СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. справа №922/654/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача не зявився;
від відповідача ОСОБА_5 (адвокат, ордер серії ХВ №000069 від 17.12.2018р.), ОСОБА_6 (генеральний директор згідно наказу №106 від 26.12.2013р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес», м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 11.10.2018р. (повний текст підписано 17.10.2018р.) у м. Харкові
у справі №922/654/18 (суддя Байбак О.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа», м.Харків
до Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес», м. Харків
про стягнення 523725,20грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа», м. Харків (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес», м. Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 523725,20грн. заборгованості за договором на виконання робіт №ДГ-15/011 від 01.07.2015р.

Окрім того, Позивачем до стягнення з Відповідача також було заявлено 49753,90грн. судових витрат, в тому числі:7855,90грн. судового збору за подання позовної заяви та 41898,00грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.04.2018р. відкрито провадження у справі №922/654/18 та визначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Згодом, ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.05.2018р. вирішено здійснювати розгляд справи №922/654/18 за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.10.2018р. (повний текст підписано 17.10.2018р.) у справі №922/654/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа» до Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес» були задоволені в повному обсязі. Своєю чергою, судом було стягнуто з Відповідача на користь Позивача 7855,88грн. судового збору та 12000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

4. Означене рішення суду було обґрунтоване встановленням матеріалами справи факту наявності у Відповідача перед Позивачем заборгованості в сумі 523725,20грн., що виникла внаслідок нездійснення оплати за виконані роботи за договором №ДГ-15/011 від 01.07.2015р., оформлених актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №13 від 01.04.2016р. та №14 від 05.04.2016р. складених у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», строк виконання зобовязань за якими вже настав.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу місцевий суд зазначив, що матеріали справи містять докази понесення Позивачем витрат на оплату послуг адвоката за договором про надання правової допомоги б/н від 11.12.2017р. тільки на суму 12000,00грн., що підтверджено прибутковим касовим ордером та квитанцією б/н від 11.12.2017р. яка є співрозмірною зі складністю справи та ціною позову, з обсягом наданих робіт та часом, витраченим адвокатом на їх виконання, що свідчить про безпідставність вимог Позивача про покладення на Відповідача частини витрат на оплату послуг адвоката в сумі 29898,00грн.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Приватне акціонерне товариство «ХЕМЗ-Ірес», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2018р. у справі №922/654/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 244103,79грн., визначеної в акті здачі-приймання (надання послуг) №12 від 11.01.2016р. на суму 206320,01грн. та акті здачі-приймання (надання послуг) №13 від 03.02.2016р. на суму 37783,78грн.

Крім того, скаржником в прохальній частині апеляційної скарги було заявлено вимогу про призначення у справі №922/654/18 судово-почеркознавчої експертизи.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- залишення місцевим судом поза увагою, факту того, що чинним договором на виконання робіт №ДГ-15/011 від 01.07.2015р. взагалі не передбачено надання Позивачем будь-яких послуг, оскільки предметом договору, відповідно до його п.1.1, є механічна обробка металів.;

- окрім того, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №12 від 11.01.2016р. на суму 206320,01грн. та №13 від 03.02.2016р. на суму 37783,78грн. Відповідачу не надавалися та були підписані від імені керівництва останнього ОСОБА_7, який не мав на те повноважень;

- місцевим судом безпідставно відмовлено у задоволені клопотання про призначення експертизи, що в розрізі практики Європейського суду з права людини (рішення від 19.04.1993р. у справі «ОСОБА_4 проти Швейцарії», рішення від 03.07.2014р. у справі «ОСОБА_5 проти України», рішення від 10.02.2010р. у справі «Серявін проти України» та ін.) свідчить про незабезпечення місцевим судом справедливого розгляду справи.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа», в межах визначеного апеляційним судом строку (до 22.11.2018р.), в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзив на апеляційну скаргу не надало.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 05.11.2018р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2 і ОСОБА_3

9. Ухвалою від 06.11.2018р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/654/18, а ухвалою від 23.11.2018р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 17.12.2018р. о 15:10 з повідомленням учасників справи про дату, час і місце розгляду.

10. Враховуючи викладене в п.8 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

12. У судовому засіданні 17.12.2018р. уповноважені представники Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник Позивача у судове засідання 17.12.2018р., попри належне повідомлення не зявився, про причини неявки не повідом, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

13. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 01.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа» (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством «ХЕМЗ-Ірес» (Замовник), укладено договір на виконання робіт №ДГ-15/011 (договір а.с.14-17 т.1), відповідно до умов п.1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобовязання з механічної обробки матеріалів.

Своєю чергою, за змістом п.1.2 договору кількість та перелік робіт зазначаються у рахунках-фактурах або специфікаціях до договору.

15. Згідно з п.2.1. договору, загальна вартість робіт складає загальну суму по рахункам-фактурам або специфікаціям до даного договору.

Сторонами у п.2.2. договору було погоджено, що сплата по цьому договору виконується прямим перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця у національній валюті України.

У п.2.3. договору сторони домовились, що Замовник проводить сплату за роботи у розмірі та на умовах, що зазначені у рахунках-фактурах або специфікаціях до даного договору.

16. Між тим, відповідно до п.4.1. договору, прийом та перевірка якості готової продукції відбувається тільки на території Виконавця.

За змістом п.4.2. договору, при перевірці якості виконаних робіт Замовник зобовязаний користуватись приладами контролю, які він надав та узгодив з Виконавцем для виконання робіт.

Згідно з п.4.3 договору, у разі виявлення недоліків або невідповідності наданій та узгодженій технічній документації, сторони мають скласти відповідний акт.

17. Відповідно до п.10.1. договору, останній укладається Виконавцем та/або набирає чинності після його підписання обома сторонами.

У п.10.2. договору сторони погодили, що дійсний договір діє на протязі одного року, або до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Крім того, згідно з п. 10.5. договору, дія останнього автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо не пізніше ніж за 20 (двадцять) днів до його закінчення одна зі сторін письмово не відмовиться від його дії або зміні умов.

Оскільки жодна із сторін за 20 днів до закінчення строку дії договору не звернулася до іншої з пропозицією щодо розірвання договору, то цей договір, в силу п.10.5., продовжив свою дію на наступний календарний рік.

18. На виконання умов договору, Відповідач передав Позивачу за актом приймання-передачі №3 від 17.02.2016р. (а.с.19 т.1) для переробки давальницьку сировину на загальну суму 232000,00грн., факт отримання якої підтверджено підписаною сторонами накладною №16 від 17.02.2016р. (а.с.20 т.1)

Роботи з переробки наданої сировини та матеріалів були виконані Позивачем та передані Відповідачу згідно з актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №13 від 01.04.2016р. на суму 503221,20грн. та №14 від 05.04.2016р. на суму 221004,00грн. (а.с.а.с.21-22 т.1). Зауважень щодо обсягу, якості та строків виконання робіт Відповідачем заявлено не було. Згодом, на підставі підписаних актів здачі-приймання робіт, Позивачем був сформований рахунок на оплату №26 від 11.03.2016р. на загальну суму 724225,20грн.

Окрім того, відповідно до п.3.2.4. договору на виконання робіт №ДГ-15/011 від 01.07.2015р. Позивачем також були складені та надані Відповідачу звіти про фактичне використання давальницької сировини від 01.04.2016р., від 05.04.2016р. (а.с.а.с.23, 24 т.1) із зазначенням переробленої давальницької сировини.

Однак, Відповідач дані роботи оплатив частково, в сумі 200500,00грн. Таким чином несплаченою залишилася заборгованість в сумі 523725,20грн.

19. Позивачем до матеріалів справи залучено копію підписаного обома сторонами акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016р. по 01.11.2016р. (а.с.25 т.1), відповідно до якого за Приватним акціонерним товариством «ХЕМЗ-Ірес» обліковується заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа» в сумі 696725,20грн.

20. 15.01.2018р. з метою досудового врегулювання спору, представником Позивача було направлено вимогу (претензію) №1 від 15.01.2018р. (а.с.26 т.1) про необхідність сплати заборгованості у розмірі 523725,20грн., яка Відповідачу вручена не була, з огляду на закінчення терміну зберігання відправлення. Факт направлення означеної вимоги та її повернення підтверджується наданими Позивачем до справи копіями опису вкладення, поштової квитанції, повідомлення про вручення та копіями конверту. (а.с.а.с.27-33 т.1)

21. Відповідачем, на спростування існування заборгованості перед Позивачем, до матеріалів справи було залучено протокол комісії з проведення позапланової інвентаризації на підприємстві (а.с.а.с.10-16 т.2), за змістом якого станом на 22.06.2018р. заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа» за виконані роботи (надання послуг) за актами здачі-приймання робіт №13 від 01.04.2016р. та №14 від 05.04.2016р. відсутня, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.а.с.19-26 т.2).

Окрім того, Відповідачем до суду надано підписаний обома сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2016р. по 01.11.2016р. за договором ДГ-15/011 від 01.07.2015р., відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа» перед Приватним акціонерним товариством «ХЕМЗ-Ірес» обліковується заборгованість в сумі 402184,67грн.

22. Своєю чергою, Позивачем за договором на виконання робіт №ДГ-15/011 від 01.07.2015р., надано до суду наступні документи:

- рахунок №65 від 16.11.2015р. на суму 560000,00грн., сформований на підставі актів наданих послуг №12 від 11.01.2016р., №13 від 03.02.2016р., №27 від 02.03.2016р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.49-60 т.2);

- рахунок №26 від 11.03.2016р. на суму 724225,20грн., сформований на підставі актів наданих послуг №13 від 01.04.2016р., №14 від 05.04.2016р., який в повному обсязі оплачений не був (на даний час заборгованість становить 523725,20грн. стягується в межах даної справи), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.61-66 т.2);

- рахунок №58 від 07.07.2016р. на суму 57120,00грн., сформований на підставі акту наданих послуг №28 від 20.07.2016р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.67-69 т.2);

- рахунок №74 від 06.09.2016р. на суму 215678,95грн., сформований на підставі акту наданих послуг №62 від 12.10.2016р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.70-73 т.2);

- рахунок №81 від 21.10.2016р. на суму 152301,27грн., сформований на підставі акту наданих послуг №66 від 08.12.2016р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.74-76 т.2);

- рахунок №92 від 23.12.2016р. на суму 19800,00грн., сформований на підставі акту наданих послуг №68 від 29.12.2016р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.77-79 т.2);

- рахунок №76 від 13.09.2016р. на суму 191262,00грн., сформований на підставі акту наданих послуг №1 від 11.01.2017р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.80-83 т.2);

- рахунок №68 від 01.08.2016р. на суму 245107,77грн., сформований на підставі акту наданих послуг №55 від 18.08.2016р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.84-87 т.2);

- рахунок №61 від 12.07.2016р. на суму 417427,08грн., сформований на підставі акту наданих послуг №64 від 08.10.2016р., який в повному обсязі був оплачений Відповідачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.а.с.88-93 т.2);

З наданих Позивачем матеріалів (а.с.а.с.96-161 т.2), вбачається, що між сторонами також було укладено договір поставки №ДГФ-15/010, відповідно до п.1.1. якого Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа» (Постачальник) приймає на себе зобовязання з поставки обладнання, запчастин, комплектуючих деталей та вузлів Приватному акціонерному товариству «ХЕМЗ-Ірес» (Покупець). Так, Позивач в період з 01.01.2015р. по 02.08.2018р. за відповідними видатковими накладними поставив Відповідачу продукцію на загальну суму 757954,00грн., яка останнім оплачувалася відповідно до платіжних доручень в хронологічному порядку по мірі отримання товару. Наразі, заборгованість у Відповідача за зазначеним договором відсутня.

23. Вказані в п.п.14-23 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи.

24. Між тим, за твердженням Відповідача роботи за актами №12 від 11.01.2016р. на суму 206320,01грн., №13 від 03.02.2016р. на суму 37783,76грн., не виконувалися. Більш того, означені акти не підписувалися генеральним директором Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес» ОСОБА_8, з огляду на що Відповідачем було заявлено клопотання до суду першої інстанції про призначення у справі №922/654/18 судово-почеркознавчу експертизу, яке було залишено місцевим судом без задоволення з мотивів відсутності повязаності предмету доказування по справі з встановленням факту наявності чи відсутності заборгованості за означеними актами.

25. Між тим, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа», враховуючи факт нездійснення Відповідачем оплати за виконані роботи, оформлених актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №13 від 01.04.2016р. та №14 від 05.04.2016р. звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з Відповідача 523725,20грн. заборгованості за договором на виконання робіт №ДГ-15/011 від 01.07.2015р. та 41898,00грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

26. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом в контексті приписів, насамперед, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України»

VІ. Оцінка апеляційного суду:

27. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

27. Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (прострочених у виконанні) грошових зобовязань з оплати вартості виконаних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО Гідроформа» відповідно до підписаних актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №13 від 01.04.2016р. та №14 від 05.04.2016р., оформлених на підстав договору на виконання робіт №ДГ-15/011 від 01.07.2015р.

28. Беручи до уваги правову природу укладеного договору на виконання робіт №ДГ-15/011 від 01.07.2015р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

29. Зважаючи на встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обовязків сторін.

30. Як встановлено ч.1 ст.318 Господарського кодексу України та ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконану роботу, тоді як до обов'язків підрядника віднесено виконання робіт на свій ризик за завданням замовника.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

31. Таким чином, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку з повної оплати виконаних Позивачем робіт, оформлених актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №13 від 01.04.2016р. та №14 від 05.04.2016р. кінцевий строк виконання якого був визначений на підставі ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України (27.01.2018р.).

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів своєчасної сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобовязань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

32. Своєю чергою, суд апеляційної інстанції, керуючись ст.269 Господарського процесуального кодексу України, перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

32.1. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до спростування факту виконання Позивачем робіт, оформлених актами здачі-приймання (надання послуг) №12 від 11.01.2016р. на суму 206320,01грн. та №13 від 03.02.2016р. на суму 37783,78грн., з огляду на їх підписання від імені керівництва Відповідача не уповноваженою на те особою, та безпідставності відмови місцевим судом у задоволені призначення у справі №922/654/18 судово-почеркознавчої експертизи.

32.2. Апеляційний суд зазначає, що відмова місцевого суду у задоволені клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі №922/654/18 є правомірною як процесуально, адже, всупереч п.8 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України означене клопотання було заявлено під час розгляду справи по суті, без відповідного клопотання про поновлення процесуального строку в порядку ч.1 ст.119 даного Кодексу, так і є правильною по суті, оскільки визначені в клопотанні питання стосуються актів здачі-приймання (надання послуг) №12 від 11.01.2016р. на суму 206320,01грн. та №13 від 03.02.2016р. на суму 37783,78грн., в той час як позовні вимоги засновані на невиконанні в повному обсязі грошового зобовязання з оплати виконаних робіт за іншими актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №13 від 01.04.2016р. та №14 від 05.04.2016р. на загальну суму 523725,20грн., стосовно яких затверджений ОСОБА_8 (керівник Відповідача) протокол комісії з проведення позапланової інвентаризації від 02.07.2018р. (а.с.а.с.10-15 т.2) підтвердив їх підписання належною посадовою особою.

Крім того, аргументи Скаржника, повязані з необхідністю експертного вивчення документів, що не впливають на визначення основи стягуваної заборгованості, розглянуті та оцінені місцевим судом в ухвалі від 01.10.2018р., яка Відповідачем оскаржена не було. Відтак, вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відносно належного врахування позиції сторони, як аспекту справедливого розгляду, в даному випадку не порушені.

32.3. Викладене в пп.32.2. цієї постанови зумовлює і відхилення клопотання Скаржника про проведення судової експертизи і на стадії апеляційного перегляду. При цьому, колегія суддів наголошує, що за змістом ст.101 Господарського процесуального кодексу України Відповідач не був обмежений у можливості своєчасного надання до матеріалів справи і висновку самостійно заявленої експертизи відносно тих обставин, які мають відношення до обєкту судового дослідження необхідність експертного дослідження обставин достовірності документів, на яких не ґрунтуються позовні вимоги, є не сумісним із визначеними ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. гарантіями щодо повноти перегляду.

32.4. Таким чином, з огляду на відсутність доказів виконання чи припинення грошового зобовязання в інший передбачений законом спосіб, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції щодо правомірності стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 523725,20грн., що виникла внаслідок нездійснення оплати за виконані роботи за договором №ДГ-15/011 від 01.07.2015р., оформлених актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №13 від 01.04.2016р. та №14 від 05.04.2016р.

Своєю чергою, місцевим судом також правомірно, з урахування обставин справи та відсутності доказів сплати Позивачем повної суми заявлених до стягнення витрат, частково задовольнив означені вимоги, стягнувши з Відповідача на користь Позивача 12000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

33. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес», м. Харків залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

34. За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області 11.10.2018р. (повний текст підписано 17.10.2018р.) у справі №922/654/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області 11.10.2018р. (повний текст підписано 17.10.2018р.) у справі №922/654/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Приватного акціонерного товариства «ХЕМЗ-Ірес», м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 17.12.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 18.12.2018р.

Головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 18.12.2018р.