ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4378/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Примак С.А. за участю секретаря судового засідання Борук Ю.В., розглянувши справу

за позовом Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

до Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ"

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій

Представники:

від позивача: Лук'янова О.В. довір. №2670/08/30 від 01.02.2018 р.;

від відповідача: Курицин А.В. довір. №10-01/244 від 30.03.2018 р.

СУТЬ СПОРУ:

01.10.18р. до господарського суду Дніпропетровської області від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла позовна заява, в якій просить стягнути з ПАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з липня по вересень 2018р. у сумі 1 465 167,94 грн. (з неї по Списку № 1 - 1 366 471,54грн., по Списку №2 - 98 696,40 грн.).

08.10.18р. ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 01.11.2018р.

01.11.18 р. відповідач подав до господарського суду відзив на позов.

01.11.18р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкладено підготовче засідання на 27.11.18р. на 10:40. Зобов'язано позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити акт звірки заборгованості з ПАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив", з'явившись до відповідача.

26.11.18р. та 27.11.18р. до господарського суду Дніпропетровської області від Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшли клопотання та пояснення.

27.11.18 р. ухвалою господарського суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2018р. на 14:45год.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.12.2018р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника. Аналогічні положення містяться в пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2017 року порушено провадження у справі № 904/9932/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив", 51917, м. Кам'янське, пр. Аношкіна, 179, , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном.

Приватне акціонерне товариство "Дніпровський завод мінеральних добрив" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке є правонаступником прав та обов'язків припиненого в результаті реорганізації шляхом приєднання Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України за № 821 від 08.11.17р. "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України".

Позовні вимоги мотивовані тим, що працівникам Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив", які мали необхідний пільговий стаж за час роботи у ПАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив", призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

З урахуванням приписів ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» позивач є поточним кредитором - кредитором за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів, який введений судом одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство визначений у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», як зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, зокрема на вимоги поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

За приписами ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з ч.2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058 - IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б-з» «та п. 6.1. розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та затвердженою Міністерством юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (зі змінами), далі Інструкція від 19.12.2003 № 21-1, платники повинні відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій передбачено розділом 6 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1. Розрахунок таких витрат надсилається раз на рік, до 20-го числа поточного року, та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства вносять плату щомісяця до 25-го числа (п.6.7 розділу 6 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1).

Всупереч наведеному, ПАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив" допустило заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсії, призначених відповідно до пунктів «а» та «б- з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 1, 2).

Так, загальна сума невідшкодованих відповідачем витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з липня по вересень 2018 року по Списку №1 становить 1 366 471,54 грн. і по Списку №2 - 98 696,40 грн.

Зазначена заборгованість виникла за період після порушення провадження у справі про банкрутство, а тому заявлені позивачем вимоги є поточними в розумінні ст.ст.1,23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Стосовно посилання відповідача на відсутність підстав щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій громадянам, які працювали на ДП «ПХЗ» та ніколи не працювали на підприємстві відповідача оскільки відповідач не є правонаступником підприємств, на яких працювали дані особи, оскільки державне підприємство "Придніпровський хімічний завод" було ліквідовано без правонаступників, суд зазначає наступне.

Факт правонаступництва ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» встановлений при вирішенні інших спорів за участю цих же сторін і з аналогічних предметів спору в рішеннях адміністративних судів у справах № 804/2832/15, № 804/20482/14, № 804/8014/15 і в постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.03.2018 у справі №904/8917/17, які набрали законної сили.

Відповідно п.1.1 ч.1 Загальних положень Статуту ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» (), затвердженого протоколом № 13 від 11.11.2009 загальними зборами акціонерів ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» є правонаступником ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», у свою чергу, ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» є правонаступником прав та обов'язків припинених ДП «Агрофос» і ДП «Амофос» на підставі наказу № 472 від 05.08.2002 Міністерства палива та енергетики України, що зазначено в статуті підприємства шляхом злиття цілісних майнових комплексів державних підприємств та включенням їх до складу ЗАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив».

За наказом № 299 від 04.08.2000 Міністерства палива та енергетики України «Про створення підприємства «Агрофос» реорганізовано ДП «Придніпровський хімічний завод» шляхом виділення цеху № 17 і створено на базі майна цього цеху ДП «Агрофос», а також наказано скласти розподільчий баланс станом на 01.07.2000, здійснити приймання - передачу майна та зобов'язань згідно з розподільним балансом, ДП «Агрофос» вважати правонаступником ДП «Придніпровський хімічний завод» в частині прав і обов'язків щодо майна, переданого згідно з розподільним балансом. Про правонаступництво в частині майнових прав та обов'язків також зазначено у п.1.1 ст. 1 Загальних положень Статуту ДП «Агрофос».

При цьому, наказом ВО «Придніпровського хімічного заводу» № 609 від 31.12.1996 року цеха № № 4, 22 з 01.01.1997 було реорганізовано у цех по виробництву мінеральних добрив № 17. Відповідно до п.1.1 ст.1 Загальних положень Статуту ДП «Придніпровський хімічний завод» правонаступником ВО «Придніпровський хімічний завод» є ДП «Придніпровський хімічний завод».

Відповідно до наказу № 298 від 04.08.2000 Міністерства палива та енергетики України «Про створення підприємства «Амофос» реорганізовано ДП «Придніпровський хімічний завод» шляхом виділення цехів № 1 № 10, № 15 і створено на базі майна цих цехів ДП «Амофос», а також наказано скласти розподільчий баланс станом на 01.07.2000, здійснити приймання - передачу майна та зобов'язань згідно з розподільним балансом, ДП «Амофос» вважати правонаступником ДП «Дніпровський хімічний завод» в частині прав і обов'язків щодо майна, переданого згідно з розподільним балансом. Про правонаступництво в частині майнових прав та обов'язків також зазначено у п.1.1 ст.1 Загальних положень Статуту ДП «Амофос».

Статтею 104 ЦК України передбачено правонаступництво за усіма правами та обов'язками кожного з підприємств до підприємства, яке виникло в результаті злиття або поділу, за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства, відповідно обов'язки перед органами Пенсійного фонду України щодо відшкодування витрата на виплату та доставку пільгових пенсій.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2012 у справі про банкрутство № Б26/24/147/00 ліквідовано юридичну особу ДП «Придніпровський хімічний завод», однак до його ліквідації відбулось злиття та поділ на інші підприємства, які є окремими юридичними особами від ДП «Придніпровський хімічний завод».

Матеріали справи свідчать про те, що на ДП "Придніпровський хімічний завод" виконуються роботи із шкідливими та важкими умовами праці за Списками № 1, 2 виробництв, робіт, професій та посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Таким чином, відповідач має зобов'язання щодо відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

За вимогами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До відзиву на позов відповідачем було додано перелік осіб по Списку №2, звільнених з ДП «Придніпровський хімічний завод», які не знаходились в трудових відносинах з відповідачем, а отже, на думку відповідача не повинні бути включені до розрахунку заборгованості товариства перед позивачем за фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Проте, судом встановлено, що саме відповідачем були видані спірним особам довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та довідки, уточнюючі особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів здійснення позивачу відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та за Списком № 2 за період з липня по вересень 2018 року в загальному розмірі 1 465 167, 94 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 21 977,52 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 20, 129, 194, 238, 239, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 10, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (51917, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, пр. Аношкіна, 179 , ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з липня по вересень 2018 року за Списком №1 та за Списком № 2 в загальному розмірі 1 465 167,94 (один мільйон чотириста шістдесят п'ять тисяч сто шістдесят сім) грн. 94 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (51917, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, пр. Аношкіна, 179 , ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 21 977,52 грн. (двадцять одна тисяча дев'ятсот сімдесят сім) грн. 52 коп. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.12.2018 р.

Суддя С.А. Примак