РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.12.2018Справа № 910/14784/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши матеріали господарської справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

за позовом комунального підприємства Київської обласної ради "Готово"

до Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю

про стягнення 96 220,32 грн.

за участю представників:

за участю представників:

позивача: Рудик І.О.

відповідача: Случак О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Київської обласної ради "ГОТОВО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фірми "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення авансового платежу в розмірі 96 220, 32 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором № 52/15 від 29.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 позовну заяву комунального підприємства Київської обласної ради "ГОТОВО" залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 20.11.2018 представник позивача подав належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14784/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 18.12.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 17.12.2018 представник відповідача подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував, зазначивши про те, що в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором № 52/15 від 29.10.2015.

У судовому засіданні 18.12.2018 представник позивача подав копію статуту для залучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.12.2018 представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.12.2018 та письмовому відзиві проти позову заперечував.

У судовому засіданні 18.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі письмові пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Комунальним підприємством Київської обласної ради "Реклама" (позивач) та фірмою "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю (відповідач) 29.10.2015 укладено договір № 52/15 на виконання проектно-кошторисної документації, відповідно до якого останній зобов'язався виконати повну переробку проекту стадії "П" (проект) та розробку проекту стадії "Р" (робоча документація) для виконання проектних робіт із будівництва адміністративної будівлі сервісного центру "Готово" на площі Лесі Українки, у Печерському районі міста Києва на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні Київської обласної адміністрації.

Строк дії договору відповідно до пункту 8.1 сторони встановили з моменту підписання до 31.12.2015 із можливістю пролонгації на наступний календарний рік, але в будь-якому випадку до повного виконання договірних зобов'язань обома сторонами.

Вартість робіт відповідно до пункту 2.1 договору № 52/15 від 29.10.2015 склала 473 549, 76 грн.

Згідно завдання позивача на коригування проектно-кошторисної документації у відповідності до виконавчих креслень генерального підрядника та субпідрядників виконання робіт, погоджених замовником та у зв'язку з необхідністю проведення додаткових об'ємів робіт за договором № 52/15 від 29.10.2015, сторонами у справі 20.07.2016 укладено додаткову угоду № 3 до договору.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 20.07.2016 відповідач зобов'язався виконати додаткове перепроектування основних розділів робочої документації, проекту "Адміністративна будівля сервісного центру "Готово" на площі Лесі Українки, у Печерському районі міста Києва" на суму, згідно із кошторисом № 1 до додаткової угоди № 3.

За виконані додаткові роботи відповідно до додаткової угоди № 3 від 20.07.2016 позивач зобов'язався сплатити відповідачу загальну суму 96 220, 32 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що 27.03.2017 позивач сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 96 220, 32 грн. відповідно до додаткової угоди № 3 від 20.07.2016 до договору.

Позивач, у судовому засіданні 18.12.2018 зазначив про недійсність договору та повідомив, що роботи за договором № 52/15 від 29.10.2015 відповідачем не виконувались.

Однак, договір № 52/15 від 29.10.2015 є таким, що відповідає чинним вимогам законодавства, позивачем, під час розгляду справи не було надано суду доказів визнання недійним договору № 52/15 від 29.10.2015 та додаткової угоди № 3 від 20.07.2016 у судовому порядку.

Частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

В якості доказів, що підтверджують виконання відповідачем робіт на суму 96 220, 32 грн., останній надав суду акт здачі-приймання виконаних проектних робіт за додатковою угодою № 3 до договору № 52/15 від 29.10.2015.

Відповідно до акту складеного виконавцем-відповідачем, загальна вартість виконаних робіт зазначена в сумі 96 220, 32 грн.

З матеріалів справи вбачається, що рекомендованим листом відповідач, 09.07.2018 повторно надіслав позивачу акт виконаних робіт, що підтверджується копією опису вкладення в цінний лист від 09.07.2018 та фіскального чека № 4878 від 09.07.2018.

Дослідивши акт виконаних робіт на суму 96 220, 32 грн., суд встановив, що він підписаний лише відповідачем. Зі сторони позивача зазначений акт не підписаний.

Доказів мотивованої письмової відмови позивачем від підписання акту виконаних робіт на суму 96 220, 32 грн. суду не надано.

Про виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку позивача претензій та повідомлень про порушення відповідачем умов договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем були виконані роботи на суму 96 220, 32 грн.

Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що державною аудиторською службою України проведено перевірку діяльності останнього.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 09-30/629 від 11.09.2018 ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016 по 31.05.2018. Ревізією встановлено, що позивачем без наявності підтверджуючих первинних документів станом на 27.03.2017 здійснено безпідставне перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 96220, 32 грн.

Пунктом 12 частини першої статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" визначено, що органу державного фінансового контролю надається право проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється.

Органу державного фінансового контролю надається право порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях (пункт 15 частина перша статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні").

Таким чином, враховуючи положення Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", акт перевірки може бути підставою для вжиття Державною аудиторською службою України в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Акт ревізії Державної аудиторської служби України № 09-30/629 від 11.09.2018, в якому відображено безпідставне перерахування позивачем грошових коштів в розмірі 96 220, 32 грн. не несе жодного імперативного характеру для сторін договору.

Загальне поняття акта ревізії наведено у пункті 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 N 550, згідно якого акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

У цьому випадку акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень (що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта ревізії) не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії.

Більше того, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на акт Державної аудиторської служби України, який носить рекомендаційний характер, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Оскільки позивачем не надано суду належних доказів щодо неправомірності перерахованих грошових коштів в розмірі 96 220,32 грн., суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.Таким чином, кошти, отримані відповідачем за належною правовою підставою.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" до Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення 96 220,32 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.12.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк