номер провадження справи 33/89/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 Справа № 908/1934/18

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1934/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний Стандарт" (119180, Російська федерація, м. Москва, вул. Б. Якиманка, буд. 17/2, стр. 1; адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, буд. 43 (Юридична компанія Советник))

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (69600, м.Запоріжжя, Дніпровське шосе, буд. 3)

про стягнення суми

За участю представників сторін:

від позивача: Губорєв К.С.- довіреність № ЭС-84/18 від 13.07.2018 р.

від відповідача: Кріпак Д.В.- довіреність № 1/05-к від 29.12.2017 р.

СУТЬ СПОРУ:

21.09.2018 р. у господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від б/д, за вх. № 2086/08-07/18 від 25.09.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний Стандарт" (Російська федерація, м. Москва) до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" (Україна, м. Запоріжжя) про стягнення 4738589,37 російських рублів, із яких: 2500939,37 російських рублів - сума додаткових витрат, пов'язаних з усуненням недоліків товару, та 2237650,00 російських рублів - сума збитків, пов'язаних з невиконанням договірного зобов'язання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1934/18 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.09.2018 р. позовну заяву ТОВ "Енергетичний Стандарт" залишено без руху та заявнику наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.10.2018 р. на адресу суду від позивача надійшла заява (вих. № б/н від б/д за вх. № 08-08/17585/18 від 02.10.2018 р.) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.10.2018 р. суддею Мірошниченко М.В. відкрито провадження у справі № 908/1934/18 за правилами загального позовного провадження; справі присвоєно номер провадження 33/89/18; підготовче засідання призначено на 06.11.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.11.2018 р., на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України, згідно з усним клопотанням позивача, підготовче засідання відкладено на 27.11.2018 р.

Ухвалою суду від 27.11.2018 р. підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 17.12.2018 р.

У судове засідання 17.12.2018 р. з'явилися представники сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Представники сторін у судовому засіданні 17.12.2018 р. підтримали свої доводи та заперечення.

У судовому засіданні 17.12.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги мотивовані таким. Позивач на виконання умов контракту на поставку товару від 01.09.2014 р. № РР005644 сплатив відповідачу 4813600,00 російських рублів, а відповідач поставив позивачу трансформатори типу ТМН-6300/35-У1 з.в. № 162455, № 162454. Трансформатор типу ТМН-6300/35-У1 з.в. № 162455 був змонтований у присутності шеф-інженера відповідача на ПС 35/6кВ «Пушкарська», м. Лівни Російської Федерації. Проте, під час його експлуатації було виявлено дефект, який унеможливлював його подальшу експлуатацію. У зв'язку цим, даний трансформатор був демонтований та замінений на новий трансформатор ТМН-6300/35-У1 з.в. № 162454. Для монтажу/демонтажу вказаних трансформаторів було залучено підрядника ТОВ «Енертех», за що йому сплачено 953151,37 російських рублів. Для компенсації зазначених витрат відповідачу було направлено письмову вимогу від 07.10.2015 р. № 2500, яка залишена без відповіді. Після монтажу нового трансформатору з.в. № 162454 виник той же самий дефект, який унеможливливив його подальшу експлуатацію. Для його ремонту було залучено підрядника ТОВ «Енертех», за що сплачено 1547788,00 російських рублів. Проте, дефекти трансформатору зв. № 16454 відремонтувати не вдалось і, як наслідок, він був виведений з експлуатації. Для компенсації зазначених витрат відповідачу було направлено письмову вимогу від 30.06.2016 р., яка залишилася без відповіді. Між позивачем та ТОВ «Енертех» укладений договір поставки від 22.07.2014 р. № 37/14 на поставку товару, що є предметом контракту, укладеного з відповідачем. Враховуючи те, що поставлені відповідачем трансформатори мають дефекти, а виготовити нові у строки, обумовлені контрактом, підприємство відповідача не спроможне, ТОВ «Енертех» було вимушене закупити подібні трансформатори у іншої юридичної особи. Тобто, позивач взяті на себе зобов'язання за договором поставки від 22.07.2014 р. № 37/14 щодо поставки справних трансформаторів не виконав. Внаслідок невиконання позивачем даного договору поставки, ТОВ «Енертех» скасовано укладену специфікацію № 1, а на позивача виставлено збитки, пов'язані з придбанням товару у іншої особи на суму 2237650,00 рос.руб., які сплачені позивачем шляхом взаєморозрахунку відповідно до додаткової угоди від 03.08.2015 р. № 21.04М-ЕС/Е. Відповідачу було направлено письмову вимогу від 09.08.2015 р. про сплату 2237650,00 рос.руб., яка залишена без відповіді. Таким чином, під час гарантійного терміну експлуатації трансформаторів типу ТМН-6300/35-У1 з.в. № 162455, № 162454 виробництва ПАТ «Запоріжтрансформатор» були виявлені дефекти (недоліки), на усунення яких позивачем витрачені значні кошти - 2500939,37 рос.руб., а так як дефект усунути не вдалося, позивач поніс збитки у сумі 2237650,00 рос.руб., пов'язані з порушенням зобов'язання по договору поставки з ТОВ «Енертех». Разом збитки складають 4738589,37 російських рублів. Позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

25.10.2018 р. від відповідача надійшов письмовий відзив на позов з доданими до нього доказами. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні повністю. Зазначив, що на виконання умов контракту на поставку товару від 01.09.2014 р. № РР005644 завантажив трансформатори у залізничні вагони, що підтверджується залізничними накладними №№ 46515334, 46515342 від 18.11.2014 р. Таким чином, постачальник виконав своє зобов'язання щодо поставки товару. Після приймання товару претензій щодо якості поставлених трансформаторів від позивача не надходило. Монтаж трансформаторів здійснювався у присутності представника відповідача. Будь-яких зауважень з боку покупця, замовника, монтажної організації з приводу якості товару не надходило. З викликом для складення акту про приховані недоліки, відповідно до п. 4.11 контракту, позивач не звертався. За умовами п. 4.14 контракту, передумовою виконання позивачем будь-якого комплекту робіт та послуг, направлених на усунення невідповідностей товару, поставленого за контрактом, є укладення між сторонами контракту відповідного договору. Такий договір не укладався. Позивач не надає жодних доказів на підтвердження факту сплати на користь ТОВ «Енертех» збитків у сумі 2237650,00 рос.руб., факту придбання «подібних трансформаторів» та передачі їх кінцевому покупцю для експлуатації на підстанції «Пушкарська» у м. Лівни. Також позивач не наводить доказів, що зазначені збитки виникли внаслідок порушення відповідачем умов контракту, та наявність самого факту порушення відповідачем контракту. Відповідач вважає твердження позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за контрактом недоведеними належними та допустимими доказами. Також відповідач вказує, що у разі виявлення недоліків протягом гарантійного строку покупець за договором поставки не отримує прав, передбачених ст. 678 ЦК України, на яку посилається позивач, зокрема, права вимагати відшкодування витрат на усунення недоліків товару, але має право вимагати від постачальника (виробника) усунення дефектів виробів за його рахунок.

06.11.2018 р. від позивача надійшли письмові пояснення. Зазначено, що у заяві про усунення недоліків було допущено технічну помилку та невірно визначено суму, яка еквівалентна 4738589,37 рос.руб. - 2013426,62 грн. Враховуючи, що заявлена до стягнення сума 4738589,37 рос.руб. еквівалентна 1990426,62 грн., судовий збір складає 29873,11 грн. Позивачем, з урахуванням коливання курсу, сплачений судовий збір 1062,74 доларів США, що еквівалентно 29853,11 грн., відповідно до курсу НБУ станом на 25.09.2018 р. з розрахунку: 1 долар США = 28,11 грн. Просив вважати суму, заявлену до стягнення розміром 4738589,37 рос.руб., еквівалентну 1992207,53 грн., яка співвідноситься з сумою сплаченого судового збору розміром 29873,11 грн.

У письмових доводах, що надішли від відповідача, останній вказує, що до відносин, що виникають у разі виявлення недоліків у товарі, який придбано особою на підставі договору поставки, застосовуються виключно норми Господарського кодексу України, а норми Цивільного кодексу України тільки у частині, що не врегульована Господарським кодексом України. Вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на неправомірно обраний позивачем спосіб захисту. Позивачем не зазначено, які саме «дефекти, що унеможливили подальшу експлуатацію трансформаторів» виявлені ним у ході експлуатації. Вивчення наданих позивачем документів в обґрунтування його вимог про стягнення з відповідача збитків у сумі 2237650,00 рос.руб. дає підстави відповідачу стверджувати, що зазначені вимоги необґрунтовані та суперечать умовам наданого ним «Соглашения сторон № 21.04.М-ЭС/Э к договору поставки 37/14 от 22.07.2014 г.». Позивачем також не надані докази існування відносин між ним та ТОВ «Енертех» за п. 2 вказаного «Соглашения». Також відповідач заявив про застосування позовної давності. Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений у ч. 8 ст. 269 ГК України. Також позивачем пропущений загальний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, відносно заявлених збитків.

Представник позивача у судовому засіданні 17.12.2018 р. усно зазначив, що представник відповідача для складення акту про приховані недоліки не викликався, будь-якого повідомлення стосовно недоліків, виявлених у трансформаторах, окрім претензії, відповідачу не направлялося. Також між сторонами у справі договір на усунення недоліків, як-то передбачено контрактом № РР005644, не укладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетичний Стандарт» (покупець, позивач) укладений контракт № РР005644, за умовами якого постачальник зобов'язався виготовити та поставити, а покупець прийняти та оплатити зазначену продукцію, яка іменується у подальшому товар: трансформатор ТМН-6300/35-У1 у кількості 2 шт. за ціною партії товару 4813600,00 рос.руб. (п. 1.1 контракту).

Відповідно до п. 2.2 контракту поставка товару здійснюється на умовах СРТ з. станція Красна Могила-екс. Донецької залізниці згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (Інкотермс) в редакції 2010 року. Допускається здійснювати поставку товару на умовах поставки СРТ з/ст. Козача Лопань-екс. Південної залізниці, з.ст. Тополі-екс. Південної залізниці чи з.ст. Зерново-екс. Південно-Західної залізниці, згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (Інкотермс) в редакції 2010 року, та у відповідності з діючим на дату відвантаження планом формування вантажних потягів залізниць держав СНД.

За умовами підпункту 3.4.1 пункту 3.4 контракту покупець проводить оплату у розмірі 100% від ціни одиниці товару згідно рахунку постачальника на протязі 90 календарних днів від дати відвантаження одиниці товару, але не пізніше 90 календарних днів з дати оформлення митними органами України вантажної митної декларації на вивіз товару з митної території України.

Відповідно до п. 11.3 вантажоодержувач: ТОВ «Спецрегіонпоставка».

Згідно п. 10.5 контракт вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та діє по 31.12.2015 р., а в частині виконання гарантійних зобов'язань постачальника - до закінчення гарантійного терміну, встановленого в п. 4.3 даного контракту.

Сторонами до контракту підписані технічна специфікація трансформатору (додаток № 1) та доповнення до неї.

У пункті 9.1 контракту встановлено, що спори, які виникають по даному контракту, повинні бути врегульовані шляхом перемовин. У протилежному випадку спір підлягає вирішенню у господарському суді Запорізької області (Україна) у встановленому законодавством України порядку. При розгляді спору застосовується матеріальне та процесуальне право України.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

За приписами ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке.

Згідно з матеріалами справи позивач, на виконання контракту № РР005644 від 01.09.2014 р., перерахував відповідачу суму 4813600,00 російських рублів, що підтверджується платіжним дорученням від 29.12.2014 р.

Трансформатори типу ТМН-6300/35-У1 з.в. №№ 162455, 162454 були поставлені відповідачем позивачу за умовами контракту від 01.09.2014 р. № РР005644. Вказане підтверджується залізничними накладними №№ 46515334, 46515342, відвантажувальними специфікаціями №№ 1, 2, митними деклараціям, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з актом від 26.12.2014 р. монтажу, налагоджування, вимірювань, випробувань та підготовки до включення на номінальну напругу трансформатору типу ТМН-6300/35-У1, з/з 630 25/35Н-2-04, зав. № 162455, даний трансформатор змонтований на ПС «Пушкарська» Російської Федерації згідно з вимогами експлуатаційної документації підприємства-виготовлювача та може бути введений в експлуатацію після проведення відбору проб масла з баку трансформатора та баку контактора РПН після залиття, а також після отримання задовільних результатів аналізу параметрів трансформаторного масла, після перевірки дії всього встановленого захисту трансформатора, випробування його під номінальною напругою та виконання інших операцій по включенню, передбачених інструкцією підприємства-виготовлювача. До акту доданий протокол монтажу трансформатора. Акт підписаний, зокрема, інженером Сервісного центру ПАТ «Запоріжтрансформатор».

Згідно акту від 21.08.2015 р. монтажу, налагоджування, вимірювань, випробувань та підготовки до включення на номінальну напругу трансформатору типу ТМН-6300/35-У1, з/з 630 25/35Н-1-04, зав. № 162454, даний трансформатор змонтований на ПС «Пушкарська» Російської Федерації згідно з вимогами експлуатаційної документації підприємства-виготовлювача. До акту доданий протокол монтажу трансформатора. Акт підписаний, зокрема, інженером Сервісного центру ПАТ «Запоріжтрансформатор».

Згідно технічного звіту про відрядження в м. Лівни по питанню надання послуг при монтажу трансформаторного обладнання типу ТМН-6300/35У1, зав. № 162454, до прибуття представника ПАТ «ЗТР», силами ТОВ «Энертэкс» проведений демонтаж трансформатора типу ТМН-6300/35, зав. № 162455 відповідно затвердженої програмі робіт. Зауважень до виконаних робіт немає, трансформатор та його комплектуючі переміщені на майданчик зберігання замовника. Стосовно монтажу трансформатора вказано, що роботи виконані у повному об'ємі; невідповідностей по трансформаторам та його складовим частинам у ході виконання робіт не виявлено; трансформатор поставлений під навантаження у період з 21-30.08.2015 р.

Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на те, що під час гарантійного терміну експлуатації трансформаторів типу ТМН-6300/35-У1 з.в. №№ 162455, 162454 були виявлені недоліки, на усунення яких позивачем були витрачені кошти у загальній сумі 2500939,37 рос.руб., а також понесені збитки у сумі 2237650,00 рос.руб., які позивач просив стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179 ГК України).

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є договір. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як слідує з приписів ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Статтею 269 Господарського кодексу України визначено гарантії якості товарів; претензії у зв'язку з недоліками поставлених товарів. Частинами 1-8 даної статті визначено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу. Стандартами, технічними умовами або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами. Гарантійний строк експлуатації обчислюється від дня введення виробу в експлуатацію, але не пізніше одного року з дня одержання виробу покупцем (споживачем), а щодо виробів народного споживання, які реалізуються через роздрібну торгівлю, - з дня роздрібного продажу речі, якщо інше не передбачено стандартами, технічними умовами або договором. Гарантійний строк придатності та зберігання товарів обчислюється від дня виготовлення товару. Постачальник (виробник) гарантує якість товарів у цілому. Гарантійний строк на комплектуючі вироби і складові частини вважається рівним гарантійному строку на основний виріб, якщо інше не передбачено договором або стандартами (технічними умовами) на основний виріб. Постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни. У разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором. Позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

За приписами ст. 678 ЦК України, яка покладена у підставу позову, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

У розділі 4 контракту № РР005644 сторони визначили якість товару, гарантії, приймання товару. Відповідно до п. 4.1 технічна документація, необхідна для нормального обслуговування та експлуатації товару (чи його частини), передається одночасно з товаром та повинна бути виконана на російській мові.

Позивач не вказує про невиконання відповідачем пункту 4.1 контракту.

Сторони встановили, що гарантійний термін товару складає 60 місяців з дати введення товару в експлуатацію, але не більше 66 місяців з дати поставки на об'єкт товару (п. 4.3).

Приймання товару відносно якості та комплектності здійснюється згідно з «Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості» від 25.04.1966 р. № П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР (з доповненнями та змінами). Виклик представника постачальника обов'язковий (п. 4.7 контракту).

Доказів надходження претензій від позивача відповідачу стосовно якості та комплектності поставленого товару (трансформатору) при його прийманні матеріали дійсної справи не містять.

Згідно п. 4.10 контракту покупець має право на виявлення прихованих недоліків поставленого товару у процесі його використання. Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду товару перевірці та виявлені лише у процесі підготовки до монтажу, у процесі монтажу, випробувань, використання чи зберігання товару.

Згідно пункту 9 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості» від 25.04.1966 р. № П-7 (далі - Інструкція № П-7), яка, відповідно до пункту 4.6 контракту № РР005644, застосовується сторонами при прийманні товару відносно якості та комплектності, акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Коли приховані недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її обробки, виробленої послідовно двома або декількома підприємствами, акт про приховані недоліки має бути складений не пізніше чотирьох місяців з дня отримання продукції підприємством, який виявив недоліки. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну. Якщо для участі в складанні акта викликається представник виготовлювача (відправника), то до встановленого 5-денного терміну додається час, необхідний для його приїзду. Акт про приховані недоліки товарів, гарантійний термін на які обчислюється з моменту їх роздрібного продажу, може бути складений також в період зберігання до продажу, незалежно від часу отримання товарів. Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Відповідно до пункту 33 Інструкції акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами і договором.

Акт про приховані недоліки товару, відповідно до п. 4.11 контракту, складається сторонами на протязі 10 робочих днів з моменту виявлення недоліків, але у межах встановленого гарантійного строку на товар. При виявленні прихованих недоліків поставленого товару покупець зобов'язаний викликати представника постачальника для складення двостороннього акту про приховані недоліки. Повідомлення про виклик представника постачальника повинно бути направлено будь-яким прийнятним для сторін способом не пізніше 2 календарних днів з моменту виявлення прихованих недоліків поставленого товару. Постачальник зобов'язаний не пізніше, ніж на наступний робочий день після отримання виклику покупця, повідомити будь-яким прийнятним для сторін способом, чи буде направлений його представник для участі у складанні двостороннього акту про приховані недоліки. Неотримання відповіді на виклик у вказаний строк дає право покупцю скласти акт про приховані недоліки до спливу встановленого строку явки представника постачальника. Представник постачальника зобов'язаний з'явитися не пізніше 5 робочих днів після отримання виклику, не рахуючи часу, необхідного для проїзду. При неявці представника постачальника по виклику покупця, складення акту про приховані недоліки проводиться покупцем в односторонньому порядку на протязі 5 робочих днів з моменту спливу строку явки представника постачальника.

Таким чином, сторонами у контракті № РР005644 визначено, яким саме документом оформлюється виявлення прихованих недоліків поставленого товару - актом про приховані недоліки. При цьому, позивач (покупець) зобов'язаний викликати представника постачальника для складення двостороннього акту про приховані недоліки.

Згідно п. 20 Інструкції № П-7, при неявці представника виготовлювача (відправника) по виклику одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції з якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції з якості. При відсутності відповідної інспекції по якості або бюро товарних експертиз у місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника чи неявці його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться: а) за участі компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації), або б) за участі компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником чи заступником керівника з кола осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи місцевого комітету профспілки цього підприємства, або в) одноособово підприємством-одержувачем, якщо виготовлювач (відправник) надав згоду на одностороннє приймання продукції.

Отже, у разі виявлення прихованих недоліків відповідно до Інструкції № П-7 позивач повинен був залучити до участі у складанні акту представника експертного бюро товарних експертиз, або представника відповідної інспекції по якості, або компетентного представника іншого підприємства, або компетентного представника громадськості, або, у разі наявності згоди відповідача, провести одностороннє приймання продукції.

Зокрема, позивач вказує, що під час експлуатації трансформатору ТМН-6300/35-У1 з.в. № 162455 було виявлено дефект, який унеможливив його подальшу експлуатацію. Трансформатор був демонтований та замінений на новий трансформатор ТМН-6300/35-У1 з.в. № 162454, після монтажу якого виник той самий дефект, який унеможливив його подальшу експлуатацію.

Проте, всупереч викладеним в Інструкції № П-7 вимогам, позивачем не було викликано експертів, або компетентного представника іншого підприємства для підтвердження якості товару. Матеріали дійсної справи не містять доказів виклику представника відповідача для складення акту про приховані недоліки, або надання згоди відповідача на одностороннє складення позивачем такого акту. Також, у матеріалах справи відсутній складений сторонами чи-то позивачем в односторонньому порядку акт про приховані недоліки стосовно вказаних вище трансформаторів.

Позивач зазначив, що витратив кошти для монтажу/демонтажу вказаних трансформаторів у загальній сумі 953151,37 рос.руб., для ремонту трансформатора з.в. № 162454 залучив підрядника, якому сплатив 1547788,00 рос.руб. та просив вказані кошти стягнути з відповідача.

У матеріалах справи містяться копії підписаних між позивачем та ТОВ «Энертэкс»: акту № 2 від 13.08.2015 р. на суму 250000,00 рос.руб. (виконання робіт по демонтажу дефектного трансформатору ТМН-6300/35-УХЛ1 № 162455 на ПС «Пушкарська», доставці та встановленні, монтажу нового трансформатору ТМН-6300/35-УХЛ1 № 162454 на ПС «Пушкарська»); акту № 3 від 13.08.2015 р. на суму 57611,37 рос.руб. (виконання робіт по відшкодуванню витрат на послуги по наданню спеціальної техніки); акту № 4 від 29.09.2015 р. на суму 602790,00 рос.руб. (виконання робіт стосовно трансформатора); акту № 5 від 01.10.2015 р. на суму 42750,00 рос.руб. (виконання робіт по відшкодуванню витрат на використання вантажопідйомних механізмів при виконанні робіт по усуненню дефектів у трансформаторі ТМН-6300/35 № 162454 на ПС «Пушкарська»), усього на загальну суму 953151,37 рос.руб. Вказана сума була перерахована позивачем ТОВ «Энертэкс» згідно з платіжними дорученнями № 1545 від 18.09.2015 р., № 1864 від 03.11.2015 р., № 1967 від 19.11.2015 р., № 2243 від 25.12.2015 р.

Також у матеріалах справи містяться копії підписаних між позивачем та ТОВ «Энертэкс»: акту № 6 від 07.06.2016 р. на суму 710512,00 рос.руб., № 7 від 07.06.2016 р. на суму 677968,00 рос.руб., № 8 від 07.06.2016 р. на суму 159308,00 рос.руб., усього на загальну суму 1547788,00 рос.руб., які позивач подав на підтвердження ремонту трансформатора з.в. № 162454. Вказана сума 1547788,00 рос.руб. була сплачена позивачем ТОВ «Энертэкс» згідно з платіжними дорученнями № 2242 від 25.12.2015 р., № 2244 від 25.12.2015 р., № 1220 від 11.08.2016 р.

Позивач посилається на направлення відповідачу вимоги від 07.10.2015 р. № 2500 про відшкодування 953151,37 рос.руб. витрат на усунення дефектів по договору № РР005644 та про направлення вимоги від 30.06.2016 р. № б/н стосовно суми 1547788,00 рос.руб.

Разом з тим, доказів направлення/вручення даних вимог відповідачу матеріали дійсної справи не містять.

Згідно п. 4.13 контракту № РР005644, у випадку необхідності усунення недоліків поставленого товару, покупець зобов'язується: здійснити відключення працюючого товару та надати його для виконання робіт по усуненню недоліків в узгоджений сторонами строк, але не більше 6 (шести) місяців від дати допоставки дефектного вузла або частини товару; надати приміщення або відокремлене місце для зберігання комплектуючих та запасних частин товару, технологічного обладнання постачальника, доставлених з метою усунення недоліків, а також забезпечити його зберігання; у випадку необхідності здійснити демонтаж товару або його відокремлених частин. У випадку невиконання покупцем обов'язків, передбачених дійсним пунктом, постачальник звільняється від відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання обов'язків по усуненню недоліків поставленого товару.

Пунктом 4.14 контракту визначено, що у разі недопоставки, поставки некомплектного чи неякісного товару (враховуючи випадки виявлення прихованих недоліків протягом гарантійного терміну), крім пені, передбаченої пунктом 7.1 даного контракту, постачальник зобов'язується з метою відшкодування покупцю усіх виниклих у зв'язку з дефектами товарів витрат покупця, у тому числі у зв'язку з виконання пункту 4.13 даного контракту, укласти з покупцем договір, який передбачає виконання покупцем комплексу робіт та послуг, необхідних для усунення невідповідностей поставленого товару, а постачальник оплачує зазначені у договорі роботи та послуги.

Укладеного, згідно вказаного пункту контракту, договору сторони суду не надали. З матеріалів справи не вбачається звернення позивача до відповідача стосовно необхідності укладення договору з метою відшкодування його витрат на ремонт трансформатору.

Позивач також просив стягнути з відповідача збитки у сумі 2237650,00 рос.руб.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 ГК України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України відшкодування збитків є правовим засобом відповідальності у сфері господарювання, різновидом господарської санкції та способом захисту цивільних прав суб'єктів господарювання.

Згідно з ч. 3 ст. 216 ГК України потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частино першою ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Згідно приписів частини другої ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини третьої даної статті, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, підставою для відшкодування збитків, завданих порушенням договірних зобов'язань, є господарське правопорушення, яке містить усі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправну поведінку, яка полягає в порушенні зобов'язаною стороною умов договору, понесення управленою стороною збитків (витрат), наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданими збитками.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На позивача покладений обов'язок доказати шкоду (її розмір), протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок; на відповідача - відсутність вини.

Обгрунтовуючи заявлену до стягнення суму збитків, позивач вказує, що він уклав із ТОВ «Энертэкс» договір від 22.07.2014 р. № 37/14 зі специфікацією № 1 поставки товару, що є предметом контракту № РР005644. Оскільки поставлені відповідачем трансформатори мали дефекти, ТОВ «Энертэкс» було вимушене закупити подібні трансформатори в іншої юридичної особи. Тобто, позивач, як постачальник за договором № 37/14, не виконав своїх зобов'язань щодо поставки справних трансформаторів. Як наслідок, ТОВ «Энертэкс» було скасовано специфікацію № 1, а позивачу були виставлені збитки, пов'язані з придбанням товару в іншої особи на суму 2237650,00 рос.руб. Вказані кошти були сплачені позивачем шляхом взаєморозрахунку відповідно до додаткової угоди від 03.08.2015 р. № 21.04М-ЕС/Е.

Позивач вказує про направлення відповідачу письмової вимоги від 09.08.2015 р. вих. № 1681 та претензій від 26.02.2018 р. вих. № 350/1, від 19.03.2018 р. вих. № 497 про компенсацію збитків.

Однак, матеріали дійсної справи не містять доказів направлення/вручення відповідачу вимоги та претензій.

Позивач долучив до матеріалів справи копію договору поставки № 37/14 від 22.07.2014 р., укладеного між ним та ТОВ «Энертэкс», відповідно до якого за специфікацією № 1 від 22.07.2014 р. зобов'язався (як постачальник) поставити трансформатори ТМН-6300/35-У1 у кількості 2 шт.

Між сторонами даного договору укладалися додаткові угоди №№ 2, 3, 4, 5, в яких зазначалося про виявлення дефектів у трансформаторах ТМН-6300/35-УХЛ1 (інв. №№ 162455, 162454) та проведення робіт стосовно цих трансформаторів.

Угодою від 03.08.2015 р. № 21.04М-ЕС/Е позивач та ТОВ «Энертэкс» вирішили укласти додаткову угоду № 1 до договору поставки № 37/14 від 22.07.2014 р. стосовно, зокрема, розірвання договору в частині специфікації № 2 від 01.09.2014 р. (додаток № 2 до договору). У пунктах 4, 5 даної угоди вказано, що постачальник (позивач у дійсній справі) визнає, що у результаті невиконання своїх зобов'язань по специфікації № 2 від 01.09.2014 р. (додаток № 2 до договору) та специфікації № 3 від 01.09.2014 р. (додаток № 3 до договору) завдав покупцю збитки у вигляді різниці між підтвердженою вартістю трансформаторів, які придбавалися покупцем у ТОВ «Тольяттинский Трансформатор» та вартістю трансформаторів, узгодженої з постачальником. У рамках мирного врегулювання спору, сторони прийшли до угоди про компенсацію з боку постачальника спричинених покупцю збитків у розмірі 273650,00 рос.руб. Сторони прийшли до угоди про залік суми визнаних постачальником збитків у розмірі 273650,00 рос.руб. у рахунок оплати покупцем залишку суми за обладнання, яке здобувалося покупцем по специфікації № 1.

Таким чином, із угоди від 03.08.2015 р. № 21.04М-ЕС/Е не вбачається розірвання сторонами договору № 37/14 специфікації № 1, як вказав позивач.

Специфікацій №№ 2, 3, про які зазначено в угоді від 03.08.2015 р. № 21.04М-ЕС/Е, позивач суду не подав.

Крім того, аналіз умов договору поставки № 37/14 від 22.07.2014р. та специфікації № 1 свідчить, що строк передачі товару, згідно з п. 2 специфікації № 1, 90 календарних днів з дати оплати авансу. За умовами п. 3.1 цієї специфікації авансовий платіж у розмірі 15% від загальної вартості обладнання здійснюється до 15.08.2014 р.

При цьому, трансформатори за умовами контракту № PР005644 від 01.09.2014 р. були поставлені відповідачем згідно з залізничними накладними 18.11.2014 р.

Позивач не надав доказів фактичного виконання ним договору поставки № 37/14, а саме: не надав доказів поставки трансформаторів, визначених специфікацією № 1.

Також, у матеріалах дійсної справи відсутні докази купівлі ТОВ «Энертэкс» трансформаторів на заміну, як зазначав позивач, трансформаторів, що були поставлені відповідачем.

Судом при розгляду спору не встановлено поставки відповідачем за контрактом № PР005644 товару (трансформаторів) неналежної якості, наявності дефектів товару у період його гарантійної експлуатації.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності збитків (їх розмір), протиправності поведінки відповідача у заподіянні збитків та причинний зв'язок.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підтверджуються матеріалами справи, вони є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У задоволенні позовних вимог позивача суд відмовляє повністю.

Відповідач письмо заявив про застосування строків позовної давності, заяву підтримав у судовому засіданні. Вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, встановленого ч. 8 ст. 269 ГК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу).

Разом з тим, ч. 8 ст. 269 ГК України визначено, що позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права або про особу, яка порушила його право.

Відповідно до п. 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов'язань, визначених ст. 175 Господарського кодексу України. При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 2.2 зазначеної постанови Пленуму, за змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю, суд не застосовує до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України. Разом з тим суд зазначає, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку позовної давності.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв'язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний Стандарт" до Приватного акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор" про стягнення 4738589,37 російських рублів - відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 21 грудня 2018 р.

Суддя М.В. Мірошниченко