СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" грудня 2018 р. Справа № 905/1711/18

Суддя-доповідач ОСОБА_1, розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" (вх. №1367 Д/2)

на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018, ухвалене суддею Лейбою М.О. в м.Харкові о 12:10 год (повний текст рішення складено 12.11.2018),

у справі №905/1711/18,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть", м. Василівка, Запорізька область,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська", м.Білозерське, м.Добропілля, Донецька область,

про стягнення 20640,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть, м.Василівка, Запорізька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська, м.Білозерське, м.Добропілля, Донецька область, про стягнення 20640,42 грн., з яких: 17325,31 грн основний борг; 769,88 грн пеня; 692,71 грн 3% річних; 1852,52 грн інфляційні втрати.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі №905/1711/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть, м.Василівка, Запорізька область, до Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська, м.Білозерське, м.Добропілля, Донецька область, про стягнення: 17325,31 грн основного боргу; 769,88 грн пені; 692,71 грн 3% річних; 1852,52 грн інфляційних втрат, задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть основний борг в сумі 17325,31 грн, 3% річних в сумі 687,88 грн, інфляційні втрати в сумі 1852,52 грн, пеню у сумі 769,88 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6342,40 грн, судовий збір в сумі 1762,00грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська", в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі №905/1711/18 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська заборгованості в сумі 17325,31 грн, 3% річних в сумі 692,71 грн, інфляційних втрат в сумі 1852,52 грн, пені у сумі 769,88 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6342,40 грн та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалене господарським судом першої інстанції 12.11.2018 (повний текст оскаржуваного рішення складено 12.11.2018), отже, строк подання апеляційної скарги сплив 03.12.2018.

Натомість, апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції 06.12.2018, про що свідчить відмітка на поштовій накладній, доданій до поштового відправлення з апеляційною скаргою, направленої на адресу господарського суду Донецької області.

Тобто, апеляційна скарга на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду на 3 дні.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин 2, 3 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З огляду на викладене, процесуальним законом не передбачено обовязок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника.

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, встановленого на апеляційне оскарження рішення суду, апелянт зазначає, що у судовому засіданні 12.11.2018 представник відповідача не був присутнім, для складання апеляційної скарги відповідачу необхідно було ознайомитись з повним текстом оскаржуваного судового рішення, який надійшов на адресу сторони 16.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, зазначає про те, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції) від 16.12.1992 року).

Розглянувши наявні матеріали справи, зважаючи на невеликий проміжок часу з пропуску строку на апеляційне оскарження та з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін суд апеляційної інстанції вважає, що строк ним пропущено з поважних причин, у звязку з чим він підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що при поданні позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у розмірі 1762,00 грн, за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі № 905/1711/18 ставка судового збору складає 2643,00 грн (1762,00 х 150%).

Однак, до апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" не додано жодних доказів сплати судового збору в установленому Законом порядку та строк.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме, без надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що у відповідності до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Товариству з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" необхідно усунути недоліки поданої апеляційної скарги у справі шляхом надання суду належного доказу сплати (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 2643,00 грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі №905/1711/18 залишити без руху.

2. Встановити Товариству з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.В. Лакіза