ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/1972/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1972/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Артіс», м. Кривій Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пан Марципан»,

с. Петропавлівська Борщагівка

про стягнення 2 661,78 грн.

Представники:

від позивача: Войціховська О.В., представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Артіс» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пан Марципан» (надалі-відповідач) про стягнення 2 661,78 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором поставки № 290617/6 від 29.06.2017, в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду від 12.09.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Артіс» залишено без руху, запропоновано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 24.09.2018 відкрито провадження у справі № 911/1972/18, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 10.10.2018.

Ухвалою суду від 10.10.2018 підготовче засідання у справі № 911/1972/18 відкладено на 07.11.2018.

Ухвалою суду від 07.11.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/1972/18, справу призначено до розгляду по суті на 28.11.2018.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань. Суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством зв'язку, зокрема, з посиланням на закінченням терміну зберігання, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Артіс» (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пан Марципан» (покупець/відповідач) укладений Договір поставки № 290617/6, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3 якого постачальник зобов'язався протягом терміну дії договору, на підставі заявок покупця, поставляти товар, зокрема, яйця курячі, кількість, асортимент та вартість якого визначаються у видаткових накладних на кожну партію товару, а покупець зобов'язався прийняти такий товар та на умовах, визначених договором, оплатити його вартість.

Пунктом 3.6 договору визначено, що датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем та підписання накладної, що підтверджує передачу товару покупцеві.

Приймання товару проводиться на підставі накладних. Товар вважається прийнятий покупцем за кількістю та якістю з моменту підписання накладних (п. 5.1 договору).

Пунктом 6.3 договору визначено, що оплата товару здійснюється на умовах 100 % вартості товару не пізніше 14 календарних днів після дати поставки товару.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і продовжує свою дію до 31.12.2017, а в частині розрахунків, до повного їх виконання. У випадку, якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення строку дії договору не повідомить про намір розірвати договір або змінити його умови, договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний календарний рік (п.п. 10.1, 10.2 договору).

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе, згідно з умовами договору зобов'язання, поставивши відповідачу товар на загальну суму 4 320,00 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія видаткової накладної № 5478 від 30.11.2017. Відповідна видаткова накладна підписана в двосторонньому порядку представниками позивача та відповідача та скріплена печатками юридичних осіб.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у видатковій накладній товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов'язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань, вартість товару сплачена відповідачем лише частково в сумі 2 320,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень № 1692 від 15.12.2017 та № 339 від 12.04.2018, вартість товару в сумі 2 000,00 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів повної оплати отриманого товару не надав, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов'язань за договором з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № 290617/6 від 29.06.2017 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 000,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 461,78 грн. пені, нарахованої за період з 15.12.2017 по 15.06.2018 від суми заборгованості та 200,00 грн. штрафу.

Пунктом 7.3 договору визначено, що за прострочення строків оплати поставленого та прийнятого товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Пунктом 7.4 договору визначено, що якщо покупець прострочив строки оплати більш ніж на 15 календарних днів, покупець сплачує штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені та штрафу, наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 461,78 грн. пені та 200,00 грн. штрафу визнаються судом та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пан Марципан» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, 22, корпус «Б», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Артіс» (50027, Дніпропетровська область, м. Кривій Ріг, вул. Героїв АТО, 41, офіс 10, ) 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. заборгованості, 461 (чотириста шістдесят одну) грн. 00 коп. пені, 200 (двісті) грн. 00 коп. штрафу та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 17.12.2018.

Суддя О.О. Христенко