ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/4641/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат, довіреність №Ц/3-04/41-18 від 25.01.2018 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 адвокат, довіреність №0705/2018-1 від 07.05.2018 р.;

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 (повний текст складено 19.10.2018, суддя Загинайко Т.В.) у справі №904/4641/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ідентифікаційний код 40081195)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енрон-Сервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 27, оф. 213; ідентифікаційний код 35986926)

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 239 058 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся з позовом (вх. №2402/18 від 08.06.2018р.) до Господарського суду Дніпропетровської області, в якому просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енрон-Сервіс" 239 058 грн. 00 коп. - штрафних санкцій за несвоєчасне виконання будівельно-монтажних робіт за договором від 07.12.2016р. №Л/Е-161489/НЮ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 року по справі № 904/4641/17 (суддя Ліпинський О.В.) позовні вимоги задоволено частково, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНРОН-СЕРВІС" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" 113 238 грн. 00 коп. - пені, 97 860 грн. 00 - штрафу., 3 166,47грн. - витрати зі сплати судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 року у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНРОН-СЕРВІС" відмовлено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 року по справі 904/4641/17 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду України від 10.05.2018 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енрон-Сервіс" задоволено, справу 904/4641/17 було направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року по справі №904/4641/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енрон-Сервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 27, оф. 213; ідентифікаційний код 35986926) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ідентифікаційний код 40081195) 7 209 (сім тисяч двісті дев'ять) грн. 45 коп. - пені, 6 230 (шість тисяч двісті тридцять) грн. 39 коп. - штрафу та 201 (двісті одна) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Короткі і узагальнені доводи апеляційної скарги.

Вважає рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 у справі № 904/4641/17 незаконним, необгрунтованим, його висновки такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та таким, що ухвалене судом із порушенням норм матеріального та процесуального права, з наступних підстав:

- відповідно до п.3.1 Договору сума цього Договору становить 1 398 000,00 грн. (Один мільйон триста девяносто вісім тисяч грн. 00 коп.), у тому числі: ПДВ 20% - 233 000,00 грн. (двісті тридцять три тисячі грн. 00 коп.). Сума визначається Договірною ціною та Кошторисними розрахунками (додаток до договору №1).

- згідно Додатку № 1 до Договору договірна ціна складається з вартості будівельних робіт в розмір 89005, 51 грн та вартості устаткування в розмірі 1308994,49 грн.

Господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що мало місце порушення термінів виконання будівельно-монтажних робіт, оскільки, повне виконання Договору Відповідачем відбулося 31.03.2017, про що свідчить підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017, що і стало наслідком нарахування Позивачем договірних санкцій.

Господарський суд Дніпропетровської області дійшов до хибного висновку, щодо нарахування штрафних санкцій, виходячи із суми власне робіт, обумовленої у Додатку № 1 до Договору, а саме : 89005,51 грн, а не Договірної ціни, визначеної самим Додатком № 1 до Договору, що складає 1 398 000,00 грн.

Такий висновок суду першої інстанції є невірним, оскільки:

За договором підряду, відповідно до ч.І ст.837 ЦК України, одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Результат виконаної підрядником роботи - це матеріалізований об'єкт, що знаходить своє втілення в індивідуально визначених речах, бо робота виконується за завданням замовника, який має право у будь-який час перевіряти її хід і якість, не втручаючись у діяльність підрядника у відповідності до ч.І ст. 849 ЦК України. Матеріалізований результат знаходить своє відбиття і у створенні нової речі, і у поліпшенні якості або інших властивостей вже існуючої речі.

Предметом договору підряду є кінцевий результат, тобто виконання будівельно-монтажних робіт в обсягах та обємах визначених та зазначених в договірній ціні.

Договірна ціна, згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, це кошторис, яким визначається вартість робіт, узгоджена сторонами (замовником та підрядником) та обумовлена у договорі підряду.

Договірна ціна робіт за Договором визначається з урахуванням тих видів робіт, які підрядник виконує за договором, з урахуванням всіх витрат, податків та зборів, які сплачуються або мають бути сплачені, вартості матеріалів.

Твердий кошторис (тверда договірна ціна) - договірна ціна, визначена як твердий кошторис, що може коригуватися лише в окремих випадках за згодою сторін у порядку, визначеному договором підряду.

Відповідно до абз. 4 п.3 Постанови КМУ від 01.08.2005 № 668 «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» договірна ціна - визначена на основі кошторису, узгоджена сторонами і обумовлена у договорі підряду ціна (вартість) робіт.

Договірна ціна за даним Договором визначена на основі кошторису вартості підрядних робіт, який узгоджений замовником, і використовується при проведенні взаєморозрахунків.

Частиною 3 ст. 843 ЦК України визначено, що ціна роботи у договорі підряду включає в себе відшкодування витрат підрядника та плату за виконану роботу.

Відповідно до п.3.1 Договору сума цього Договору становить 1 398 00 грн. (Один мільйон триста девяносто вісім тисяч грн. 00 коп.), у тому числі: ПДВ 20% - 233 000,00 грн. (двісті тридцять три тисячі грн. 00 коп.). Сума визначається Договірною ціною та Кошторисними розрахунками (додаток до Договору №1 «Договірна ціна»).

Крім того, відповідно до Календарного плану (Додаток №2 до Договору «Календарний план») предметом Договору є будівельно-монтажні роботи, термін виконання є 2016 рік та вартість робіт становить 1 398 000,00 грн.

- суд встановивши правову природу укладеного Договору, як договору підряду, прийшов до помилкового висновку, що відповідно до Додатку № 1 до Договору, Сторони погодили та розмежували вартість робіт та вартість товару, оскільки умовами Договору, Додатками № 1,2 визначено договірну ціну Договору. Договором підряду, укладеного Сторонами, не передбачено придбання та передачу товарів, їх вартість (ціну), марку та кількість. Також, умовами Договору та додатками до нього не визначено кількісних та вартісних показників устаткування, матеріалів, обладнання, яке необхідне для виконання Договору, що в свою чергу також спростовує висновок суду щодо погодження та розмежування вартості робіт та товарів.

Зазначає що судом встановлено, що у звязку з порушенням термінів виконання будівельно-монтажних робіт (предмету Договору) повне виконання Договору Відповідачем відбулось 31.03.2017.

- судом першої інстанції помилково здійснений розрахунок штрафних санкцій виходячи із суми власне робіт, обумовленої % Додатку № 1 до Договору, а саме : 89005,51 грн, а не Договірної ціни, визначеної самим Додатком № 1 до Договору, що складає 1 398 000,00 грн.

Після здійсненого судом перерахунку штрафних санкцій, пеня становить 7209,45 грн, а штраф у розмірі 7% - 6230,39 грн.

Судом на підставі доказів, які є в матеріалах справи, встановлено, що укладений Договір за своєю правовою природою є договором підряду, тобто Виконавець (Відповідач) взяв на себе зобовязання виконати певні роботи у визначений термін - до 31.12.2016, вартість яких становить згідно умов Договору 1398000,00 грн.

- жодним чином не враховані правові позиції Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 07.02.2018 та 10.04.2018, викладені у аналогічних справах № 914/774/17 та № 914/775/17 відповідно. Також , Господарським судом Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. знівельовано правовою позицією Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 10.05.2018, викладеної у даній справі № 904/4641/17.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників процесу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції виніс рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Верхогляд Т.А., Коваль Л.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 у справі №904/4641/17 та призначено до розгляду на 20.12.2018 року.

20.12.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі на навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року у справі №904/4641/17 слід залишити без змін з наступних підстав.

Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Скасовуючи постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017р. у справі №904/4641/17, Верховний суд у складі Касаційного господарського суду зазначає, що: - в матеріалах справи відсутні, а суди не витребували у сторін докази виконання сторонами своїх зобовязань за договором підряду та відповідно не зясували питання виконання відповідачем зобовязань за договором; - судами не зясовано чи підписувались сторонами акти прийому-передачі виконаних робіт, а якщо такі акти були підписані, то коли саме; - оскільки зазначені питання мають важливе значення для правильного вирішення спору, колегія суддів вважає, що спір висновки судів попередніх інстанцій не можна вважати такими, що відповідають вимогам статті 43 ГПК України (у редакції чинній до 15.12.2017) щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; - під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно, повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.12.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (надалі - Замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енрон-Сервіс" (надалі - Підрядником) укладено договір №Л/Е-161489/НЮ (надалі - Договір), згідно пункту 1.1. якого, замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у встановлений строк будівельно-монтажні роботи обєкту "Реконструкція тягової підстанції Пятничани (зміна трансформаторів струму та напруги)", а замовник зобовязаний після затвердження акту здачі-приймання робіт, прийняти надані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

Пунктом 11.1 Договору встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків до повного виконання.

Зміст та обсяги робіт по договору визначаються договірною ціною по обєкту "Реконструкція тягової підстанції Пятничани (зміна трансформаторів струму та напруги)", складеним у відповідності з вимогами ДСТУ (Додаток №1) (пункт 1.2 договору).

Згідно пункту 3.1 Договору, сума цього договору становить 1 398 000,00 грн., у тому числі: ПДВ 20% - 233 000,00 грн. Сума визначається договірною ціною та кошторисними розрахунками (додаток до договору №1). Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. (пункту 3.2 Договору).

Відповідно до Додатку №1 до Договору договірна ціна складається з вартості будівельних робіт в розмірі 89 005 грн. 51 коп., в т.ч. 14 834 грн. 25 коп. ПДВ, та вартості устаткування в розмірі 1 308 994 грн. 49 коп., в т.ч. 218 165 грн. 75 коп. Розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 10-ти календарних днів після підписання актів здачі-приймання робіт (пункту 4.2 Договору).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що роботи виконуються з матеріалів Підрядника.

У пункті 5.1. Договору сторони узгодили, що термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 31.12.2016р.

Відповідно до пункту 7.1 Договору, виконані роботи приймаються замовником з обов'язковим складанням відповідного акту здачі-приймання робіт (КБ-2, КБ-3), який підписується уповноваженими представниками замовника та підрядника.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (стаття 839 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору відповідач передав позивачу необхідне обладнання для проведення будівельно-монтажних робіт, що підтверджується видатковою накладною №95 від 30.12.2016р.

Доводи, за якими апеляційний суд погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Факт виконання відповідачем своїх зобов'язань у частині передачі підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем. Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони позивача в акті приймання виконаних будівельних робіт №б/н за лютий 2017 року (форма №КБ-2в) не зазначено. Відтак, позивач підписуючи вказані акти, та скріплюючи їх печаткою погодився з об'ємом та вартістю робіт виконаних позивачем. Крім того, позивачем не спростовано факт виконання вказаних робіт відповідачем.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить стаття 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з положеннями статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне зобов'язання).

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання робіт, їх окремих етапів встановлюються в договорі підряду.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 5.1 Договору термін виконання робіт визначений до 31.12.2016р.

Підписавши договір, відповідач прийняв на себе обов'язок виконати роботи у визначений термін. В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази пролонгації спірного договору.

При цьому, у зв'язку із порушенням термінів виконання будівельно-монтажних робіт повне виконання договору відповідачем відбулося 31.03.2017р., про що свідчить підписаний сторонами приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017р. (т. 2 а.с. 102).

Пунктом 8.3 Договору встановлено, що за несвоєчасне виконання робіт згідно з умовами цього договору Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.

У пункті 8.4 Договору сторони узгодили, що за невиконання обсягів виконаних робіт відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 2% вартості невиконаних робіт.

Відповідач прострочив термін виконання робіт, на підставі чого позивачем нарахована договірна санкція.

За порушення строків виконання робіт позивачем нараховані 113 238 грн. 00 коп. 0,1% пені; 97 860 грн. 00 коп. 7% штрафу за прострочення виконання робіт понад 30 днів; 27 960 грн. 00 коп. 2 % штрафу за невиконання обсягів виконаних робіт, які він розраховував виходячи із суми Договору 1 398 000 грн.00 коп.

Оскільки сторонами у встановленому порядку змін до договору в частині вартості робіт не вносились, саме із суми 89 005 грн. 51 коп. вартості робіт має визначатися розмір пені та штрафу, визначені пунктом 8.3, 8.4. Договору.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України).

Колегія вважає правильним здійснений судом перерахунок і погоджується, що пеня становить 7 209 грн. 45 коп. (з 01.01.2017р. по 22.03.2017р.), а штраф у розмірі 7% - 6 230 грн. 39 коп.

Щодо стягнення 27 960 грн. 00 коп. 2% штрафу, який передбачено пунктом 8.4. договору, суд зазначає наступне.

Згідно умов пункту 8.4. Договору, підставою для застосування штрафу у розмірі 2% вартості невиконаних робіт, є невиконання Підрядником передбаченого обсягу робіт, тобто, повна або часткова відмова від виконання робіт. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач виконав передбачені умовами договору роботи із запізненням від запланованого графіку.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Факт прострочення передання робіт сторонами визнається.

Причиною незгоди між сторонами є різне розуміння тлумачення ними ціни договору. Так, позивач наполягає на розумінні ціни договору як складових з ціни товару і ціни робіт, і за рахунок цього буде збільшено вартість штрафних санкцій. Відповідач же і суд тлумачить ціну договору як власне ціну робіт без включення до неї вартості товару.

Для вирішення цієї суперечки звернімося до розділу 1 глави 61 «Загальні положення про підряд», з системного змісту яких вбачається, що:

предметом договору підряду є завжди тільки роботи( ст. 837 ЦК України);

матеріал же є тільки засобом досягнення мети виконання робіт, і може бути як замовника (ст. 840 ЦК України), так і підрядника ( ст. 839 ЦК України);

ціна роботи у договорі включає як відшкодування витрат підрядника, так і плату за виконану ним роботу (ч. 3 ст. 843 ЦК України).

Таким чином, вартість матеріалу охоплюється поняттям «відшкодування витрат підрядника», а тому вона не має жодного відношення до прострочення виконання робіт.

Оскільки предметом позову є саме стягнення санкцій за прострочення виконання робіт, а не передання матеріалу, строку передавання якого договором не визначено, то було і незаконно , і несправедливо стягувати за це санкції з відповідача.

Чи були і ким порушені, невизнані або ос порені права і інтереси позивача.

Інтереси позивач були порушені простроченням передання робіт.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року по справі №904/4641/17 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін.

Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 у справі №904/4641/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 0.10.2018 у справі №904/4641/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 22.12.2018 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль