РІШЕННЯ

06 грудня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/345/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Касюдик О.О.

розглянув справу

за позовом Комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Тернопільська міська рада, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль.

до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", вул. Енергетична, 2, м. Тернопіль, Тернопільський міський район електромереж, вул. І. Франка, 18, м. Тернопіль

про зобов'язання відповідача припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання відносно об'єктів КП "Тернопільводоканал" як такого, що може порушити права інших осіб та завдати шкоди довкіллю (з врахуванням прийнятої судом заяви позивача б/н від 17.10.2018 (вх. № 19204 від 18.10.2018) про зміну предмету позову)

За участі представників:

Позивача: Повстюк О.А. - уповноваженої, довіреність № 109/18 від 15.01.2018

Відповідача: Балди-Денисюк Л.М. - уповноваженої, довіреність № 5768/25 від 27.12.2017

Третьої особи: Друзюка Р.М. - уповноваженого, довіреність № 2801/01 від 20.12.2017

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило. Клопотань про роз'яснення прав та обов'язків, відповідно до ст. 205 ГПК України, не надходило.

Суть справи:

Комунальне підприємство "Тернопільводоканал", надалі - позивач, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", Тернопільський міський район електромереж, надалі - відповідач, про зобов'язання відповідача припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання відносно об'єктів КП "Тернопільводоканал" як такого, що може порушити права інших осіб та завдати шкоди довкіллю (з врахуванням прийнятої судом заяви позивача б/н від 17.10.2018 (вх. № 19204 від 18.10.2018) про зміну предмету позову).

В підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено: вимогу-попередження про обмеження постачання електроенергії №4645/34 від 31.08.2018, Статут КП "Тернопільводоканал", Договір про постачання електричної енергії №934 від 07.09.2007 та інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07.09.2018 відкрито провадження у справі №921/345/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14:00 год. 01.10.2018; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Тернопільську міську раду; запропоновано учасникам справи надати суду передбачені ст. ст. 165, 166, 168 ГПК України заяви по суті справи; відмовлено у задоволенні заяви КП "Тернопільводоканал" за вих. №2948/2/18 від 05.09.2018 про забезпечення позову.

25.09.2018 КП "Тернопільводоканал", в порядку ст. ст. 136, 137 ГПК України, звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою за вих. №3109/18 від 25.09.2015 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 27.09.2018 відмовлено у задоволенні заяви КП "Тернопільводоканал" за вих. №3109/18 від 25.09.2018 про забезпечення позову.

Підготовче засідання 01.10.2018 було відкладено на 10:00 год. 17.10.2018, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу та повідомлено учасників справи під розписку (в матеріалах справи).

Ухвалою суду від 17.10.2018 відмовлено у прийнятті заяви б/н від 17.10.2018 (вх. №19022 від 17.10.2018) про зміну предмету позову та постановлено повернути останню заявнику - Комунальному підприємству "Тернопільводоканал".

Ухвалами суду від 17.10.2018 та від 22.10.2018 підготовче засідання було відкладено на 14:40 год. 22.10.2018 та, відповідно, на 10:30 год. 07.11.2018.

Строк підготовчого провадження було продовжено на тридцять днів, про що судом постановлено відповідну ухвалу від 22.10.2018.

В підготовчому засіданні 07.11.2018 оголошувалась перерва до 14:30 год. 26.11.2018, про що учасників справи повідомлено під розписку (в матеріалах справи). В підготовчому засіданні 26.11.2018, яке відбулось за участі повноважних представників позивача та третьої особи, суд продовжив вирішувати завдання, визначені ст. 177 ГПК України. Згідно протокольної ухвали від 26.11.2018 в підготовчому засіданні, в порядку ст. 183 ГПК України, оголошено перерву до 12:00 год. 03.12.2018. Про засідання 03.12.2018 відповідача було повідомлено в передбаченому ч. 2 ст. 120 та ч. 2 ст. 121 ГПК України порядку.

Ухвалою суду від 03.12.2018 відмовлено в задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", Тернопільський міський район електромереж №7193/25 від 03.12.2018 про зупинення провадження у справі №921/345/18 до вирішення та набрання судовим рішенням законної сили у справі №921/290/18 Господарського суду Тернопільської області, закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/345/18 до судового розгляду по суті на 09:15 год. 06.12.2018.

В судовому засіданні 06.12.2018 оголошувалась перерва до 16:00 год. 06.12.2018, про що учасників справи було повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

Окрім того, 05.12.2018 КП "Тернопільводоканал", в порядку ст. ст. 136-139 ГПК України, звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н від 05.12.2018 про забезпечення позову, згідно якої просило суд заборонити Відкритому акціонерному товариству "Тернопільобленерго", вул. Енергетична, буд. 2 () тимчасово вчиняти дії щодо припинення чи обмеження енергопостачання об'єктів Комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, буд. 7 () до винесення рішення у справі за позовом КП "Тернопільводоканал" до ВАТ "Тернопільобленерго", про зобов'язання відповідача припинити зловживати правом на відключення від енергопостачання відносно об'єктів КП "Тернопільводоканал" як такого, що може порушити права інших осіб та завдати шкоди довкіллю.

Ухвалою суду від 06.12.2018 відмовлено у задоволенні заяви КП "Тернопільводоканал" б/н від 05.12.2018 про забезпечення позову.

В судовому засіданні 06.12.2018 о 16:00 год., яке відбулось за участі повноважних представників сторін та третьої особи, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово повноважних представників позивача, відповідача та третьої особи по суті позовних вимог, з'ясував обставини справи та дослідив надані сторонами докази.

Окрім того, протокольною ухвалою суду від 06.12.2018, в порядку ст. 207 ГПК України, задоволено клопотання позивача за №3879/18 від 05.12.2018 про долучення до матеріалів справи вимоги-попередження про обмеження постачання електроенергії від 04.12.2018 №7220/34. Позиція суду обґрунтована відсутністю даного документа як на час звернення позивача з позовом до суду, так і на час подання заяви про зміну предмету позову, а відтак наявністю поважних причин, які унеможливили подання даного доказу під час підготовчого провадження та у встановлені судом процесуальні строки.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову, підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, заяві про зміну предмету позову, відповіді на відзив б/н від 19.11.2018 та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази. Зокрема, зазначає, що підставою для звернення позивача із даним позовом до суду, з врахуванням зміни його предмету, стало те, що ВАТ "Тернопільобленерго" вчинило дії, які мали наслідком відключення об'єктів КП "Тернопільводоканал" від електропостачання. Так, відповідачем були надіслані вимоги-попередження від 31.08.2018 №4645/34 "Про обмеження електроенергії" з 10:00 год. 10.09.2018, у зв'язку із наявністю боргу за спожиту електроенергію. 10.09.2018 було припинено подачу електроенергії на об'єктах КП "Тернопільводоканал" за адресою: вул. Танцорова, 7 та вул. Медова, 1 м. Тернопіль. Без світла залишилась лабораторія води, аварійно-диспетчерська служба та відділ розрахунків населення. Звертає увагу суду на те, що приписами ст. 6 абз. 18 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" державна політика у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення будується на принципах заборони відключення об'єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від систем енерго-, газо-, теплопостачання як об'єктів життєзабезпечення і стратегічного значення. Зауважує, що в силу приписів чинного законодавства суд не обмежений переліком способів захисту прав та інтересів, передбаченим ст. 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Ч. 2 ст. 13 ЦК України зобов'язує особу при здійсненні своїх прав утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки встановлені законом.

Просить суд врахувати, що основною діяльністю КП "Тернопільводоканал" є безперебійне забезпечення послугами централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення населення м. Тернополя та навколишніх сіл, а також інших споживачів. Відключення об'єктів системи централізованого питного водопостачання м. Тернополя порушує єдиний безперервний технологічний процес виробництва, транспортування КП "Тернопільводоканал" питної води та розподілу її споживачам та може призвести до негативних наслідків.

Повноважний представник відповідача проти позову заперечив. Вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у запереченні за №6005/15 від 16.10.2018, відзиві на заяву про зміну предмету позову №6396/25 від 02.11.2018. Вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях щодо можливості порушення у майбутньому прав інших осіб чи завдання шкоди довкіллю. Стверджує, що відповідач діяв виключно в межах Договору про постачання електричної енергії №934 від 27.09.2007, Закону України "Про ринок електричної енергії" №2019-VIII від 13.04.2017, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 з метою забезпечення інтересів споживачів області в належному постачанні електроенергії та розрахунків з ДП "Енергоринок". Необхідність застосування наданих відповідачу Правилами роздрібного ринку повноважень з обмеження/припинення електропостачання на об'єктах КП "Тернопільводоканал", в межах визначених п. п. 5.2.1 (1,2), 7.5,7.11 Правил, була викликана протиправною поведінкою позивача щодо накопичення заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію по Договору. Підтвердив, що дійсно 10.09.2018 мало місце відключення від електропостачання вказаних позивачем об'єктів, а також фонтанів міста. Поряд із цим, зазначив, що 03.10.2018 о 9:30 ВАТ "Тернопільобленерго" відновило електропостачання адміністративних будинків по вул. Танцорова, 7, та вул. Медова, 1. Обмеження постачання по Договору №934 від 27.09.2007 залишилось застосованим лише до фонтанів міста, які, на думку відповідача, істотно не впливають на господарську діяльність позивача, зважаючи на початок осінньо-зимового періоду, в який припиняється робота фонтанів міста.

Разом із тим, вважає, що заявлені позивачем у заяві від 17.10.2018 вимоги та викладені обставини не відповідають жодному способу захисту, встановленому ст. 15 ЦК України. В силу положень ч. 2 ст. 4 ГПК України, відсутні підстави для розгляду господарським судом даного спору, оскільки заявлена позивачем позовна вимога вказує на відсутність порушеного права чи інтересу позивача, і містить лише припущення про порушення прав інших осіб чи шкоду довкіллю.

Просить суд врахувати, що станом на дату звернення позивача із заявою про зміну предмету позову жодного порушення його прав чи інтересів відповідачем не було допущено. Вважає, що дії позивача містять ознаки зловживання процесуальними правами в частині звернення до суду за захистом інтересів, які не порушено.

Окрім того, зауважив, що діяльність у сфері електропостачання врегульована Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими НКРЕКП, та рядом інших спеціальних законодавчих актів. Закон України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" на відповідача не поширюється.

Повноважний представник третьої особи позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення з підстав, викладених у наданих суду 19.09.2018 поясненнях щодо позову. Зокрема, в повному обсязі погоджується із доводами позивача, викладеними у позовній заяві, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, та наведеною вище позицією повноважного представника КП "Тернопільводоканал".

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Даний спір між сторонами виник із відносин пов'язаних із постачанням і використання електричної енергії на підставі господарського договору.

Зокрема, судом встановлено, що 07.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Тернопільобленерго", як Постачальником, з однієї сторони, та Комунальним підприємством "Тернопільводоканал", як Споживачем, з іншої сторони, укладено Договір про постачання електричної енергії №934 (надалі - Договір), за умовами п. 1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 16 577 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не встановлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

П. 9.4 Договору сторони узгодили, що Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Зважаючи на відсутність відповідних заяв сторін, Договір продовжувався відповідно до п. 9.4 та є чинним, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 № 312 (надалі - Правила №312), до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб'єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов'язками, пов'язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Пп. 3.1.2 п. 3.1 Договору сторони передбачили право Постачальника обмежувати або припиняти постачання електричної енергії Споживачу згідно з умовами розділу 6 цього Договору відповідно до порядку ПКЕЕ.

Відповідно до р. 6 Договору "Порядок обмеження та припинення електропостачання" електропостачання Споживача може бути обмежено або припинено, зокрема у разі несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №2 "Порядок розрахунків", з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із наявністю у позивача заборгованості по оплаті поставленої електроенергії 31.08.2018 відповідачем було надіслано на адресу КП "Тернопільводоканал" вимогу-попередження за №4645/34 про обмеження постачання електроенергії, згідно якої ВАТ "Тернопільобленерго" просило у термін до 10.09.2018 провести повну оплату вартості спожитої протягом розрахункових періодів 2018 року електроенергії в сумі 12,6 млн. грн та попередило, що у випадку невиконання даної вимоги Товариство вживе заходів по припиненню споживання електроенергії на об'єктах КП "Тернопільводоканал" з 10:00 год. 10.09.2018.

Враховуючи те, що позивачем у визначений у зазначеній вище вимозі-попередженні строк розрахунок за спожиту електроенергію не проведено, 10.09.2018 близько 19:35 год. відповідачем було обмежено (припинено) подачу електроенергії на об'єктах КП "Тернопільводоканал", що знаходяться за адресою: вул. Танцорова, 7 та вул. Медова, 1 в м. Тернопіль. Зокрема, за твердженнями представника позивача, за даними адресами знаходяться диспетчерська служба Водоканалу, лабораторія та відділ розрахунків. Окрім того, обмеження електропостачання було здійснено на фонтани міста (належним чином засвідчена копія витягу з оперативного журналу - в матеріалах справи).

03.10.2018 о 09:30 год., зважаючи на заявлені позивачем в судовому засіданні 01.10.2018 факти щодо розташування в адміністративних будівлях по вул. Танцорова, 7 та вул. Медова, 1 лабораторії води, аварійно-диспетчерської служби та відділу розрахунків населення, ВАТ "Тернопільобленерго" відновило електропостачання вказаних адміністративних будівель. Обмеження електропостачання по Договору №934 від 27.09.2007 залишилось лише щодо фонтанів міста.

Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні повноважними представниками сторін.

04.12.2018 відповідач надіслав на адресу позивача вимогу-попередження за №7220/34 від 04.12.2018, згідно якої вказав на обов'язок КП "Тернопільводоканал" оплатити 100% вартості спожитої протягом листопада місяця 2018 року електроенергії. Зауважив, що станом на 04.12.2018 заборгованість позивача, з врахуванням недоплати попередніх місяців 2018 року, досягла 15,3 млн. грн. Вимагав в термін до 12.12.2018 провести оплату вартості спожитої електроенергії та попередив, що у випадку невиконання даної вимоги, ВАТ "Тернопільобленерго" вживе заходів по припиненню споживання електроенергії на об'єктах КП "Тернопільводоканал" з 10:00 год. 12.12.2018.

Позивач факт наявності перед відповідачем заборгованості (без конкретизації її розміру) за отриману згідно Договору електроенергію не заперечує. Поряд із цим, вважає, що дії відповідача з обмеження/припинення електропостачання характеризуються формальною правомірністю, створюють реальну загрозу заподіяння шкоди довкіллю, суспільним або особистим правам та інтересам третіх осіб. Звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".

Заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважних представників сторін, третьої особи, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справі письмові докази в сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Спірні правовідносини сторін регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII, який набув чинності 11.06.2017 (надалі - Закон № 2019-VIII), Правилами №312, ЦК України, ГК України, Договором про постачання електричної енергії №934 від 07.09.2007 та іншими нормативно-правовими актами.

Електрична енергія - енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу (п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону № 2019-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону № 2019-VIII постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

П. п. 1, 3 ч. 3 ст. 58 Закону № 2019-VIII передбачено обов'язок Споживача сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону № 2019-VIII відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку.

Згідно з п.п. 2 п. 7.5 Правил № 312 припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Слід зазначити, що право Постачальника на обмеження чи припинення електропостачання Споживача у випадку несплати останнім рахунків відповідно до умов договорів було передбачено і чинними на момент укладення Договору Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996, з наступними змінами.

Так, згідно з п. 7.1 вказаних Правил електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема, несплати рахунків відповідно до умов договорів. Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено (п. 7.5 Правил).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Договір є обов'язковим для сторін, що його уклали (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено та зазначено вище, що 10.09.2018 обмеження постачання електричної енергії адміністративних будівель КП "Тернопільводоканал", що знаходяться за адресою: вул. Медова, 1 та вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, мало місце у зв'язку із невиконанням КП "Тернопільводоканал" зобов'язань по сплаті боргу за спожиту електроенергію.

Станом на день розгляду спору в суді заборгованість позивача перед відповідачем становить понад 14 млн. грн.

Обставини щодо наявності заборгованості в розмірі понад 14 млн. грн (без уточнення її загального розміру) позивачем визнаються.

В силу приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Умовами укладеного між сторонами 07.09.2007 Договору про постачання електричної енергії № 934, які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики, передбачено право відповідача обмежити або припинити постачання електричної енергії позивачу у випадку несплати останнім за електроенергію у визначені Договором строки.

Наведене, на думку суду, свідчить про те, що відповідач діяв у межах умов Договору та у відповідності до визначеної чинним законодавством процедури.

Ч. 7 ст. 20 Закону України "Про електроенергетику" (втратив чинність з 11.06.2017 - дата набрання чинності Законом № 2019-VIII) було встановлено, що з метою запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру через припинення електропостачання споживачам для них встановлюється екологічна броня електропостачання (мінімальний рівень споживання електричної енергії споживачем (крім побутових споживачів), який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру ст. 1 Закону).

Відповідно до п. 7.14 Правил роздрібного ринку електричної енергії обмеження або припинення постачання електричної енергії захищеним споживачам здійснюється з дотриманням вимог порядку забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

П. 7 ч. 3 ст. 5 Закону № 2019-VIII встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується порядок забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам.

Відповідно до п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону № 2019-VIII захищені споживачі - споживачі, до яких застосовується особливий режим відключення та/або обмеження електропостачання для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного характеру.

До теперішнього часу вказаний Порядок Кабінетом Міністрів України не затверджено.

П. 22 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2019-VIII визначено, що нормативно-правові акти, прийняті на виконання Закону України "Про електроенергетику", діють до набрання чинності нормативно-правовими актами, затвердженими на виконання цього Закону.

Таким чином, до затвердження Порядку забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам, необхідно керуватися:

- Інструкцією про порядок складання акта екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 19.01.2004 № 26, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2004 за № 154/8753;

- Порядком складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 № 2052;

- Порядком обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 № 93.

Вказаною вище Інструкцією визначено порядок встановлення екологічної броні електропостачання - мінімального рівня споживання електричної енергії споживачем, який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Порядком складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання визначено механізм складання переліку споживачів електроенергії та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання, з метою запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру через обмеження або припинення електропостачання.

Підставою позову (про зобов'язання відповідача припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання об'єктів КП "Тернопільводоканал") позивач зазначав можливе виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру через обмеження або припинення електропостачання його об'єктів.

Саме для запобігання виникненню таких надзвичайних ситуацій законодавством передбачено встановлення екологічної броні.

Відповідно до Статуту КП "Тернопільводоканал", затвердженого рішенням міської ради №5/26/19 від 30.04.2009, Комунальне підприємство "Тернопільводоканал" засноване на комунальній власності, у своїй діяльності керується Конституцією України, Господарським та Цивільним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами України, з врахуванням особливостей, передбачених даним Статутом.

Предметом діяльності та основними напрямками роботи Підприємства є, зокрема, безперебійне забезпечення послугами централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення населення м. Тернополя та навколишніх сіл, а також інших споживачів.

Доказів належності КП "Тернопільводоканал" до захищених споживачів, перебування його об'єктів в переліку споживачів та їх обладнання, на які розповсюджуються екологічна броня, його внесення до Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки, позивачем суду не надано.

Абз. 2 п. 1 Порядку обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання встановлено, що обмеження або припинення електропостачання не застосовуються щодо об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави у сфері телекомунікацій та зв'язку, в особливий період.

Докази належності КП "Тернопільводоканал" до об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави у сфері телекомунікацій та зв'язку в матеріалах справи теж відсутні.

Інших заборон для застосування обмеження або припинення електропостачання діючим законодавством не встановлено.

Принципи державної політики у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення наведені у ст. 6 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення". Одним із таких принципів є заборона відключення об'єктів питного водопостачання та централізованого водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об'єктів життєзабезпечення і стратегічного значення (абз. 18 ст. 6 вказаного Закону).

Поряд із цим, ст. 2 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" визначено, що йогодія поширюється на всіх суб'єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення.

Зважаючи на наведене, суд погоджується із доводами представника ВАТ "Тернопільобленерго" про те, що відповідач до перелічених вище суб'єктів господарювання не належить. Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" (преамбула вказаного Закону), в силу якого відповідач не тільки має право, але й зобов'язаний обмежувати, частково припиняти або відключати від енергопостачання об'єкти споживача при несплаті заборгованості за поставлену електроенергію.

Враховуючи усе наведене вище в сукупності, суд прийшов до висновку, що дії відповідача по обмеженню та припиненню енергопостачання об'єктів позивача не є зловживанням правом, а є правомірними, тобто такими, які вчинені на підставі умов договору та положень діючого законодавства.

Щодо посилань позивача на вимогу-повідомлення від 04.12.2018 за №7220/34 слід зазначити, що останнє містить лише інформаційний характер та не може бути розцінена судом як належний та допустимий доказ зловживання відповідачем наданого йому приписами чинного законодавства правом та встановленим фактом відключення об'єктів КП "Тернопільводоканал" від електропостачання.

Судом враховано, що аналогічна правова позиція (щодо правомірності таких же дій постачальника електроенергії у подібних спірних відносинах) викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 922/1554/17.

Окрім того, слід зазначити, що, звертаючись до суду, у своїх позовних вимогах (як у первісно заявлених, так і у змінених) позивач по суті просив заборонити відповідачу обмежувати та припиняти енергопостачання усіх своїх об'єктів у майбутньому.

На думку суду, вказаний спосіб захисту не тільки не передбачений положеннями наведених вище статей чинного законодавства, але ще і суперечить таким загальним засадам цивільного законодавства як свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Ст. 74 ГПК України передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 86 ГПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на наведене вище, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі наведеного, ст. ст. 50, 73-80, 86, 123, 129, 207, 232-233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2018

Суддя І.М. Гирила