УХВАЛА

21 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/1679/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Контакт-К"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017

та на рішення Господарського суду Київської області від 21.08.2017

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Контакт-К"

до Вишгородської міської ради

про розірвання договорів про пайову участь,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Контакт-К" звернулось із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 та на рішення Господарського суду Київської області від 21.08.2017 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що позивач не отримав поштою постанову Київського апеляційного господарського суду, кореспонденцію про виклик в судове засідання та про відкладення розгляду справи. Заявник зазначає, що позивачу стало відомо про постанову апеляційної інстанції лише 10.12.2018 в результаті звернення до адвоката Зорич Г.А., яка перевірила стан справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень на сайті Судової влади та роз'яснила ситуацію щодо прийнятих судових рішень у даній справі, а саме, про відмову у задоволенні апеляційної скарги, права, обов'язки та наслідки, що випливають з такого рішення суду.

Заявник вважає, що пропуск строку допущено з поважної причини, оскільки поштою позивач не отримав кореспонденцію від суду апеляційної інстанції та не знав про існування постанови апеляційного господарського суду, у зв'язку із чим, без повного тексту судового рішення, не мав можливість зазначити підстави та мотиви для касаційного оскарження та у належному розмірі сплатити судовий збір.

Відповідно до частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, 288 Господарського процесуального кодексу України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Постанову Київського апеляційного господарського суду прийнято 13.12.2017, яку оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.12.2017, а із касаційною скаргою заявник звернувся до Касаційного господарського суду 11.12.2018, тобто майже через один рік з дати прийняття постанови апеляційного господарського суду.

Із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, а саме, у постанові апеляційної інстанції зазначено, що у даній справі апеляційну скаргу було подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Контакт-К", тобто самим же заявником касаційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 15.11.2017.

Крім того, у постанові апеляційної інстанції зазначено, що представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції 13.12.2017 (відкладено розгляд справи у зв'язку із зміною складу суду) не з'явився та причини його неявки суду невідомі.

Враховуючи відкритий доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, заявник мав можливість ознайомитись з ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження та з повним текстом постанови апеляційної інстанції.

Таким чином, у заявника була можливість скористатися своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції або звернутися через представника в межах строку відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Ураховуючи викладене, об'єктивних обставин, що не залежали від волевиявлення заявника, та які могли б вплинути на пропуск встановленого процесуального строку на касаційне оскарження, не вбачається.

Згідно частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху у випадку, зокрема, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, доводи заявника, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, суд визнає неповажними, а касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

Для усунення недоліків касаційної скарги заявник може навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, з обґрунтуванням таких підстав та наданням доказів на їх підтвердження.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Контакт-К" залишити без руху до 21.01.2019.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Контакт-К" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Контакт-К" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов