ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. Справа № 916/1924/18

Господарський суд Одеської області, м. Одеса

у складі судді: Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Матвієнко А.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Качелюк М.В., згідно довіреності від 19.03.2018р.

відповідача - ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна»: не з'явився

відповідача - ФОП Назаров О.С.: Булгаров О.О., згідно довіреності від 06.11.2018р.,

розглянувши справу №916/1924/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології-Україна» (65014, м. Одеса, вул.Жуковського, 2; ЄДР 38897944) до Фізичної особи - підприємця Назарова Олександра Сергійовича (АДРЕСА_3; адреса для листування: 65113, АДРЕСА_1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» (65031, м. Одеса, вул. Проценка, буд.23/5, офіс 15; ЄДР 38437165) про визнання недійсним п.п. 1.2., 1.4., 4.1. договору про відступлення права вимоги від 20.12.2017р.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні документи суду щодо їх вирішення та ходу судового розгляду:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що договір №20/12-17 про відступлення права вимоги, укладений 20.12.2017р. між ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» та ФОП Назаров О.С. на суму 499167,90 грн. є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства в частині заміни кредитора за договором поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016р. на суму 197234,40 грн. Відповідно до п.10.7 розділу Прикінцевих положень договору поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016р. відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором однією із сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього з іншою стороною, що виключає заміну кредитора у зобов'язанні без попереднього погодження з боржником. Позивач зазначає, що станом на 20.12.2017р. жодних листів від ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» на адресу ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» з інформацією про заміну кредитора у зобов'язанні не надходило. Як вказує позивач, в подальшому 21.12.2017р. ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» отримано листа про повідомлення про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» 20.12.2017р. за договором №20/12-17 відступило ФОП Назарову О.С. право вимоги, що виникла на підставі договору про надання послуг №14/10-14 від 15.10.2014р. та договору поставки товару №10/04-16 від 01.04.2016р. Тобто, повідомлення про заміну кредитора у зобов'язаннях надійшло постфактум та за відсутності згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, тоді як обов'язковість такої згоди передбачено договором, що є підставою для визнання недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України договору про відступлення права вимоги як таких, що суперечить вимогам ч.1 ст.516 ЦК України.

Позивачем до Господарського суду Одеської області 26.11.2018 року за вх.№2435/18 подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» просить визнати недійсними пункти 1.2., 1.4., 4.1. договору №20/12-17 про відступлення права вимоги від 20.12.2017р. в частині заміни кредитора за договором поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016р. на суму 197234,40 грн. та стягнути з відповідачів суму судового збору.

Відповідач ФОП Назаров О.С. проти задоволення позову заперечує, подав відзив на позов від 04.12.2018р. за вх.№25075/18 де зазначає, що твердження позивача щодо ненадання згоди на відступлення права вимоги у порушення п.10.7 договору поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016 року не відповідає обставинам справи, оскільки не передбачає форми такого погодження, зазначає, що воно повинно бути письмовим. Наразі, підпис про отримання 21.12.2018 року оригіналу повідомлення про відступлення боргу повноважним представником позивача - директора Самелюка Е.А. свідчить про існування повідомлення та згоди на відступлення права вимоги. Крім того, направлення листа №03И-0428 від 03.04.2018 року за підписом уповноваженого представника позивача - директора Цибуля І.О. у відповідь на претензію про сплату боргу ФОП Назаров О.С. від 15.02.2018 року є фактично наступним схваленням цього правочину, що виключає можливість визнання його недійним. Отже, за ствердженнями відповідача, позивач був повідомлений про укладання договору про відступлення права вимоги від 20.12.2017 р.

Позивач ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» 12.12.2018 року за вх.№25696/18 подав відповідь на відзив, де зазначає про неправильне трактування відповідачем п.10.7 розділу Прикінцевих положень договору поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016 року, зокрема посилання на те, що договір не передбачає форми погодження. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що висновок відповідача ФОП Назарова О.С. про узгодження підписом уповноваженого представника позивача - директора Самелюка Е.А. на повідомленні про відступлення права вимоги від 21.12.2017 року щодо укладеного договору від 20.12.2017р. є суперечливим та таким, що не відповідає вимогам договору №01/04-16 від 01.04.2016р., оскільки було направлено після підписання договору про відступлення права вимоги, а тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.09.2018р. відкрито провадження у справі №916/1924/18, постановлено розглядати справу №916/1924/18 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 15.10.2018 р. о 10 год. 30 хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.09.2018р. перепризначено підготовче засідання суду на 16.10.2018 р. об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 16.10.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 07.11.2018р. об 11 год. 00 хв.

23.10.2018р. судом постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження до 13.12.2018р., призначено проведення підготовчого засідання суду на 21.11.2018 р. о 14 год. 30 хв.

21.11.2018р. за вх.№24112/18 до суду від ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» надійшло клопотання про витребування у відповідача - ФОП Назарова О.С. оригіналів договорів про надання послуг №14/10-14 від 15.10.2014р., поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016р., про відступлення права вимоги №20/12-17 від 20.12.2017р., повідомлення про відступлення права вимоги від 21.12.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2018 р. відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» від 21.11.2018р. за вх.№24112/18 про витребування доказів.

У судовому засіданні 21.11.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 05.12.2018р. о 10 год. 00 хв.

05.12.2018р. судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження по справі №916/1924/18, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 12.12.2018р. об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 12.12.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 18.12.2018р. о 10 год. 00 хв.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

15.10.2014 року між ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» та ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» був укладений договір про надання послуг № 14/10-14, відповідно до умов якого ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» надало послуги з випробування, огляду і поставки плотів рятувальних і іншого майна виробництва компанії «VIKING Данія».

Крім того, 01.04.2016 року між ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» та ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» був укладений договір поставки товару №01/04-16, відповідно до умов якого ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» зобов'язалось проводити поставку (продаж) ТОВ «Компанія «Нові технології-Україна» у власність (повне господарське відання) товари окремими партіями, відповідно до замовлення.

Відповідно до пункту 10.7 договору від 01.04.2016р. сторони погодили, що відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором однією із сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього з іншою стороною.

Як вказує позивач, в подальшому 20.12.2017 року за договором № 20/12-17 про відступлення права вимоги ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» відступило право вимоги ФОП Назарову О.С. за договором про надання послуг № 14/10-14 від 15.10.2014 року та договором поставки № 01/04-16 від 01.04.2016 р. на суму 499167,90 грн.

Згідно п.1.2. договору №20/12-17 від 20.12.2017р. новий кредитор одержує право (замість первинного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за договором про надання послуг №14/10-14 від 15.10.2014 р. у сумі 301933,50 грн. (триста одна тисяча дев'ятсот тридцять три грн. 50 коп.) та за договором поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016 р. у сумі 197234,40 грн. (сто дев'яносто сім тисяч двісті тридцять чотири грн. 40 коп.).

Відповідно до п.1.4. право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 197234,40 грн. (сто дев'яносто сім тисяч двісті тридцять чотири грн. 40 коп.) за договором поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016 р. підтверджується оригіналами видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору і передаються первісним кредитором новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору.

Як сторони визначили у п.3.6. договору від 20.12.2017р., новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків у випадку неповідомлення або неналежного повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні та/або невиконання боржником основного зобов'язання.

Згідно із п.4.1. сума відступлених прав вимоги становить 499167,90 грн. (чотириста дев'ятсот дев'яносто тисяч сто шістдесят сім грн. 90 коп.) без ПДВ.

Листом від 21.12.2017 р. ФОП Назаровим О.С. було повідомлено ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» про укладання договору про відступлення права вимоги №20/12-17 від 20.12.2017 р. та про необхідність здійснення платежів/погашення заборгованості на виконання умов договору про надання послуг №14/10-14 від 15.10.2014р. та договору поставки товару №01/04-16 від 01.04.2016 р., вже на адресу нового кредитора - ФОП Назарова О.С. Вказане повідомлення було отримано директором ТОВ „Компанія «Нові Технології-Україна» 21.12.2017 р. наручно, про що свідчить напис на повідомленні, підпис директора та печатка товариства.

На адресу ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» відповідач ФОП Назаров О.С. було направлено претензію від 15.02.2018 року про сплату боргу у сумі 499167,90грн., у відповідь на яку надано лист за підписом директора ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» Цибуля І.О. від 03.04.2018 року за вих.№03И-0418 про гарантування сплати боргу за договором.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.ст. 512, 513 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні, а саме: до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

У відповідності зі ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, обов'язковими умовами визнання договору недійсним є наявність у позивача певного суб'єктивного права (охоронюваного інтересу) - об'єкту судового захисту, порушення у зв'язку з укладенням відповідного договору таких прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі, та належність обраного способу судового захисту.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Тобто відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, якщо обов'язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України.

Як на підставу для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20 грудня 2017 року в частині заміни кредитора за договором поставки товару №01/04-16 від 01 квітня 2016 року на суму 197234,40 грн., укладеним між ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» та ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна», позивач вказує на те, що відповідний договір було укладено без отримання його згоди, як то передбачено умовами договору, а саме пунктом 10.7 розділу прикінцевих положень, згідно якого відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором однією із сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього з іншою стороною, що виключає можливість заміни кредитора у зобов'язанні без попереднього погодження з боржником. Тобто, відповідний договір поставки передбачав обов'язкову умову відступлення прав вимоги та (або) переведення боргу за ним якою є письмова згода іншої сторони договору.

Однак, як встановлено судом вище, 20.12.2017р. укладаючи договір про відступлення права вимоги № 20/12-17, ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» відповідної письмової згоди від ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна», як сторони договору поставки № 01/04-16 від 01.04.2016 р. на відступлення права вимоги боргу не отримав.

Таким чином, оскільки спірний договір про відступлення права вимоги №20/12-17 від 20 грудня 2017 року в частині заміни кредитора за договором поставки товару №01/04-16 від 01 квітня 2016 року на суму 197234,40 грн., суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, зокрема, укладений без надання на те погодження позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання пунктів 1.2., 1.4., 4.1. зазначеного договору недійсними.

Посилання відповідача на те, що листом від 21.12.2017 р. ФОП Назаров О.С. повідомив ТОВ «Компанія «Нові Технології-Україна» про укладання договору про відступлення права вимоги № 20/12-17 від 20.12.2017 р. та про необхідність здійснення платежів/погашення заборгованості, надання відповіді позивачем на отриману пропозицію ФОП Назарова О.С., не свідчать про надання позивачем письмової згоди постачальнику - ТОВ «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» на відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим договором поставки, а є підтвердженням подальшого схвалення даного договору, що за змістом п.10.7. договору поставки не є однією і тією дією. При цьому, позиція відповідача про відсутність підстав на визнання недійсними пунктів договору від 20.12.2017р. за умови його подальшого схвалення позивачем не приймається до уваги суду, так як дії по погодженню до укладення відповідного договору, не є ідентичними до його в подальшому схваленні.

В контексті викладеного посилання сторін на обмеженість посадових осіб позивача в укладенні договору від 20.12.2017р. не впливає на висновки суду щодо його укладення, зокрема, п.п. 1.2., 1.4., 4.1. з порушенням ч.1 ст.516 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології-Україна» є обґрунтованими та такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

За попереднім розрахунком позивача розмір понесених ним судових витрат складає 2959,00 грн. судового збору за подання до суду даного позову.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2959,00 грн., які підлягають відшкодуванню платнику за рахунок відповідачів, внаслідок задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології-Україна» (65014, м. Одеса, вул.Жуковського, 2; ) повністю.

2. Визнати недійсними пункти 1.2., 1.4., 4.1. договору №20/12-17 про відступлення права вимоги від 20 грудня 2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» (65031, м. Одеса, вул. Проценка, буд.23/5, офіс 15; ) та Фізичною особою - підприємцем Назаровим Олександром Сергійовичем (АДРЕСА_3; адреса для листування: 65113, АДРЕСА_1) в частині заміни кредитора за договором поставки товару №01/04-16 від 01 квітня 2016 року на суму 197234,40 грн., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» (65031, м. Одеса, вул. Проценка, буд.23/5, офіс 15; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології-Україна» (65014, м. Одеса, вул.Жуковського, 2; ).

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Назарова Олександра Сергійовича (АДРЕСА_3; адреса для листування: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології-Україна» (65014, м. Одеса, вул.Жуковського, 2; ) 1479грн. (одна тисяча чотириста сімдесят дев'ять) 50 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг Лайф-Сейвінг Екуіпмент Україна» (65031, м. Одеса, вул. Проценка, буд.23/5, офіс 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові Технології-Україна» (65014, м. Одеса, вул.Жуковського, 2; ) 1479 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят дев'ять) 50 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 грудня 2018 р.

Суддя І.А. Малярчук