ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 м.Дніпро Справа № 904/2026/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбовокої Л.П., Подобєда І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного підприємства "Центр бухгалтерії та консалтингу" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2018 у справі №904/2026/16 (суддя Васильєв О.Ю., повний текст рішення складено 18.06.2018)

за позовом: Приватного підприємства "Центр бухгалтерії та консалтингу", м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Графіт", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 42 406 грн. 98 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Приватне підприємство "Центр бухгалтерії та консалтингу" (надалі - ПП "Центр бухгалтерії та консалтингу") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Графіт" (надалі - ТОВ НВП "Графіт") на свою користь 12 000 грн. заборгованості, 1 747 грн. 40 коп. пені, 486 грн. 67 коп. 3% річних, 3 572 грн. 91 коп. інфляційних збитків та 24 600 грн. збитків (неодержаного прибутку).

В обґрунтування позовних вимог посилалось на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань щодо оплати отриманих від позивача послуг з ведення бухгалтерського обліку за умовами укладеного між сторонами договору №1112/2013 від 11.12.2013.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2018 у справі №904/2026/16 (суддя Васильєв О.Ю.) у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд, пославшись на висновки призначеної у справі судової економічної експертизи, зазначив, що не підтверджено факт надання позивачем відповідачу послуг за період: січень-березень 2015 року, а також наявності у відповідача перед позивачем спірної заборгованості, внаслідок чого у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПП "Центр бухгалтерії та консалтингу" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що:

- місцевий господарський суд у своєму рішенні спирається на висновок судової економічної експертизи, проведення якої було доручено фахівцям Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, але експертом не зроблено висновок по суті поставлених судом питань, а також взагалі не проаналізовано додаткові документи, надані сторонами після проведення первинної судово-економічної експертизи;

- в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази по суті спору, а саме: податкова накладна №2 від 30.01.2015 на суму 6 000 грн.; журнал реєстрації операцій з програми 1С, оформлений по користувачу ОСОБА_1 (на той час головний бухгалтер відповідача) по документах «надходження товарів та послуг» за період з 01.01.2015 по 25.05.2015, який підтверджує той факт, що акти виконаних робіт позивача за період січень-березень 2015 року на суму 12 000 грн. були відображені в програмі 1С саме представником (головним бухгалтером) відповідача; акт звіряння взаємних розрахунків, сформований позивачем за договором №1112/2013 від 11.12.2013 станом на 31.03.2015, підписаний з боку позивача і відповідача, з якого вбачаються дати та номери актів виконаних робіт та номера та дати платіжних документів, якими здійснювалась оплата на користь позивача від відповідача, що також підтверджується експертами.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що:

- експерт в своєму висновку зазначає про те, що виконавцем (позивачем) станом на січень 2015 року не було виконано роботи, які повинні були бути виконані ще у 2014 році, що підтверджує доводи відповідача про відсутність підстав для здійснення оплати за січень-березень 2015 року за роботи, які позивачем не надавались;

- докази на які посилається позивач в апеляційній скарзі, не є належними, які б підтверджували факт виконання позивачем робіт за спірний період.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що між ПП "Центр бухгалтерії та консалтингу" (виконавець) та ТОВ НВП "Графіт" (замовник) укладений договір про бухгалтерське обслуговування підприємства №1112/2013/ФЛП від 11.12.2013, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язок по веденню бухгалтерського обліку та здачі звітності, а саме розробка облікової політики для ТОВ НВП "Графіт", систематизація інформації з первинних документів; організація обліку по регістрах БО; складання і здача звітності до податкової інспекції, стат. управління та фонди.

Пунктом 2.1. договору на замовника покладено обов'язок сплачувати послуги виконавця у розмірі , порядку та у строки, встановлені договором.

Згідно п.2.2. договору на виконавця покладено обов'язок щомісяця , на протязі 2 робочих днів з моменту закінчення місяця, підготувати та направити замовнику акт виконаних робіт для підписання; у разі наявності у замовника зауважень по виконаним роботам, розглянути та усунути порушення, допущені з вини виконавця.

Відповідно до п.4.1. договору в редакції додаткової угоди від 01.04.2014 до нього, вартість послуг, які надаються виконавцем замовнику, вираховується за кожний місяць і становить 6 000 грн., в тому числі ПДВ - 1 000 грн. кожного місяця.

Згідно п.4.2. договору, з урахуванням змін, які були внесенні до нього додатковою угодою від 01.04.2014, передбачено, що розрахунок проводиться в безготівковій або готівковій формі до 25 числа місяця, наступного за звітним на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури.

В п. 5.4. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати замовником виконаних виконавцем послуг замовник додатковою сплачує штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення оплати.

За твердженням позивача, свої зобов'язання за договором він виконав належним чином, а саме у період з 01.01.2014 по 20.04.2015 надав відповідачу послуги з ведення бухгалтерського обліку і подачі звітності відповідача на загальну суму 81 000 грн., на підтвердження чого надає акти прийому передачі-виконаних робіт за період: січень 2014 - березень 2015 (а.с.23-52, т.1), деякі з яких, а саме за січень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень, лютий, березень 2015 року з боку замовника не підписані. Позивач зазначає, що в порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач надані позивачем послуги з ведення бухгалтерського обліку у повному обсязі не оплатив, а саме несплачено послуги за період: січень, лютий, березень 2015, у зв'язку з чим за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 12 000 грн.

В рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2015 у справі №904/8748/15, на яке посилається позивач, зазначено, що згідно з умовами договору №1112/2013 від 11.12.2013 ПП "Центр бухгалтерії та консалтингку" здійснювало бухгалтерське супроводження ТОВ НВП "Графіт" відповідно до наданих до обліку документів у періоді з 01.01.2014 по 31.03.2015, що підтверджується актами виконаних робіт та звітами до них, копії яких знаходяться в матеріалах справи, однак не встановлено виконання робіт за договором на суму 81 000 у період з 01.01.2014 по 31.03.2015.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, стверджуючи, що ним було своєчасно та в повному обсязі здійснено розрахунок за фактично надані позивачем послуги; а послуги в період: січень, лютий, березень 2015 позивачем не надавалися, а тому відсутні підстави для їх оплати.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що за наявними в справі матеріалами місцевий господарський суд не в змозі був визначити: чи підтверджується документально надання позивачем послуг з ведення бухгалтерського обліку відповідно до умов договору №1112/2013 від 11.12.2013 в період: січень, лютий, березень 2015; чи підтверджується несвоєчасна оплата відповідачем на користь позивача вартості наданих тим послуг за договором; чи підтверджується документально заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1112/2013 від 11.12.2013 в розмірі 12 000 грн. Для роз'яснення цих питань, що виникли при вирішенні господарського спору у справі №904/8748/15 призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено фахівцям Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Висновками судової економічної експертизи №2842/2843-16 від 30.12.2016 та №2042/2043-18 від 19.04.2018, проведеної судовими експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, не підтверджено факту надання позивачем відповідачу послуг за період: січень-березень 2015 року, наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за надані послуги за договором про бухгалтерське обслуговування підприємства №1112/2013/ФЛП від 11.12.2013 в розмірі 12 000 грн.

Докази, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, не є належними та допустимими, в розмірі ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували факт надання послуг відповідачу за спірний період.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач не довів обставин, на які він послався в обґрунтування позовних вимог, внаслідок чого позов в частині стягнення з відповідача суми основного боргу задоволенню не підлягає.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 747 грн. 40 коп. пені, 486 грн. 67 коп. 3% річних; 3 572 грн. 91 коп. інфляційних втрат та 24 600 грн. збитків (неотриманого прибутку) є похідними від позовної вимоги про стягнення заборгованості, в задоволенні яких відмовлено, вони також задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову; обставини справи ним з'ясовані повно та всебічно; рішення у даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права; підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення покладаються на ПП "Центр бухгалтерії та консалтингу".

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Центр бухгалтерії та консалтингу" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2018 у справі №904/2026/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд