ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року м.Дніпро Справа № 908/2127/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Ревкова Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» на рішення господарського суду Запорізької області , ухвалене суддею Мірошниченко М.В. 13.09. 2016 року у справі № 908/2127/16

за позовом Комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі», м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області

до Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин», м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області

про стягнення суми 340 604,85 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дніпрорудненські теплові мережі» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» заборгованості за договором постачання теплової енергії № 2-Т/130 від 01.11.2004 року в розмірі 340 604,85 грн., з яких сума 269 025,55 грн. основний борг, сума 11 303,70 грн. 3% річних, та сума 60 275,60грн. втрати від інфляції.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.09.2016 року у справі №908/2127/16 позовні вимоги задоволені повністю.

В обгрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що відповідач не навів передбачених законом обставин, які б звільняли його від виконання обовязку щодо своєчасного здійснення в повному обсязі оплати за поставлену теплову енергію.

Публічне акціонерне товариство «Завод будівельно-опоряджувальних машин», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційної скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду від 13.09.2016 року у справі № 908/2127/16 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі». Стягнути з КП «Дніпрорудненські теплові мережі» на користь ПАТ «Завод будівельно опоряджувальних машин» суму сплаченого судового збору на апеляційне оскарження рішення суду та витрати на проведення судової експертизи.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- листом від 09.09.2013р. ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» повідомив позивача про припинення дії договору №2-Т/130 від 01.11.2004р., у звязку з закінченням терміну його дії.

- з травня 2008року відповідач не є єдиним власником приміщення гуртожитку: частина приміщення загальною площею 628,0кв.м. належить іншій юридичній особі, про що повідомлялось позивача листом №01/20 від 19.01.2012р.;

- з 01.11.2013р. позивач відкрив особисті рахунки та уклав прямі договори з мешканцями гуртожитку, тоді як на площі, на які не було укладено прямих договорів з споживачами, позивач здійснював нарахування за теплопостачання ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин», хоча на момент укладення договорів і по теперішній час на вказаних площах проживають та зареєстровані наймачі, котрі використовують теплопостачання;

- бокс №93, площа якого складає 115,5кв.м. є аварійним та повністю ізольований від теплопостачання. ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» просило виключити вказані площі з рахунків про надання теплопостачання, але працівника даний факт проігнорували і жодних дій не вжили;

- жилі кімнати №№ 43, 101, 84, 13, 104б1, 106Б займають наймачі, котрі зареєстровані та проживають за даними адресами багато років;

- теплопостачання на першому поверсі гуртожитку відсутнє, всі батареї ізольовані, але позивач до теперішнього часу здійснює нарахування на площі, котрі фактично не опалюються.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2018р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин», м. Дніпрорудне Запорізької області задоволено, а рішення господарського суду Запорізької області від 13.09.2016 року у справі №908/2127/16 скасовано. В позові відмовлено.

Комунальне підприємство «Дніпрорудненські теплові мережі», не погодившись з постановою Донецького апеляційного господарського суду, звернулось з касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Постановою Верховного суду від 04.06.2018 року у справі №908/2127/16, касаційну скаргу Комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі», м. Дніпрорудне Запорізької області задоволено частково. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову Донецького апеляційного господарського суду, Верховний суд вказав, що апеляційний господарський суд, вказуючи на те, що позивачем не доведено позовних вимог з огляду на висновок судової експертизи, не навів достатніх аргументів, які б спростовували подані позивачем пояснення щодо здійсненого ним розрахунку суми заборгованості, зменшення позивачем фактично спожитої теплової енергії відповідачем у зв'язку з подання ним доказів про звільнені або заселені кімнати у гуртожитку, а також не надано оцінки доводам позивача щодо відключення приміщень від мережі теплопостачання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» на рішення господарського суду Запорізької області, ухвалене суддею Мірошниченко М.В. 13.09.2016 року у справі № 908/2127/16.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 року припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до частин 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи №908/2127/16 з Донецького апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2018 року для розгляду справи №908/2127/16 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

Ухвалою судової колегії в складі головуючого судді: Антоніка С.Г. (доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 22.10.2018 року справа №908/2127/16 прийнята до свого провадження, а розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.11.2004 року року між позивачем Комунальне підприємство «Дніпрорудненські теплові мережі», м. Дніпрорудне Запорізької області (Енергопостачальною організацією) та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Завод будівельно-опоряджувальних машин», м. Дніпрорудне (Споживачем) було укладено договір № 2-Т/130 на постачання теплової енергії (надалі Договір), за умовами якого Енергопостачальна організація зобовязалася постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобовязався здійснювати оплату за отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 5.5 Договору облік спожитої теплової енергії здійснюється виходячи із показів приборів обліку. При відсутності приборів обліку або у випадку припинення роботи теплолічильників, облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом згідно затвердженої методики.

Пунктом 5.9 Договору Сторонами узгоджено, що щомісяця, не пізніше 4 числа місяця, наступного за звітним, відповідальний представник Споживача прибуває до Енергопостачальної організації для оформлення та підписання акта на відпуск теплової енергії. У випадку неявки представника Споживача дійсним вважається акт підписаний тільки представником Енергопостачальної організації.

Відповідно до п. 6.1 Договору розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на підставі актів на відпуск комунальних послуг, виключно в грошовій формі у відповідності з встановленими тарифами.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплату рахунків за надані послуги Споживач зобов?язується здійснювати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації у повному розмірі протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку (п. 6.2 Договору).

Згідно із п. 10.1 Договір укладено строком на 3 роки. Договір вступає в законну силу з 01.11.2004 року і діє до 31.10.2007 року.

Відповідно до п.10.3 Договору, у випадку якщо за один місяць до закінчення строку його дії жодна зі сторін не заявить про закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на наступний строк. При цьому, розрахунок обємів теплоспоживання Споживач надає Енергопостачальній організації щороку станом на початок кожного року.

Листом за № 02/295 від 09.09.2013 року відповідач повідомив позивача про припинення дії договору № 2-Т/130 від 01.11.2004 року в звя?зку з закінченням терміну дії Договору. Разом з тим, відповідач, від споживання теплової енергії не відмовився.

Рішенням виконавчого комітету Дніпрорудненської міської рада від 17.09.2013 року № 137 «Про готовність підприємств ЖКГ міста до роботи в осінньо-зимовий період 2013-2014 років» надано згоду КП «Дніпрорудненські теплові мережі» на укладення прямих договорів на послугу з централізованого опалення з мешканцями гуртожитку по вул. Комсомольська. 17.

Для укладення прямих договорів на послугу з централізованого опалення з мешканцями гуртожитку по вул. Комсомольська. буд. 17, ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» листом за вих. № 01/3 14 від 02.10.2013 року надало КП Дніпрорудненські теплові мережі копії документів стосовно гуртожитку по вул. Комсомольська, буд. 17 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно; витяг про державну реєстрацію прав; довідку про реєстрацію будинку по вул. Комсомольська, буд. 17; викопіювання технічного паспорту будинку по вул. Комсомольська, буд. 17).

Станом на 01.10.2013 року, згідно наданих документів загальна площа будівлі гуртожитку залишилася в розмірі 10 358.9 кв.м. Площі, які не увійшли до розрахунку 513,10 кв.м.

КП «Днінрорудненскі теплові мережі» з 01.11.2013 року було відкрито 174 особових рахунка та укладені договори на послугу з централізованого опалення з мешканцями гуртожитку по вул. Комсомольська, б. 17 на опалювальну площу 6 849,1кв.м.

За опалювальні площі у розмірі 386 м2, на які не було укладено прямих договорів з споживачами, з 01.11.2013 року нарахування здійснювалось власнику гуртожитку, тобто ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

Також, ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» з 01.11.2013 року виконується нарахування за послугу з поставки теплової енергії за опалювальні приміщення 1-го поверху гуртожитку по вул. Комсомольська, буд. 17, площею 537.6 кв.м.

В подальшому по мірі укладення договорів з мешканцями гуртожитку зменшувалося нарахування за опалювальні площі населення ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» та виконувалися перерахунки ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

Зокрема, було виконано наступні перерахунки:

1. ОСОБА_1, мешкає в кв. 43 опалювальною площею 30,7 кв.м., укладено договір на послугу з централізованого опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.11.2013р. по 31.01.2014р. виконано донарахування за послугу у розмірі 639,46грн. та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014р., розпорядження № 080 від 14.02.2014 року та акт № 362 від 28.02.2014 року).

2. ОСОБА_2, мешкає кв. 101 опалювальною площею 33.1 кв.м., укладено договір на послугу з централізованої о опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.11.2013 року по 31.01.2014 року виконано донарахування за послугу у розмірі 689,45 гри., та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014р., розпорядження № 080 від 14.02.2014р. та акт № 362 від 28.02.2014 року).

3. ОСОБА_3, мешкає кв. 84 опалювальною площею 62,5 кв.м., укладено договір на послугу з централізованої о опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.11.2013року по 31.01.2014року виконано донарахування за послугу у розмірі 1 301,86 гри., та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014 року., розпорядження № 082 від 25.02.2014р. та акт № 362 від 28.02.2014року).

4. ОСОБА_4, мешкає кв. 13 опалювальною площею 40,7 кв.м., укладено договір на послугу з централізованого опалення в лютому 2014 року, тому за період з 01.11.2013року по 31.01.2014року виконано донарахування за послугу у розмірі 847,75 грн., та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 28.02.2014року, розпорядження № 085 від 26.02.2014року та акт № 362 від 28.02.2014 року).

5. ОСОБА_5, мешкає кв. 104б1 опалювальною площею 22.5 кв.м., укладено договір на послугу з централізованого опалення в березні 2014 року, тому за період з 01.11.2013 року по 28.02.2014 року. виконано донарахування за послугу у розмірі 637,45 грн., та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 31.03.2014 року, розпорядження № 104 від 28.03.2014року та акт № 662 від 31.03.2014 року).

6. ОСОБА_6, мешкає, кв. 106б опалювальною площею 45,3 кв.м., укладено договір на послугу з централізованого опалення в вересні 2014 року, тому за період з 01.11.2013 року по 31.08.2014 року виконано донарахування за послугу у розмірі 2 150,96 грн., та сторновано з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (довідка від 16.09.2014 року, розпорядження № 225 від 16.09.2014 року).

З 01.12.2014року по 30.06.2015 року нарахування за послугу з централізованого опалення на кв. 90б1 та кв.90б2 опалювальною площею 45,3 кв.м. виконувалося ОСОБА_7 на підставі укладеного договору, тому нарахування за цю площу ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» за цей період було зменшено.

З 01.11,2013р. по 01.12.2014р. нарахування за послугу з централізованого опалення на кв. 90б2 опалювальною площею 22.8 кв.м до 01.12.2014р. виконувалося ОСОБА_8 на підставі укладеного договору, тому нарахування за цю площу ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» за цей період було зменшено.

З 01.12.2014р. ОСОБА_8 був укладений договір на послугу з централізованого опалення на кв. 20б2 опалювальною площею 22,8 кв.м., тому нарахування за цю площу знято з ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

З 01.11.2013р. по 01.11.2015р. нарахування за послугу з централізованого опалення на кв. 93 опалювальною площею 115.5 кв.м. виконувалося ОСОБА_9 на підставі укладеного договору, тому нарахування за цю площу ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» за цей період було зменшено.

З 01.11.2015р. ОСОБА_9 було розірвано договір на послугу з централізованого опалення на кв .93 опалювальною площею 115,5кв.м., тому нарахування за цю площу виконано ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

В період з листопада 2013 року по червень 2016 року включно, позивач нарахував відповідачу борг за теплову енергію на загальну суму 269 025,55 грн., що підтверджується належним чином засвідченими копіями актів про надання послуг (т.1 арк.справи 21- 67).

На оплату поставленої теплової енергії відповідачу були виставлені відповідні рахунки (т. 1 арк. справи 68-114), які були направлені на адресу відповідача (т1 арк. справи 115-143).

Вказана заборгованість відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оскільки відповідачем умови щодо своєчасної оплати за поставлену теплову енергію виконані не були, позивач також просив стягнути 11303,70 грн. 3% річних та 60275,60грн. втрат від інфляції.

В ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст.ст. 628 -629 вказаного кодексу).

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно п. 7 ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання віднесено встановлення для відповідної територіальної громади в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності, крім тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках комбінованого виробництва теплової та електричної енергії.

Відповідно до п. 6 ст. 19 та п. 11 ст. 24 вказаного Закону, Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію та додержуватись вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року (надалі - Правила), розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до пп.1,5 п.40 Правил, Споживач теплової енергії зобовязаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору і вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил;

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як правильно визначено господарським судом, відповідач, звертаючись з листом від 09.09.2013р. про припинення дії договору про постачання теплової енергії, від споживання теплової енергії не відмовився.

Докази того, що сторонами договору було досягнуто згоди про припинення дії договору № 2-Т/130 від 01.11.2004р., в матеріалах справи відсутні.

Тобто, договір № 2-Т/130 від 01.11.2004р. є дійсним.

Таким чином, відповідач не мав правових підстав для ухилення від розрахунку за фактично отримані послуги з опалення на загальну суму 269025,55грн.

З приводу вищевказаного, колегія суддів вважає висновок господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості в розмірі 269025,55грн. законним та обгрунтованим.

Позивачем було надано розрахунок 3% річних на суму 11303,70 грн. та 60275,60грн. втрат від інфляції.

Вказаний розрахунок є арифметично вірним та відповідає дійсній сумі заборгованості, періоду нарахування, а тому господарським судом правомірно задоволено в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що з травня 2008року відповідач не є єдиним власником приміщення гуртожитку оскільки частина приміщення загальною площею 628,0кв.м. належить іншій юридичній особі, спростовуються матеріалами справи, а саме: згідно свідоцтва про право власності (т.2, а.с. 21) будівля гуртожитку на вул.Комсомольскій, 17 міста Дніпрорудне загальною площею 10358,9кв.м належить ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

Безпідставні також доводи апеляційної скарги про те, що на площі, на які не було укладено прямих договорів з споживачами, позивач здійснював нарахування за теплопостачання ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин», хоча на момент укладення договорів і по теперішній час на вказаних площах проживають та зареєстровані наймачі, котрі використовують теплопостачання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника цього майна.

Предметом спору у даній справі є стягнення за фактично спожиту теплову енергію гуртожитком, який є власністю відповідача та який в силу ст. 322 ЦК України зобов'язаний утримувати належне йому майно.

Не відповідають матеріалам справи посилання скаржника на те, що бокс №93, площа якого складає 115,5кв.м. є аварійним та повністю ізольований від теплопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи з 01.11.2013р. по 01.11.2015 року нарахування по боксу №93 виконувалося ОСОБА_9 на підставі укладеного договору, тому нарахування за цю площу ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» за цей період було зменшено.

З 01.11.2015р. ОСОБА_9 було розірвано договір на послугу з централізованого опалення на кв. 93 опалювальною площею 115,5кв.м., тому нарахування за цю площу було здійснено власнику майна - ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин».

Факт відключення кв.93 від мереж централізованого опалення зафіксовано актом складеним сторонами 29.01.2016р.

Не приймаються судом до уваги доводи апеляційної скарги про те, що теплопостачання на першому поверсі гуртожитку відсутнє, всі батареї ізольовані, але позивач до теперішнього часу здійснює нарахування на площі, котрі фактично не опалюються, так як згідно актів від 26.12.2011 року та від 17.01.2012 року, які складені контролерами теплового господарства КП Дніпрорудненські теплові мережі та представниками ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин», зафіксовано опалювальні приміщення 1-го поверху гуртожитку по вул. Комсомольська, 17, які ПАТ «Завод будівельно-опоряджувальних машин» використовує для власних потреб, загальною площею 537,6 кв.м, а саме: № 37-14.7 м2, № 40-17.0 м2, № 41-20,5 м2, № 42-11,1 м2, № 43-19,6 м2. № 45-18,9 м2, № 49-55,7 кв.м., № 50-18.2 м2. № 53-66.5 м2, № 56-47,4 м2, № 58-18,2 м2, № 59-13,3 м2, № 62-17.0 м2, № 63-20.6 м2, № 64-10.7 м2, № 65-19.5 м2, № 68-12,7 м2, № 72-19,5 м2, № 74-4,8 м2, № 75-10.6 м2, № 76-12.7 м2, №77-12.8 м2, № 82-43.0 м2, № 92-4.9 м2. санузел-0,9 м2, № 7-12,4 м2, № 44-28.7 м2.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

Що стосується різного підходу до нарахування, то як встановлено в ході судового засідання, позивач здійснював нарахування на площу жилих приміщень (як для мешканців цих приміщення так і для відповідача коли кімнати були вільні), застосовуючи тариф як для населення, а на нежитлові площі, як для інших споживачів.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області 13.09.2016р. у справі №904/2127/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст..269, 270, 275, 276, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області, ухвалене суддею Мірошниченко М.В. 13.09. 2016 року у справі № 908/2127/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20.12.2018р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г. Іванов