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АК Олімп" 07.06.18 звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить:

- визнати недійсним рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради народних депутатів № 48 від 09.06.1993 року;

- визнати за ТОВ "АК "Олімп" право власності на об'єкт незавершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізнична дорога № 3, мостіння № 1, готовність 58%, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 203, 215, 392 ЦК України, ст. 79-1, 120,123, 148-1, 152 Земельного кодексу України, ст. 32, 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 07.06.18 справу розподіленно судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 08.06.18 вищезазначену позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.06.18, у зв'язку з усуненням недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 19 липня 2018 року о 16 годині 00 хвилин.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався з 19.07.18 до 16.08.18, з 16.08.18 до 06.09.18, з 06.09.18 до 17.09.18, з 17.09.18 до 09.10.18 відповідні ухвали суду занесені до протоколів підготовчого засідання.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 16.08.18, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

У підготовчому засіданні 06.09.18, за клопотанням позивача, здійснено заміну Відповідача-1 (Антонівську селищну раду) належним Відповідачем-1 (Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради), відповідна ухвала суду занесена до протоколу підготовчого засідання від 06.09.18.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 17.09.18, розгляд справи розпочато спочатку, у зв'язку із заміною відповідача-1, за письмовим клопотанням останнього.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 09.10.18, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 09.10.18, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 20.11.18 о 10 годині 30 хвилин.

Розгляд справи по суті у судовому засіданні відкладався протокольними ухвалами з 20.11.18 до 15 години 30 хвилин 04.12.18 та з 04.12.18 до 11 години 30 хвилин 11.12.18.

У судовому засіданні 11.12.18 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

не зважаючи на розташування на спірній земельній ділянці площею 2,6912 га (кадастровий номер НОМЕР_1), за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н належного Позивачу на праві влсності об'єкту незавершеного будівництва (готовність 58%), який ТОВ «АК «Олімп» вважає нерухомим майном і, як наслідок, наявність у ТОВ «АК «Олімп» права на оренду вказаної земельної ділянки, наявність арешту, який було накладено в рамках кримінального провадження, в порушення вимог ст. ст. 79-1, 120, 148-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 32, 33 Закону України "Про оренду землі", наявність діючого до теперішнього часу рішення 55 сесії 6 скликання Антонівської селищної ради № 514 від 21.02.2014 р., пунктом 1.27 рішення Антонівської селищної ради від 04.08.2017 року № 208 надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «Річковий термінал» на розробку технічної документації для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,6752 га для розміщення і експлуатації будівель і споруд річкового транспорту за адресою: АДРЕСА_1;

як стверджує Позивач, в той же день, рішенням Антонівської селищної ради від 04.08.2017 року № 213 здійснено розподіл та реєстрація до комунальної власності Антонівської селищної ради земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, узбережжя річки Дніпро, на дві земельні ділянки: площею 0,0150 га - кадастровий номер НОМЕР_3, та площею 2.6752 га - кадастровий номер НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1;

як зазначає Позивач, станом на 1993 рік поштової адреси: АДРЕСА_1 не існувало, земельна ділянка за зазначеної адресою нікому в користування не передавалась, жоден об'єкт нерухомого майна фізичною особою ОСОБА_2 не будувався і за зазначеною адресою збудований не був і, як наслідок, Антонівська селищна рада не могла і не приймала рішення № 48 від 09.06.1993 року щодо видачі свідоцтва на право власності ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна - бази, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, яка складається з причальної стінки літ. «А»; бетонного майданчика літ. «Б», навіса літ. «В», паркану № 2 і залізничної гілки № 3;

вказані обставини, на думку Позивача, слугують підставою для визнання недійсним рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради народних депутатів № 48 від 09.06.1993 року;

як зазначає Позивач, на даний час адреси: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н, за якою було зареєстровано майно ТОВ «АК «Олімп» не існує, фактичною адресою майна Позивача (об'єкту незавершеного будівництва) на даний час є: АДРЕСА_1, право власності на майно ТОВ «АК «Олімп» (об'єкт нерухомого майна введений в експлуатацію) зареєстровано за ТОВ «Річковий термінал»;

у відповідності з ч. 1 ст. 393 ЦК України ТОВ «АК «Олімп» звертається до господарського суду з позовом щодо визнання за собою права власності на об'єкт незавершеного будівництва - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізнича дорога № 3, мостіння № 1, готовністю 58 %, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідачів, викладених у відзивах.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

між ТОВ «АК «Олімп» та Антонівською селищною радою не існувало відносин стосовно оренди земельної ділянки комунальної власності у зв'язку з чим селищна рада рішенням № 514 від 21.02.2014 р. надала дозвіл ТОВ «АК «Олімп» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,69 га в оренду;

на сьогоднішній день рішення Антонівської селищної ради № 514 від 21.02.2014 р. в частині надання дозволу ТОВ «АК «Олімп» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів, із земель комунальної власності Антонівської селищної ради ніким не оскаржено;

з 21.02.2014 р. по сьогоднішній день TOB «АК «Олімп» не розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,69 га в оренду для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів, із земель комунальної власності Антонівської селищної ради;

на думку Відповідача-1, Позивачем не надано доказів відсутності станом на 1993 рік поштової адреси: АДРЕСА_1, не надано доказів і того, що Виконавчий комітет Антонівської селищної ради не міг і не приймав рішення № 48 від 09.06.1993 року;

відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висвітленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 27.05.2015 року № 6-159цс15 - визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено;

дійсно ТОВ «Річковий термінал» отримало в оренду земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, однак, як стверджує Відповідач-1, дана земельна ділянка ніякого відношення не має до земельної ділянки за адресою: в районі Херсонського заводу «Скловиробів», Склотарний ківш, будинок б/н;

27.09.2017 року гр. ОСОБА_2 продав введену ним в експлуатацію базу за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Річковий термінал», в свою чергу ТОВ «Річковий термінал» виконуючи вимоги земельного законодавства звернулось до Антонівської селищної ради для укладання договору оренди земельної ділянки, на якій розташовано придбане нерухоме майно;

як стверджує Відповідач-1, ТОВ «Річковий термінал» на законних підставах використовує земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, підстав для вилучення зазначеної земельної ділянки з володіння ТОВ «Річковий термінал» Позивач не надав, в свою чергу ТОВ «Олімп» ухиляється від виготовлення проекту землеустрою та подальшого укладання договору оренди земельної ділянки за адресою: в районі Херсонського заводу «Скловиробів», Склотарний ківш, будинок б/н, орендну плату ТОВ «Олімп» до Антонівської ради не сплачує.

Представник відповідача-1 під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позовній заяві.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

на думку Відповідача-2, в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки Позивачем не надано суду доказів зміни адреси: АДРЕСА_1, за якою знаходиться введений в експлуатацію об'єкт нерухомого майна, що належить на праві власності Відповідачу-2, на іншу адресу: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н, за якою знаходиться не введений в експлуатацію об'єкт незавершеного будівництва (рухоме майно), готовністю 58%;

відповідно до правової позиції Верховного Суду, висвітленої у постановах від 19.03.18 у справі № 2-4435/2008 (провадження № 61-1950 св 18) та від 29.03.2018 р. у справі № 909/935/15 визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено;

крім того, на думку Відповідача-2, Позивачем не зазначено які порушення норм чинного на той час законодавства були порушені Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради народнних депутатів при винесенні оспорюваного рішення № 48 від 09.06.1993 року та якими є підстави для визнання вказаного рішення недійснним;

також, Відповідач-2 посилається на правові позиції Верховного суду України щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування яке вичерпало свою дію шляхом виконання.

Представник відповідача-2 під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позовній заяві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1, повідомлена про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвал суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місця проживання чи перебування особи (ухвали суду повернулися у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання), та додаткового повідомлення третьої особи про дату, час, місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному сайті судової влади відповідного повідомлення, не скористалась своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомила. Письмових пояснень щодо позову у встановлений судом строк, без поважних причин, третя особа не надала.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання:

08.06.18 письмова заява про видачу копії ухвали вді 08.06.18;

11.06.18 письмова заява про долучення до справи письмових доказів;

19.07.18 письмова заява про залучення до матеріалів справи висновку судової будівельно-технічної експертизи № 61 від 12.07.18;

17.09.18 письмова заява про залучення до матеріалів справи письмових доказів.

Відповідачем-1 під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання:

17.07.18 письмове клопотання про відкладення розгляду справи;

06.09.18 письмова заява про приєднання до матеріалів справи письмових доказів;

17.09.18 письмова заява про розгляд справи спочатку;

01.10.18 відзив на позовну заяву.

Відповідачем-2 під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання: 16.08.18 відзив на позовну заяву.

Третьою особою під час судового розгляду справи подані наступні заяви та клопотання: не подавались.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 року державним реєстратором Остапенко Сергієм Миколайовичем було здійснена реєстрація права власності ОСОБА_2 (надалі за текстом рішення - Третя особа) на об'єкт нерухомого майна - завершеної будівництвом бази, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, і яка складається з причальної стінки, бетонного майданчика, навісу, паркану і залізничної вітки. Підставою виникнення права власності ОСОБА_2 на зазначене майно вказане свідоцтво про право власності б/н від 15.06.1993 року видане Антонівською селищною Радою. Зазначене свідоцтво видане на підставі рішення № 48 від 09.06.1993 року Виконавчого комітету Антонівської селищної Ради народних депутатів, правонаступником якого є Виконавчий комітет Антонівської селищної ради (надалі за текстом рішення - Відповідач-1).

27.09.2017 року укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - завершеної будівництвом бази, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 (Третьою особою), як продавцем і ТОВ «Річковий термінал» (надалі за текстом рішення - Відповідач-2), як покупцем, вартістю 104 000 гривень.

Рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради № 94 від 17.02.1994 року Акціонерній компанії «Олімп», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» (надалі за текстом рішення - Позивач) відведена в тимчасове користування строком на двадцять років на умовах оренди земельна ділянка площею 2,69 га інших угідь із земель запасу (колишня ділянка мостозагону № 73) з правом наступного викупу для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів (п. 1), до освоєння якої для визначених цілей необхідно приступити після відведення її в натурі та складання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди (п. 2); контроль за будівництвом покладений на управління архітектури та містобудування (п. 4).

01.04.1994 р. між Виконавчим комітетом Херсонської міської ради та Акціонерною компанією "Олімп" було укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди. Відповідно до умов вказаного договору Виконавчий комітет Херсонської міської ради на підставі рішення від 17.02.1994 р. № 94 надав, а АК "Олімп" прийняла в тимчасове користування строком на 20 років земельну ділянку загальною площею 2,69 га із земель запасу для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів. Договір зареєстровано у Книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 22.04.1994 р. за № 5. За даними витягу з Державного земельного кадастру цільове призначення вказаної земельної ділянки: для розміщення та експлуатації будівель і споруд річкового транспорту, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

На підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 94 від 17.02.1994 року і умов договору оренди земельної ділянки АК «Олімп» на орендованій земельній ділянці було розпочато будівництво причалу по переробці та перевезенню вантажів, а згодом, зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізничну дорогу № 3, мостіння № 1, готовністю 58 %, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н.

30 червня 2010 року здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів Акціонерної компанії «Олімп» щодо реорганізації шляхом перетворення в Товариство з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» (аркуші справи 50, 53, 55-70, том справи 1).

Наприкінці 2013 року ТОВ «АК «Олімп» звернулося до Херсонської міської Ради і Антонівської селищної Ради (оскільки на час звернення існував спір між зазначеними органами місцевого самоврядування щодо меж населених пунктів) із заявою щодо продовження строку оренди земельної ділянки яка знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н (кадастровий № НОМЕР_1).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2013 р. у справі № К/800/30635/13 (К/800/31796/13) постанову Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 2-а-6394/11/2170 від 05.03.2012р. та ухвалу Одеського адміністративного апеляційного суду від 22.05.2013р. у тій самій справі залишено без змін, касаційну скаргу Херсонської обласної ради та Херсонської міської ради - залишено без задоволення, таким чином відновлено дію рішення Херсонської обласної ради про затвердження меж Антонівської селищної ради та населених пунктів на її території, межі Антонівської селищної ради встановлено відповідно до рішення Херсонської обласної ради № 311 від 10.03.1994 р. Отже, зазначена земельна ділянка (кадастровий № НОМЕР_1) фактично розташована на землях Антонівської селищної ради та відноситься до комунальної форми власності. Вказане підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки.

Враховуючи відмову Антонівської селищної Ради в наданні дозволу на розробку технічних умов щодо відведення зазначеної ділянки в оренду ТОВ «АК «Олімп» на початку 2014 року звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Антонівської селищної Ради Дніпровського району м. Херсона (відповідач) про визнання права оренди земельної ділянки та зобов'язання розглянути питання щодо укладання договору оренди земельної ділянки на підставі технічної документації. Рішенням господарського суду Херсонської області від 20 серпня 2014 року у справі № 923/895/14 позовні вимоги ТОВ «АК «Олімп» задоволено частково, визнано за Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю АК "Олімп" право оренди земельної ділянки загальною площею 2,69 га. (кадастровий № НОМЕР_1). Відмовлено у позову в частині позовних вимог про зобов'язання Антонівської селищної ради м. Херсона розглянути на найближчий сесії питання щодо укладання договору оренди земельної ділянки (кадастровий № НОМЕР_1) на підставі технічної документації та прийняти відповідне рішення. Відповідне рішення Антонівською селищною радою не приймалось, що не заперечується учасниками справи.

ТОВ «АК «Олімп» звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом щодо визнання за собою права власності на об'єкт незавершеного будівництва - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізнича дорога № 3, мостіння № 1, готовністю 58 %, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, Позивач просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради народних депутатів № 48 від 09.06.1993 року, яке учасниками справи суду не надане.

Відповідно до листа Архівного відділу Херсонської міської ради від 13.09.18 № 09-03-06/194 у документах виконавчого комітету Антонівської селищної ради, які знаходяться на зберіганні в архівному відділі Херсонської міської ради, не існує рішення від 09.06.1993 року № 48.

В обґрунтування позовних вимог Позивач також посилається на Висновок № 61 від 12.07.18 судової будівельно-технічної експертизи (аркуші справи 122-146, том справи 1), проведеної на замовлення представника Позивача, відповідно до якого, зокрема, площа земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 відповідає площі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, без врахування вилучення з земельної ділянки площею 26912кв.м. частини земельної ділянки площею 150 кв.м., а зазначені земельні ділянки є однією і тією ж земельною ділянкою, а розташовані на ній об'єкти будівництва є одним і тим самим майном.

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, та вимогам законодавства. Натомість, аргументи, наведені відповідачем-1, щодо відсутності підстав для задоволення позову, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Посилання Позивача на його право власності на об'єкт незавершеного будівництва (готовність 58%) як на підставку виникнення права користування земельною ділянкою, на якій зазначений об'єкт знаходиться, не приймається до уваги судом, оскільки таке право виникає лише у випадку переходу права власності на нерухоме майно, яким об'єкт незавершеного будівництва не являється.

Позивачем не доведено прийняття рухомого майна - об'єкту незавершеного будівництва причалу по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізничної дороги № 3, мостіння № 1, готовністю 58 %, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н, до експлуатації та державної реєстрації прав на нерухомість, відтак, спірне рухоме майно не може бути визнане новоствореною нерухомою річчю.

Судом приймаються до уваги доводи відповідачів про те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висвітленої у постановах 19.03.18 у справі № 2-4435/2008 (провадження № 61-1950 св 18) та від 29.03.2018 р. у справі № 909/935/15 визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Судом приймається до уваги посилання Відповідача-2 на те, що Позивачем не зазначено які саме порушення норм чинного на той час законодавства були допущені Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради народнних депутатів при винесенні оспорюваного рішення № 48 від 09.06.1993 року та якими є підстави для визнання вказаного рішення недійснним, враховуючи, що станом на 09.06.1993 р. у Позивача не виникло право користування земельною ділянкою за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н (кадастровий № НОМЕР_1).

Суд зазначає, що відповідно до часчтини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому безпідставним є посилання Позивача, з метою підтвердження обставин, викладених у позові, на ухвали суду у кримінальних справах.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України: «Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.»

Статтею 392 ЦК України передбачено: «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.»

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висвітленої у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 24.06.2015 року №6- 318цс15: «За правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.»

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 18 Закону України "Про основи містобудування" передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 27.05.2015 у справі № 6-159цс15 та у постанові від 19.09.2011 у справі N 3-82гс11.

Позивачем не надано доказів введення в експлуатацію об'єкта будівництва - причалу по переробці та перевезенню вантажів (ворота № 2, залізнична дорога № 3, мостіння № 1, готовність 58%), що знаходяться як за адресою: АДРЕСА_1 так і за адресою: м. Херсон, вул. Склотарний ківш, б/н.

Вказані обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання за ТОВ "АК "Олімп" права власності на об'єкт незавершеного будівництва (готовність 58%) - причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота № 2, залізничну дорогу № 3, мостіння № 1, готовність 58%, що знаходяться як за адресою: АДРЕСА_1.

Не підлягає задоволенню і позовна вимога про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради № 48 від 09.06.1993 року, на підставі якого ОСОБА_2 видане свідоцтво про право власності б/н від 15.06.1993 року на введений в експлуатацію об'єкт нерухомого майна, оскільки на дату прийняття зазначеного рішення у Позиваче ще не виникло права користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З'ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачами, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог до відповідача-1 відмовити повністю.

2. В задоволенні позовних вимог до відповідача-2 відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 17 грудня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов