ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. Справа № 926/1582/18

м.Чернівці

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Токарюк Н.Я., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», м. Чернівці

до 1) Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, м. Чернівці

2) Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, м. Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_1

про стягнення безпідставно одержаних коштів в сумі 429900,00 грн

представники:

від позивача ОСОБА_2, довіреність від 13.09.2018

від відповідача 1 ОСОБА_3, довіреність від 27.11.2018

від відповідача 2 - ОСОБА_4, довіреність від 02.01.2018

від третьої особи ОСОБА_5, довіреність від 02.02.2016

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Регіональний центр "Мікрохірургія ока звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області грошових коштів в сумі 429900,00 грн. в рахунок безпідставно сплачених коштів Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Позов обґрунтований перерахуванням позивачем на рахунок Державної виконавчої служби коштів у сумі 536000,00 грн. у звязку з виконавчим провадженням ВП №48749845. Пізніше, позивач звернувся до ДВС про зарахування лише 106,1 тис. грн на виконання виконавчого листа №2-210/12 від 28.05.2015 в частині звернення стягнення на грошові кошти, а решта коштів 00) 429900,00 грн. повернути позивачу. Однак, Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відмовив повернути кошти позивачеві.

За наведених умов, позивач вважає 429900,00 грн. сумою безпідставно отриманих Відповідачем 1 грошових коштів, які згідно ст. 1212 ЦК України підлягають стягненню з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 05.10.2018 відкрито провадження у справі №926/1582/18 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 2 - Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області у відзиві від 18.10.2018 просить відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, оскільки у матеріалах справи відсутні докази надходження коштів до Державного бюджету України.

Відповідач 1 у відзиві від 22.10.2018 просив відмовити у задоволенні позову та пояснив, що грошові кошти перераховані позивачем, частково в сумі 48254,00 грн. направлені на погашення боргу перед стягувачем ОСОБА_1, решта суми 487746,00 грн. продовжує обліковуватись на рахунку відділу для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам. Вказані кошти до Державного бюджету не перераховувались, а тому не можуть бути стягнуті з Державного бюджету України як безпідставно набуті останнім. Позовні вимоги до Відділу не предявлені, а тому його помилково зазначено відповідачем у даному спорі. Враховуючи, що на час розгляду справи виконавче провадження триває, всі вимоги за виконавчим документом не задоволені, то відсутні підстави для повернення позивачу сплачених ним коштів на рахунок ДВС. До того ж, якщо боржник виконавчого провадження вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушеного його права чи свободи, він не позбавлений можливості звернутися зі скаргою до суду, який видав вищевказаний виконавчий документ. Крім того, оскільки спірні правовідносини виникли в процесу виконавчого провадження, відповідач 1 просив залучити до участі в даному спорі стягувача ОСОБА_1.

Позивач подав 22.10.218 заяву про залучення до участі в справі співвідповідача - Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області.

Ухвалою від 22.10.2018 прийнято заяву позивача про зміну предмета позову, в якій позивач просить стягнути солідарно з відповідачів: з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та з Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на користь позивача грошові кошти в розмірі 429900 грн.; залучено до участі в справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1; відкладено підготовче засідання на 08.11.2018.

Третя особа надала 08.11.2018 пояснення щодо позову, де просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, оскільки спір в цій частині не належить до юрисдикції господарських судів.

Ухвалою від 08.11.2018 закрито провадження у справі №926/1582/18 в частині позовних вимог до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про стягнення 429900,00 грн.

Ухвалою від 08.11.2018 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області, відкладено підготовче засідання на 28.11.2018, запропоновано зокрема, співвідповідачу у строк до пяти днів з дня вручення ухвали подати клопотання про розгляд справи з початку.

27.11.2018 Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області подало відзив на позовну заяву, де просить розглядати справу з початку, закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.Клопотання про закриття провадження у справі обґрунтоване тим, що спірні правовідносини виникли в процесі виконавчого провадження ВП №48749845 з примусового виконання виконавчого листа №2-210 виданого 28.05.2015 Шевченківським районним судом м.Чернівці на викання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 по цивільній справі та стосуються питання виконання цього рішення суду. Таким чином, якщо позивач, як сторона виконавчого провадження вважає, що рішенням, дією, бездіяльністю державного виконавця під час виконання вказаного виконавчого листа порушено його права чи свободи, він має право звернутися зі скаргою до Шевченківського районного суду м.Чернівці у порядку ст.477 ЦПК України. Відтак спір в цій частині не належить до юрисдикції господарських судів та підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

27.11.2018 третя особа подала клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України. Клопотання мотивоване аналогічними обставинами, які визначені у вищезгаданому клопотанні Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Ухвалою від 28.11.2018 відмовлено у задоволенні клопотання Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 27.11.2018 про закриття провадження у справі №926/1582/18 у частині позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області . Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 27.11.2017 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

У судовому засіданні 28.11.2018 оголошувалась перерва до 04.12.2018.

Ухвалою від 04.12.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 20.12.2018.

У судовому засіданні 20.12.2018 представник позивача просив задовольнити позов. Представники відповідачів просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах на позов.

Третя особа вважає позов безпідставним та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області (далі Відділ примусового виконання рішень) перебуває виконавче провадження ВП №48749845 щодо виконання виконавчого листа №2-210/12, виданого 28.05.2015р. Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Вказаний виконавчий лист виданий на виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року з врахуванням ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 08 квітня 2015 року про виправлення описки в судовому рішенні.

Згідно зазначеного виконавчого листа № 2-210/12 необхідно виділити частину майна ТзОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" пропорційну частці його учасника ОСОБА_6, що становить 50% статутного капіталу товариства. Звернути стягнення на частину майна ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" пропорційну частці ОСОБА_6, в статутному капіталі товариства, що становить 50% вартістю згідно балансу на 23.06.2008 року - 536000 грн., за непогашеними борговими зобов'язаннями перед ОСОБА_7 у сумі 9 985 730 грн.

Виконавче провадження відкрито постановою від 16 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_8 Боржнику надано семиденний строк на добровільне виконання рішення суду.

18 вересня 2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яким накладено арешт на все майно, шо належить боржнику: ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» у межах суми звернення стягнення: 9985730.00 грн.

У строк на добровільне виконання рішення, а саме: 29 вересня 2015 року позивач перерахував на рахунок Державної виконавчої служби 536000,00 грн.

У постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року по справі № 727/8441/15-ц зазначено, що перерахування боржником на рахунок ДВС 536000 грн. (балансова вартість частки майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургії ока», пропорційна частці ОСОБА_6І.) не свідчить про добровільне виконання рішення суду в повному обсязі, оскільки непогашені боргові зобов'язання перед ОСОБА_7 становлять 9 985 730 грн. Окрім того, вимагаючи закінчити виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургії ока», намагався змінити спосіб виконання рішення суду, що визначений у виконавчому документі, зі звернення стягнення на виділену частину майна товариства на стягнення балансової вартості цього майна.

Суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення скарги, дійшов неправильного висновку про те, що оскільки ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» сплатило на рахунок виконавчої служби грошові кошти в сумі 536 000 грн., а тому боржником виконано вимоги постанови старшого державного виконавця про відкриття виконавчою провадження щодо добровільного виконання рішення, не звернувши увагу на те, що за рішенням суду звернуто стягнення на виділену частину майна товариства, пропорційну частці учасника, що становить 50 % статутного капіталу товариства. Суд не ухвалював рішення про стягнення з боржника грошових коштів або зобов'язання боржника виплатити стягувану грошові кошти.

Ухвалою Апеляційною суду Чернівецької області від 13.07.2016 року роз'яснено, що резолютивна частина рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 року складається з двох частин, перша з яких зобов'язує спочатку виділити частину майна товариства, і такий виділ мас відбутися в натурі, а друга частина є похідною від першої частини і визначає звернути стягнення на виділену частину майна товариства, пропорційну частці ОСОБА_6 Тобто, як в першій, так і в другій частинах резолютивної частини рішення йдеться про одну й ту саму частину майна цього товариства, пропорційну частці його учасника ОСОБА_6, що становить 50% статутного капіталу товариства. Вказана частина майна товариства, яку необхідно виділити в натурі та звернути стягнення на неї підлягає встановленню згідно балансу даного товариства станом на 23.06.2008 року, виходячи з вартості частки ОСОБА_6 в чистих активах, яка становить 536 000 грн. В другій частині резолютивної частини рішення йдеться про звернення стягнення на виділену частину майна товариства, тобто об'єктом стягнення є не частка учасника ОСОБА_6 у чистих активах товариства, вартість якої згідно балансу станом на 23.08.2008 становить 536000 гри. (балансова вартість), а частина майна товариства, пропорційна цій частці як виділений в натурі певний майновий актив для погашення заборгованості перед кредитором. Майно, на яке слід звернути стягнення, необхідно визначати відповідно до балансу ТзОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" 23.06.2008.

До балансу товариства станом на 23.06.2008 увійшли грошові кошти (залишок на рахунку, дебіторська заборгованість, авансові платежі, в т.ч. по податках та до Пенсійного фонду) на загальну суму 106,1 тис. грн.

У зв'язку із цим, 12 вересня 2018 року ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» звернулося до ДВС із заявою, в якій просило зарахувати частину коштів, сплачених позивачем на рахунок Державної виконавчої служби 29 вересня 2015 року, а саме: 106.1 тис. грн., на виконання виконавчого листа № 2-210/12 від 28.05.2015р. в частині звернення стягнення на грошові кошти, та передбачені балансом Товариства станом на 23.06.2008 р., а решту коштів в розмірі: (536000 106100) 429900 грн. повернути ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока».

Проте, листом від 21.09.2018 р. № 4192/02-18 Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Чернівецькій області відмовив повернути зазначені кошти, оскільки за рішенням суду, яке виконується, слід звернути стягнення тільки на 46% грошових коштів, що передбачені балансом ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" станом на 23.06.2008 р. за розшифровкою до статей балансу станом на 23.06.2008 р., які показують наявність коштів, а саме 48254 грн. (104.0 x 46 %) і такі кошти будуть перераховані стягувачу. Для повернення рештикоштів відсутні підстави, оскільки на дату подання заяви від 12.09.2018 р. виконавче провадження триває, всі вимоги за виконавчим документом не задоволені.

Позивач не погоджуючись з такою позицією, вважає, що 429900 грн. є безспірною сумою безпідставно отриманих Відповідачем-1 грошових коштів. Враховуючи, що згідно п. 13.23. Інструкції (Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції N 2710/5 від 22.12.2015) кошти, які внесені на депозитний рахунок органу ДВС та які не витребувані сторонами виконавчого провадження протягом року з дня їх зарахування на депозитний рахунок, зараховуються до Державного бюджету України. Сгягувачем наразі вказані кошти також не витребувані. Отже, стягнення коштів повинно відбуватись з Державного бюджету, а територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України.

Отже, предметом позову є солідарне стягнення з відповідачів: з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та з Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на користь позивача грошових коштів в розмірі 429900,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області перебуває виконавче провадження ВП №48749845 щодо виконання виконавчого листа №2-210/12, виданого 28.05.2015р. Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Згідно зазначеного виконавчого листа № 2-210/12 необхідно виділити частину майна ТзОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" пропорційну частці його учасника ОСОБА_6, що становить 50% статутного капіталу товариства. Звернути стягнення на частину майна ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" пропорційну частці ОСОБА_6, в статутному капіталі товариства, що становить 50% вартістю згідно балансу на 23.06.2008 року - 536000 грн., за непогашеними борговими зобов'язаннями перед ОСОБА_7 у сумі 9 985 730 грн.

Виконавче провадження відкрито постановою від 16 вересня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_8 Боржнику надано семиденний строк на добровільне виконання рішення суду.

У строк на добровільне виконання рішення, а саме: 29 вересня 2015 року позивач перерахував на рахунок Державної виконавчої служби - 536000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.09.2015 №124, вказавши призначення платежу: сплата коштів згідно виконавчого листа №2-210, виданий 28.05.2015 Шевченківським районним судом м.Чернівці по виконавчому провадженню №48749845.

04.08.2016 державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ОСОБА_9 на його правонаступника ОСОБА_1.

12.09.2018 позивач звернувся з заявою про повернення коштів до заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області, де просив невідкладно перерахувати на рахунок ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» 429900,00 грн. в якості повернення частини коштів сплачених позивачем 29 вересня 2015 року на рахунок. При цьому, позивач посилається на висновки у постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі №727/8441/15-ц, про те, що у виконавчому провадженні відсутній такий спосіб виконання рішення як стягнення з боржника грошових коштів або зобовязання боржника виплатити стягувачу грошові кошти. У цьому виконавчому листі визначено спосіб виконання рішення, а саме: шляхом звернення стягнення на виділену частку майна боржника, що становить 50% статутного капіталу ТОВ «РЦ «Мікрохірургія ока». Суд не ухвалював рішення простягнення з боржника грошових коштів або зобовязання боржника виплатити стягувачу грошові кошти.

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області у відповіді від 21.09.2018 зазначив, що позивач на вимогу державного виконавця надав копію балансу станом на 23.06.2008 року та розшифровку до статей балансу станом на 23.06.2008 року, які відображають наявність грошових коштів всього 104,9 тис. грн. Згідно ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу звертається стягнення на кошти. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Як зазначалося вище, згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015р., на підставі якого видано виконавчий лист № 2-210 виданий 28.05.2015р. Шевченківським районним судом м. Чернівці, вартість частки ОСОБА_6 в чистих активах Товариства, тобто в майні товариства складає 536 тис. грн., що у відсотковому виразі становить 46% в майні товариства, а тому згідно заяви боржника слід звернути стягнення тільки на 46% грошових коштів, що передбачені балансом ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» станом на 23.06.2008р. та розшифровкою до статей балансу станом на 23.06.2008р., які показують наявність грошових коштів, а саме на 48 254 три. (104,9 х 46%). Частиною 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника) зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Частиною 6 цієї статті Закону, встановлено, що стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам). Оскільки, на дату подання заяви боржника виконавче провадження триває, всі вимоги за виконавчим документом не задоволені, то на даний час відсутні підстави щодо повернення ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» сплачених боржником на рахунок ДВС коштів.

Також, відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області листом від 04.12.2018 повідомив Головне територіальне управління юстиції у Чернівецькій області, що на рахунку № 4694, МФО 820172, в ДКС України м.Київ, відкритому для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам станом на 04.12.2018 року обліковуються кошти в сумі 487 746 грн. закріплені за виконавчим провадженням № 48749845 з виконання виконавчого листа № 2-210 виданого 28.05.2015 року Шевченківським районним судом м.Чернівці, які були сплачені боржником ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на цей рахунок згідно платіжного доручення №124 від 29.09.2015р., призначення платежу - сплата коштів згідно виконавчого листа №2-210, виданого 28.05.2015р. Шевченківським районним судом м. Чернівці, по виконавчому провадженню №48749845. Зазначений рахунок №0139 відкритий ГТУЮ у Чернівецькій області в ГУ ДКСУ у Чернівецькій області та використовується для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам. Правовий режим використання вказаного рахунку та виплати коштів з нього встановлено Законом України «Про виконавче провадження», розділом 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 512/5 від 02.04.2012р., ч. 2 ст. 15 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-УШ. На дату видачі цієї довідки виконавче провадження №48749845 перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та не закінчене.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року N 226 (у редакції наказу Державного казначейства України від 29 травня 2008 року N 181; далі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі). Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що сплачені позивачем кошти по виконавчому провадженню №48749845 зараховані на рахунок Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, який використовується для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Відтак, посилання позивача на вказаний Порядок є необґрунтованим, оскільки доказів надходження коштів до Державного бюджету України у матеріалах справи не міститься.

Щодо посилань позивача на положення ст. 1212 Цивільного кодексу України суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

В рамках даної справи позивачем заявлено вимоги про стягнення грошових коштів у розмірі 429900,00 грн солідарно з відповідачів: з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області та з Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Проте, суд відзначає, що положеннями ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок повернення майна саме особою, яка набула це майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Матеріалами справи підтверджується, що грошові кошти у розмірі 536000,00 грн. перераховані позивачем на рахунок Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з метою сплати коштів згідно виконавчого листа №2-210, виданого 28.05.2015 Шевченківським районним судом м.Чернівці по виконавчому провадженню №48749845.

Таким чином, грошові кошти перераховані позивачем на рахунок відповідача 1 на підставі виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-210.

Враховуючи, що правовідносини між позивачем та відповідачем 1 виникли у процедурі виконавчого провадження, а позивач (боржник у виконавчому провадженні) вважає, що грошові кошти перераховані ним утримуються відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області неправомірно, то боржник не позбавлений можливості звернутися, як сторона виконавчого провадження, до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця у порядку ст.ст. 447, 448 ЦПК України.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав для стягнення з відповідачів солідарно з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 429900,00 грн, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Чернівецької області.

Повне рішення складено і підписано 21.12.2018.

Суддя В.В.Дутка