ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

19.12.2018 Справа № 920/989/18

м.Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., перевіривши матеріали позовної заяви б/н від 31.10.2018

за позовом: Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, код 14360570),

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Благо Суми" (вул. Харківська, буд. 30, м. Суми, 40000, код 39494533),

2. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1),

про стягнення 43351 грн. 11 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 13.03.2017,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Благо Суми" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості в розмірі 43351 грн. 11 коп. за кредитним договором б/н від 13.03.2017,

Позивач в позовній заяві зазначає, що 13.03.2017 року ТОВ "Благо Суми" через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Згідно цієї заяви відповідач1 приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, 13.03.2017 року між відповідачем1 та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається з вищезазначених Анкети-заяви та Умов та правил надання банківських послуг.

13.03.2017 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № POR437, предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов'язань відповідача 1, які випливають з договору.

В порушення умов договору відповідач 1 не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб'єкти господарювання. Крім цього, позивачем заявлена похідна вимога до поручителя фізичної особи, який уклав правочин в забезпечення виконання зобов'язання відповідача 1 (суб'єкта господарської діяльності). Тому враховуючи приписи статей 4, 20, 45 ГПК України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Зі змісту ч.1 ст. 45 ГПК України вбачається, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа підприємець.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи те, що другим відповідачем є фізична особа - ОСОБА_1, заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Згідно ч. 4. ст. 173 ГПК України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене суд відмовляє у відкритті провадження у справі №920/989/18, оскільки остання не підлягає розгляду в господарських судах України.

Керуючись ст. ст. 4, 20, 45, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 920/989/18 за позовом: Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Благо Суми", 2. ОСОБА_1, про стягнення 43351 грн. 11 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 13.03.2017.

2. Ухвалу надіслати сторонам, позивачу - разом з позовною заявою на 5 аркушах з додатками на 34 аркушах, в тому числі: платіжне доручення №BOJ60B1Q3B від 30.10.2018 на 1 аркуші, описи вкладень від 06.12.2018 на 2 аркушах; клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження б/н від 30.10.2018 на 1 аркуші; конверт.

Ухвала набирає законної сили в день її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Суддя О.В. Коваленко