ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2018 Справа № 904/5725/15

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ"

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР", м. Дніпропетровськ

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ-ІНЖИНІРИНГ", м. Дніпропетровськ

про стягнення за кредитним договором в розмірі 84 061 348 грн. 98 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

За участю секретаря судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Каратун Є.Є. дов. № 010-00/1359 від 14.03.2018

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 не з'явився

від відповідача-3 не з'явився

від ВДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладено в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.16, яким позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку 56 820 056 грн. 00 коп. - основного боргу, 19 324 877 грн. 98 коп. - заборгованості по процентам, 1 431 865 грн. 41 коп. - заборгованості по комісії, 2 600 812 грн. 24 коп. - три проценти річних, 27 219 826 грн. 23 коп. - інфляційних втрат; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР", як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" боржника, на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку 56 820 056грн. 00коп. - основного боргу, 19 324 877грн. 98коп. - заборгованості по процентам, 1 431 865грн. 41 коп. - заборгованості по комісії, 2 600 812грн. 24коп. - три проценти річних, 27 219 826грн. 2 коп. - інфляційних втрат; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ-ІНЖИНІРИНГ", як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" боржника, на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку 56 820 056грн.00 коп. - основного боргу, 19 324 877грн. 98коп. - заборгованості по процентам, 1 431 865грн. 41коп. - заборгованості по комісії, 2 600 812грн. 2 коп. - три проценти річних, 27 219 826грн. 23коп. - інфляційних втрат; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку 24 359,33грн. - витрат зі сплати судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку 24 359,33грн. - витрат зі сплати судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ-ІНЖИНІРИНГ" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку 24 359,33 грн. - витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

16.05.2016 року на виконання вищезазначеного рішення видано накази на примусове виконання.

19.11.2018 року Публічне акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" звернулось до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №55995657 щодо повернення АТ "Укрексімбанк" наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 у справі №904/5725/15;

- скасувати постанову від 26.10.2018 про повернення виконавчого документа стягувану, винесену в рамках виконавчого провадження №55995657;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 у справі №904/5725/15.

Ухвалою суду від 19.11.2018 року скаргу прийнято до розгляду в засіданні на 29.11.2018 року.

У зв'язку з неявкою в судове засідання 29.11.2018 державного виконавця та відповідачів, з огляду на відсутністю в суду доказів їх повідомлення про слухання справи, розгляд скарги відкладено на 11.12.2018 року.

Державна виконавча служба та Відповідачі явку представників в засідання 11.12.2018 не забезпечили, пояснень щодо скарги не наддали.

Зважаючи на наявні у суду докази належного повідомлення державного виконавця про розгляд скарги, враховуючи приписи ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка останнього не перешкоджає розгляду скарги.

В судовому засіданні 11.12.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, згідно ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника скаржника (позивача), дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2018 року головним Державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ-ІНЖИНІРИНГ" як солідарного з ТОВ "Амстор" боржника на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 56 820 056 грн. 00 коп. - основного боргу, 19 324 877 грн. 98 коп. - заборгованості по процентам, 1 431 865 грн. 41 коп. - заборгованості по комісії, 2 600 812 грн. 24 коп. - три проценти річних, 27 219 826 грн. 23 коп. - інфляційних втрат.

26.10.2018 року Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. (далі - Державний виконавець) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №55995657 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 у справі №904/5725/15 на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник зазначає, що постанова від 26.10.2018 винесена передчасно, оскільки державний виконавець, в порушення ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", не вжив усіх передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1291 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

За приписом ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 названого Закону, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Здійснивши аналіз зазначених вище норм, суд приходить до висновку, що вищеперелічені права не є абсолютним правом виконавця, а є його обов'язком, оскільки, з урахуванням вимог ч. 1 ст.18 Закону, державний виконавець саме зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень. Державний виконавець, для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, зобов'язаний вживати всі можливі заходи.

Як визначено п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В порушення ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України державний виконавець не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження проведення усіх можливих та необхідних дій щодо виконання рішення суду у справі № 904/5725/15.

При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої 13.11.2018 року, за Товариством з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ-ІНЖИНІРИНГ" (боржник) зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю суспільно-торговельного центру літ. А-2, загальною площею 13419,8 кв.м, за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вулиця 250-річчя Донбасу, будинок 76. (т. 2 а.с. 166-171).

Суд зазначає, що така бездіяльність державного виконавця позбавляє особу (стягувача) на ефективний судовий захист своїх порушених прав та є порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, оскільки, як неодноразово зазначалось Європейським судом з прав людини, ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, параграф 66, ЄСПЛ 1999-V; Войтенко проти України, заява №18966/02 рішення від 29.06.2004, параграф 39).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги скаржника про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування його постанови про повернення виконавчого документа такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов'язання Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 у справі №904/5725/15, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З огляду на викладене, обов'язок щодо поновлення виконавчого провадження, виникає у державного виконавця лише після одержання рішення суду про скасування незаконної постанови про повернення виконавчого документа, а отже, на час розгляду даної скарги, такий обов'язок у виконавчої служби ще не виник, що відповідно виключає підстави для задоволення скарги в зазначеній частині.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №55995657 щодо повернення АТ "Укрексімбанк" наказу господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 у справі №904/5725/15.

Скасувати постанову від 26.10.2018 про повернення виконавчого документа стягувану, винесену в рамках виконавчого провадження №55995657.

В решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 11.12.2018 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст складено 17.12.2018

Суддя О.В. Ліпинський