У Х В А Л А

20 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/1426/15-г

Провадження № 12-290гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Рогач Л. І.

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа» (далі - ТОВ «Медіа») на постанову Київського апеляційного господарського суду від 8 серпня 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2016 року у справі № 910/1426/15-г за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області, Міністерства аграрної політики та продовольства України і Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до Київської обласної державної адміністрації, ТОВ «Медіа» про визнання недійсним розпорядження та договору оренди земельної ділянки, і

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2016 року (суддя Мудрий С. М.) позов задоволено повністю. Визнано недійсним розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 31 серпня 2004 року № 551 «Про надання в оренду земельної ділянки». Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 7 вересня 2004 року між Київською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Медіа», посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1-2139. Стягнуто з відповідачів на користь Державного бюджету України судовий збір.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 8 серпня 2018 року (судді Скрипка І. М., Шептала Є. Ю., Куксов В. В.) рішення Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2016 року залишено без змін.

28 вересня 2018 року ТОВ «Медіа» подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 8 серпня 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2016 року, в якій скаржник просить скасувати вказані судові рішення та винести нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 5 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, надано сторонам строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 4 грудня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу з касаційною скаргою ТОВ «Медіа» на підставі частини шостої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Мотивуючи ухвалу, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, зокрема, що у касаційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судами обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку зібраних у справі доказів, скаржник акцентує, що цей спір не підлягав розгляду за правилами господарського судочинства.

Велика Палата Верховного Суду, перевіривши наявність підстав для передачі справи на її розгляд згідно із частиною шостою статті 302 ГПК України, дійшла висновку, що підстави такої передачі відсутні, з огляду на таке.

У касаційній скарзі скаржник, серед іншого, вказав, що на момент прийняття спірного рішення місцевим господарським судом власниками земельних ділянок, щодо яких виник спір, були фізичні особи, які й мали бути позивачами у цій справі, і такий спір за позовом фізичних осіб не підлягав би розгляду за правилами господарського судочинства.

Правила судової юрисдикції розмежовують компетенцію органів судової влади здійснювати правосуддя відповідно до встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин, суб'єктів чи видів спорів.

Таким чином, порушенням господарськими судами правил предметної чи суб'єктної юрисдикції є розгляд судами справи, яка до їх визначеної законодавством компетенції не належить.

Однак касаційна скарга не містить жодних посилань на те, що спір у цій справі за сформованим складом сторін відноситься до юрисдикції іншого суду, ніж господарський, чи на те, що позивачі невірно визначили склад відповідачів у справі, що вплинуло на юрисдикцію цього спору, та вимог про закриття провадження у справі.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до неналежності позивачів у цій справі.

Суб'єктний склад сторін цієї справи та предмет спору належать до юрисдикції господарських судів, а посилання у касаційній скарзі на поділ та відчуження земельної ділянки фізичним особам, як зазначив скаржник: «з метою ускладнення повернення у законне користування», та доводи щодо невірного визначення позивачів у справі не є питанням, що стосується вирішення юрисдикційних проблем.

Натомість питання належності позивачів досліджується судами при вирішенні спору по суті; процесуальних можливостей сформувати склад позивачів відповідно до дійсних сторін спору (у разі неналежності позивачів) суду не надано.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду залишив поза увагою, що за доводами касаційної скарги суди попередніх інстанцій вирішили питання у справі, в якій, на думку ТОВ «Медіа», позивачами мали би бути фізичні особи як власники, що набули право на спірні земельні ділянки під час розгляду справи. Отже доводи скаржника не стосуються юрисдикції спору, а вказують на порушення норм права, допущені судами попередніх інстанцій при розгляді цієї справи по суті щодо належності позивачів у справі.

Такі доводи мають бути розглянуті судом касаційної інстанції в контексті встановлення обставин дотримання/порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального законодавства.

При цьому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не позбавлений процесуального права самостійно застосувати повноваження, надані пунктом 5 частини першої статті 308 ГПК України, якщо під час касаційного розгляду з'ясує наявність підстав, передбачених частиною другою статті 313 ГПК України.

Таким чином, передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла помилкового висновку про те, що ТОВ «Медіа» оскаржує рішення та постанову судів попередніх інстанцій з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Відтак, справу слід повернути відповідній колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Керуючись статтями 233-235, 301, 302, 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 910/1426/15-г разом із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 8 серпня 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2016 року повернути для розгляду відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Копію цієї ухвали надіслати скаржнику й іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. І. Рогач
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
Д. А. Гудима О. Б. Прокопенко
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. Р. Кібенко О. М. Ситнік
В. С. Князєв В. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська