ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2018 Справа № 10/339/10

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі Колєсніковій Н.О. розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ у справі № 10/339/10.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18)

про стягнення суми

орган виконання відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

За участю представників сторін:

Від позивача: Дамірова Н.Н., довіреність № 8 від 01.01.2018

Від відповідача : Скочій В.В., довіреність № 17 від 23.01.2018

Від відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла скарга ПАТ "Запоріжжяобленерго" в якій останній просить суд, постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592 визнати неправомірною. Зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 11.09.2018 скарга ПАТ "Запоріжжяобленерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ у справі № 10/339/10 прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 20.09.2018.

Ухвалою суду від 20.09.2018 розгляд скарги у справі № 10/339/10 зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 04.12.2018 розгляд скарги у справі № 10/339/10 поновлено, судове засідання призначено на 10.12.2018.

В судовому засіданні 10.12.2018 судом оголошено перерву в розгляді скарги на 11.12.2018.

В судовому засіданні 11.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

23.10.2018 на адресу господарського суду Запорізької області від позивача надійшли уточнення скарги в яких останній просить суд, постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592 визнати недійсною. Зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Уточнення скарги прийнято судом до розгляду.

В обґрунтування скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" зазначало про факт поновлення останнього в статусі стягувача за виконавчим провадженням ВП № 27535592, щодо виконання рішення суду у справі № 10/339/10. У зв'язку з чим вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015, прийнята на підставі заяви ПрАТ «ХК «Енергомережа», яка не являється стороною виконавчого провадження, є недійсною. Державним виконавцем не здійснено дій щодо відновлення виконавчого провадження, не вжито заходів спрямованих на примусове виконання рішення суду, чим порушено права та законні інтереси ПАТ "Запоріжжяобленерго".

В судовому засіданні 11.12.2018 представник скаржника підтримав скаргу.

У своїх запереченнях на скаргу, що надійшли на адресу суду 19.09.2018 та 07.12.2018, відповідачем зазначено, що під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв у межах чинного на момент винесення постанови законодавства України, відтак відсутні підстави для визнання постанови від 01.04.2015 недійсною. Оплата заборгованості боржником здійснена згідно умов чинного на той час та неоспорюваного позивачем Договору про порядок проведення розрахунків. Відповідач виконав свій обов'язок платіжними дорученнями №35494 та №35496 на загальну суму 50 000000,00грн.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав обставини, зазначені у запереченнях на скаргу, та просить відмовити в задоволенні скарги.

Представник органупримусового виконання в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на скаргу не надав.

Відповідно до частини першої ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, наведеними приписами ГПК України встановлено десятиденний строк розгляду відповідної скарги і не передбачено права суду на його продовження та відкладення розгляду скарги.

Зважаючи на належне повідомлення всіх учасників процесу про розгляд скарги, суд вирішив за доцільне розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення скарги по суті, за відсутністю в судовому засіданні представника органу виконання.

В судовому засіданні 11.12.2018 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою системи "Оберіг".

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та скаргу, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи та документів, наданих скаржником вбачається, що рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2010 у справі №10/339/10 задоволено позовні вимоги ВАТ "Запоріжжяобленерго" (в подальшому назву змінено на ПАТ "Запоріжжяобленерго" та стягнуто з Казенного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (правонаступником якого є ТОВ "Запорізький титано-магнієвий комбінат") на користь позивача 34 232 677,50 грн - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 100 000.00 грн - пені, 91 060,02 грн - інфляційні нарахування; 173 880,21 грн - три відсотки річних; 25 500.00 грн витрат по держмиту та 236.00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

20.12.2010 господарським судом Запорізької області на виконання рішення видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця від 11.07.2011 відкрито виконавче провадження ВП № 27535592 з примусового виконання зазначеного виконавчого документу.

22.12.2014 між ВАТ "Запоріжжяобленерго" (далі Первісний кредитор), ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа" (далі Новий кредитор) і ДП "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (далі по тексту - Боржник) укладено договір № 651214/42 про відступлення права вимоги, згідно умов якого Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги до Боржника - Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" по оплаті заборгованості за Договором на користування електричною енергією № 76/199 від 01.07.2000 в сумі 17 014 446,03 грн, яка розстрочена на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 18.11.2013.

Право вимоги заборгованості Первісного кредитора до Боржника виникло в результаті невиконання останнім зобов'язань по договору від 01.07.2000 № 76/199, що підтверджено рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2010р. у справі № 10/339/10.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 задоволено заяву ВАТ "Запоріжжяобленерго" та замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10, а саме, замінено стягувача ВАТ "Запоріжжяобленерго" на стягувача ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа".

Постановою державного виконавця від 05.03.2015 на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 замінено назву сторони виконавчого провадження - стягувача з ВАТ "Запоріжжяобленерго" на ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа".

Постановою державного виконавця від 01.04.2015 у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду за заявою стягувача (ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа") виконавче провадження з примусового виконання наказу № 10/339/10 від 20.12.2010 закінчено.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/2694/16 визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014 № 651214/42, укладений між відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго", Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі №910/2694/16 змінено в мотивувальній частині, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови. В решті рішення господарського суду залишено без змін.

У зв'язку з визнанням недійсним договору про відступлення права вимоги 24.04.2017 ПАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою про перегляд судового рішення (ухвали) за нововиявленими обставинами у справі №10/339/10, а саме: ухвали господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 у справі №10/339/10 про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 заяву ПАТ "Запоріжжяобленерго" задоволено. Скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 у справі № 10/339/10 про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10. Прийнято нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про заміну сторони у виконавчому проваджені з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2018 скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 та прийнято постанову про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Запоріжжяобленерго" про перегляд судового рішення (ухвали) від 11.02.2015 за нововиявленими обставинами.

Постановою Верховного суду від 22.08.2018 скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2018, ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2018 у справі № 910/7448/17 задоволено заяву ТОВ "Запорізький титаново-магнієвий комбінат" про визнання недійсним Договору №43 від 23.12.2014 року про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" та державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат" в межах справи №910/7448/17 повністю. Визнано недійсним Договір №43 від 23.12.2014 року про порядок проведення розрахунків по Договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" 50 000 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 241 600 грн. 00 коп.

У зв'язку з поновленням ПАТ "Запоріжжяобленерго" в статусі стягувача за виконавчим провадженням щодо виконання рішення суду у даній справі заявник скарги звернувся до господарського суду Запорізької області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить:

1). постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592 визнати недійсною.

2.) зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Разом з тим, ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.11.2018 (суддя Горохов І.С.) вимога ПАТ "Запоріжжяобленерго" про визнати недійсною постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592 вже розглянута судом. У задоволенні скарги ПАТ "Запоріжжяобленерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 10/339/10 відмовлено. Дана ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення.

Як наголошено в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК , якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що нормами розділу VI ГПК України не врегульовано питання закриття провадження у скарзі на дії чи бездіяльність державного виконавця.

Разом з тим, ч.10 ст.11 ГПК України врегульовано, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону та закрити провадження у скарзі в частині заявлених вимог про визнання недійсної постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015р. ВП 27535592 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим що є ухвала, яка набрала законної сили за тими самими вимогами.

Щодо вимог про зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до абз. 2 п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р. передбачено, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Згідно вимог ст. 41 вказаного Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи той факт, що на момент розгляду даної скарги, постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 ВП 27535592 не визнано судом незаконною, суд відмовляє в частині задоволення вимог за скаргою, щодо зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження у справі 10/339/10 та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Керуючись ст., ст. 231, 233, 234, 235, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В частині вимог за скаргою, щодо зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження та вжити передбачених Законом заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду - відмовити.

2. Закрити провадження за скаргою в частині вимог, щодо визнання недійсної постанови від 01.04.2015 ВП 27535592 про закінчення виконавчого провадження.

3. Копію даної ухвали направити сторонам у справі та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ.

Відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і підлягає оскарженню в апеляційному порядку у строки та порядку, передбаченому ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2018 року.

Суддя Н.А. Колодій