ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа№ 910/6002/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від позивача: згідно протоколу судового засідання від відповідача: згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
на ухвалуГосподарського суду міста Києва
від13.09.2018
суддя Головіна К.І.
повний текст складений18.09.2018
за заявою публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
проперегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017
у справі № 910/6002/17 Господарського суду міста Києва
за позовомприватного акціонерного товариства "Українська національна розрахункова картка", с. Безпечна, Сквирський р-н, Київська обл.
допублічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ
простягнення 1 313 238,55 грн.,

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року приватне акціонерне товариство "Українська національна розрахункова картка" (надалі - ПрАТ «Українська національна розрахункова картка") звернулося до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (надалі - ПАТ АБ "Укргазбанк") про стягнення 1 313 238,55 грн. заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг процесингового центру від 01.10.2001 № 777, у редакції додаткової угоди від 09.09.2016, щодо оплати в повному обсязі наданих позивачем послуг за період з жовтня по грудень 2016 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" борг в сумі 1 313 238,55 грн. 19 698,58 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Верховного Суду від 25.04.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17 залишено без змін.

12.06.2018 публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (надалі- заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17, яким з ПАТ АБ "Укргазбанк" на підставі договору про надання послуг процесингового центру № 777 від 01.10.2001 (у редакції додаткової угоди від 09.09.2016 ) була стягнута заборгованість на користь ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" у сумі 313 238,55 грн ( т. 2, а.с. 97-101).

В обгрунтування поданої заяви, заявник посилається на висновок експерта у галузі права ФОП Поліводського О.А. від 04.06.2018 , у якому (висновку) спростовуються висновки судів усіх інстанцій, зроблені у даній справі, щодо факту укладення між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" додаткової угоди від 09.09.2016 до договору про надання послуг процесингового центру № 777 від 01.10.2001.

Посилаючись на ст.ст. 320, 325 Господарського процесуального кодексу України ПАТ АК «Укргазбанк» просить суд задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення господарського суду у даній справі та постановити нове рішення, яким у позові ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" " про стягнення заборгованості у сумі 1 313 238,55 грн. - відмовити.

Місцевим господарським судом вирішено здійснювати розгляд заяви про перегляд за нововиявленими обставинами у спрощеному позовному провадженні із повідомленням сторін відповідно до правил, визначених ст. 325 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/6002/17 відмовлено ПАТ АБ "Укргазбанк" у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17 за нововиявленими обставинами; рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17 залишено без змін.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що висновок експерта у галузі права ФОП Поліводського О.А. від 04.06.2018, у якому здійснено аналіз правових норм щодо факту укладення додаткової угоди від 09.09.2016 до договору про надання послуг процесингового центру № 777 від 01.10.2001 не вказує на наявність підстав для перегляду рішення у справі за нововиявленими.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ПАТ АБ "Укргазбанк" (надалі-скаржник) Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17, а також стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська національна розрахункова картка" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" витрати по сплаті судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а ухвала місцевого господарського суду має бути скасована.

За твердженнями заявника апеляційної скарги місцевим господарським судом не було враховано, що у висновку експерта у галузі права ФОП Поліводського О.А. від 04.06.2018 спростовуються висновки судів першої та вищих інстанцій, зроблені у даній справі та визначено пріоритет норм господарського права, які застосовуються до правовідносин, які були предметом розгляду справи № 910/6002/17.

Як вказує скаржник, що посилаючись на ст.ст. 640, 642, 643, 646 Цивільного кодексу України, експерт встановив, що лист ПрАТ «Українська національна розрахункова картка» № 1664/5001 від 12.09.2016 у відповідь на оферту банку № 170/10342/2016 від 09.09.2016 є новою пропозицією, а не новою угодою як вважав суд, дійшовши протилежного висновку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 у справі № 910/6002/17 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/6002/17- залишено без руху.

19.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" заява щодо усунення недоліків апеляційної скарги по справі № 910/6002/17.

Приватне акціонерне товариство «Українська національна розрахункова картка» відзиву на апеляційну скаргу ПАТ АК «Укргазбанк» не подала Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні адвокат скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, з наведених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/6002/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПАТ АК «Укргазбанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17.

В судовому засіданні адвокат позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт-без змін як такий, що був постановлений з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Підпунктом 9 п.1 Перехідних положень ГПК України роз'яснено, що справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, 12.06.2018 ПАТ АК «Укргазбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та постановою Верховного Суду від 25.04.2018 позов ПрАТ «Українська національна розрахункова картка» про стягнення 1 313 238,55 грн. задоволено, стягнуто з ПАТ АК "Укргазбанк» заборгованості у сумі 1 313 238, 55 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг процесингового центру № 777 від 01.10.2001 з урахуванням укладеної до нього додаткової угоди від 09.09.2016.

Під час розгляду справи господарським судом було встановлено, що 01.10.2001 між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ПрАТ "Українська національна розрахункова картка" був укладений договір про надання послуг процесингового центру № 777 (далі - договір).

У подальшому, за результатами проведених переговорів між сторонами, ПАТ АБ "Укргазбанк" листом № 170/10342/2016 від 09.09.2016 було направлено пропозицію (оферту) ПрАТ «Укркарт» укласти додаткову угоду до договору № 777 від 01.10.2001 (разом з двома її примірниками), у якій з 01.10.2016 року змінено діючі тарифи.

Вказану додаткову угоду запропоновано позивачу підписати до 12 вересня 2016 року.

21.09.2016 ПрАТ «Українська національна розрахункова картка» у порядку ст.ст. 181, 188 Господарського кодексу України, листом № 1708/501 повідомило банк про свою згоду з умовами зміни договору № 777 від 01.10.2001 та направило останньому підписаний зі свого боку примірник вищезгаданої додаткової угоди від 09.09.2016 р.

Як було встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 проект додаткової угоди, яку ПрАТ ««Українська національна розрахункова картка» надіслало на адресу банку листом № 1664/5001 від 12.09.2016 у відповідь на його оферту № 170/10342/2016 від 09.09.2016 не є новою пропозицією, а тому господарський суд дійшов висновку, що додаткова угода від 09.09.2016 є укладеною, та відповідно до її умов, банк зобов'язаний сплачувати послуги за тарифами, вказаними в цій додатковій угоді.

Положеннями ч. 2 ст. 320 ГПК України визначено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Заявник у якості нововиявленої обставини посилається на висновок експерта у галузі права ФОП Поліводського О.А. від 04.06.2018 у якому здійснено аналіз правових норм щодо факту укладення додаткової угоди від 09.09.2016 до договору про надання послуг процесингового центру № 777 від 01.10.2001.

Зазначеним висновком експерта, на думку заявника спростовуються висновки судів першої та вищих інстанцій, зроблені у даній справі та визначено пріоритет норм господарського права, які застосовуються до правовідносин, що були предметом розгляду справи № 910/6002/17.

Так, посилаючись на ст.ст. 640, 642, 643, 646 ЦК України, експерт встановив, що лист ПрАТ «Українська національна розрахункова картка» № 1664/5001 від 12.09.2016 у відповідь на оферту банку № 170/10342/2016 від 09.09.2016 є новою пропозицією, а не новою угодою як вважав суд, дійшовши протилежного висновку.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що зі змісту ст. 320 ГПК України слідує, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. ст. 320 ГПК України).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти або висновки експерта, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявлєними обставинами» не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Отже, з правозастосовчої судової практики вбачається, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. У той же час, заявник не посилається на будь-який матеріально-правовий факт, що існував під час розгляду даної справи та не був відомий заявнику, і який би спростовував встановлені судом обставини, що були покладені в основу судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим господарським судом правомірно зазначено про те, що у контексті викладеного окрема думка експерта, що міститься у висновку ФОП Поліводського О.А. від 04.06.2018 щодо невірного застосування судами норм чинного законодавства при винесенні судового рішення, не є матеріально-правовим фактом, а його можна кваліфікувати як доказ, що міг бути наданий суду під час розгляду справи у разі заявлення відповідного клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк".

До того ж, за змістом ч. 1 ст. 109 ГПК України висновок експерта не є доказом у справі, а має допоміжний (консультативний) характер та не є обов'язковим для суду.

Висновок експерта не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийняте за результатами розгляду справи ( ч. 2 ст. 108 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає що доводи ПАТ АК «Укргазбанк» наведені як в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 так і апеляційній скарзі ґрунтуються на тому, що окрема думка експерта у галузі права містить правову оцінку обставинам та фактам вже встановленим судами першої та вищестоящих інстанцій у даній справі, та суперечить зробленим судами висновкам. Тобто заявник у якості нововиявленої обставини наводить окрему думку експерта у галузі права, яка не є ні матеріально-правовим фактом, ні доказом, а має лише консультативний характер.

Відповідно до ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, зокрема, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, тоді, як у даному випадку, судом під час вирішення спору було надано оцінку обставинам щодо укладення між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ПрАТ «Укркарт» додаткової угоди від 09.09.2016 до договору № 777 від 01.10.2001.

При цьому, як вірно було зазначено судом першої інстанції, що вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в межах розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявлеиими обставинами (вказана позиція викладена Вищим господарським судом України у постанові від 18.04.2017 у справі № 924/43/15).

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 8.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" № 17 від 26.12.2011 прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З урахуванням положень наведених вище процесуальних норм висновок експерта у галузі права ФОП Поліводського О.А. від 04.06.2018 у якому здійснено аналіз правових норм щодо факту укладення додаткової угоди від 09.09.2016 до договору про надання послуг процесингового центру № 777 від 01.10.2001, на який посилається відповідач у поданій до господарського суду заяві, не може слугувати підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки являється новим доказом.

При цьому даним висновком фактично здійснено переоцінку доказів, вже оцінених господарським судом в процесі розгляду справи.

Отже, посилаючись на зазначений новий доказ і відповідач просить переоцінити обставини справи, ґрунтуючись на переоцінці тих доказів, яким господарським судом попередньо вже була надана відповідна оцінка.

Ні нові докази, ні переоцінка існуючих у справі доказів не є нововиявленими обставинами.

Таким чином, викладені в заяві відповідача обставини не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену господарським судом в процесі прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 325 ГПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене та враховуючи, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 320 ГПК України та не можуть слугувати підставою для скасування рішення, яке переглядається, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/6002/17.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284, 320 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.

2 . Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 року у справі № 910/6002/17 залишити без змін.

3. Справу № 910/6002/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 20.12.2018

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко