ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м.Дніпро Справа № 908/1053/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Дармін М.О. (доповідач)

судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01/03-20/00379 від 12.02.2018 р., представник;

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №01/03-20/00378 від 12.02.2018 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 7 від 01.12.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Запорізької міської ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2018 (повне рішення складено 23.07.2018) у справі № 908/1053/18 (суддя Проскуряков К.В.)

за позовом Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферротрейдинг", м. Запоріжжя

про стягнення 958460,90 грн.

В С Т А Н О В И В:

04.06.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 18.05.2018 р. за вих. №01/03-20/01196 (вх. №1114/08-07/18 від 04.06.2018 р.) Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферротрейдинг" про стягнення 958 460,90 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.07.2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю. Приймаючи рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог.

Не погодившись рішенням суду, Запорізька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій заявник, вказуючи на неповне зясування судом усіх обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом невірно враховано дату з якої необхідно обчислювати строк позовної давності, оскільки про порушене право позивачу стало відомо лише 12.06.2015 року після отримання ним вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, з додатків до якої йому стало відомо, що відповідач ввів об'єкт в експлуатацію не виконавши свій обов'язок прийняти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя.

Висновки суду, про пропущення строків позовної давності ґрунтуються на даних з акту ревізії фінансового господарської діяльності департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради за період з 01.05.2012р. по 01.04.2015р. № 08-21/5 від 13.07.2015р. та аналізі протоколів погоджувальної комісії від 16.01.2015р., 23.01.2015р., 30.01.2015р., 06.02.2015р., 03.02.2015р., 20.03.2015р., 27.02.2015р., 13.03.2015р.. Дані висновки суди, на думку позивача, ґрунтуються лише на арифметичних підрахунках, в той час як вимога про сплату збитків, стягнення яких становить предмет позову до переліку з 55 вимог не входила, а була спрямована на адресу відповідача пізніше, про що свідчать дані протоколу погоджувальної комісії № 18 від 13.07.2015р.. Позивачем не надавалися суду першої інстанції протоколи погоджувальної комісії, оскільки в них не було потреби.

На думку апелянта, відповідачем не обґрунтована його позиція щодо можливості застосування строків позовної давності, яка викладена в його заяві.

Оскільки орган місцевого самоврядування не має правового механізму для своєчасного отримання інформації, законодавцем покладено обовязок інформування про готовність обєкта до експлуатації саме на замовника. Інспекція архітектурно-будівельного контролю не є підконтрольним і підзвітним органам місцевого самоврядування м.Запоріжжя. Позивач не отримував від інспекції інформації щодо реєстрації Відповідачем декларації про готовність обєкта до експлуатації, яким в свою чергу, не виконано обовязку повідомити орган місцевого самоврядування про реєстрацію декларації про початок будівельних робіт та готовність обєкта до експлуатації, передбачений статтями 36,39 «Закону про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача 04.06.2018 року, строк позовної давності ним пропущен не був. Крім того посилання місцевого господарського суду на те, що позивач міг дізнатися про реєстрацію дозвільних документів шляхом здійснення організації своєї діяльності з контролю за виконанням Порядку № 77 та забезпечення належного виконання керівництвом та працівниками департаменту архітектури та містобудування міської ради їх посадових обов'язків не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки органи самоврядування, до яких відноситься позивач, знаходяться позам межами процедури прийняття об'єктів будівництва в експлуатацію, а відтак позбавлені можливості контролювати момент його здійснення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Запорізької міської ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2018 у справі №908/1053/18; встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 04.09.2018.

Розпорядженням керівника апарату суду №1088/2018 від 03.09.2018 року, у зв'язку перебуванням у відпустці судді зі складу колегії ОСОБА_4І, з метою призначення справи до розгляду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/1053/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2018 визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. головуючий (суддя-доповідач), судді Дучал Н.М., Геза Т.Д.

27.09.2018 року до Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 908/1053/18 за позовом Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферротрейдинг" про стягнення 958460,90 грн. з Донецького апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 908/1053/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Дармін М.О. (доповідач), суддів: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду прийнято до провадження справу № 908/1053/18 за апеляційною скаргою Запорізької міської ради.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та не оспорюється оспорюється сторонам спору:

24.12.2012р. Рішенням двадцять девятої сесії шостого скликання Запорізької міської ради № 77 затверджено порядок залучення, розрахунку, розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя (а.с. 31-34).

30.05.2013р. Відповідачем зареєстровано в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Декларацію про готовність обєкта до експлуатації (т.1 а.с. 26-30).

12.06.2015р. Державна фінансова інспекція в Запорізькій області звернулася до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради з вимогу з розрахунками розмірів збитків нанесених місцевому бюджету, внаслідок несплати пайової участі замовників на території м.Запоріжжя, щодо яких подано Декларації про готовність до експлуатації (т.1 а.с. 66-68)

13.07.2015р. Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області складено ОСОБА_1 ревізії фінансової господарської діяльності Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради за період з 01.05.2012р. по 01.04.2015р. (т.1 т.а.с. 69-88)

20.11.2015р. Позивач звернувся до Відповідача з Вимогою№ 01/02-21/04637 щодо сплати суми збитків (т.1 а.с. 40-42)

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» , під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предмет позову становить матеріально-правова вимога Запорізької міської ради про стягнення з Відповідача збитків, завданих Позивачу внаслідок не надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Висновки місцевого господарського суду щодо недоотримання Запорізькою міською радою коштів пайової участі у створенні та розвитку інфраструктури міста у сумі 958 460,90 грн. що є неодержаними нею доходами, які вона могла одержати б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності ПрАТ «Ферротрейдинг», що в силу частини другої статті 224 ГК України є упущеною вигодою не оспорюються сторонами спору.

Згідно ч. 1, 4,5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання про дату отримання Позивачем інформації про готовність обєкта до експлуатації, колегія суддів виходить з наступного:

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем додано до неї в якості доказу на підтвердження своїх позовних вимог Декларацію про готовність обєкта до експлуатації (далі за текстом - Декларація), яка зареєстрована в Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Запорізької області.

Аналіз змісту Декларації наводиться Позивачем в апеляційній скарзі.

Відповідно до частини 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Примірник даного доказу подано Позивачем в вигляді, який виключає можливість ідентифікувати дату реєстрації в травні місяці 2013року даної Декларації в Інспекції та вивчити зміст штемпеля, який міститься в лівому верхньому куті вищезгаданої Декларації, встановити особу, яка поставила штемпель і дату його постановки (т.1 а.с. 26-30).

Відповідно до частини 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З метою зясування дійних даних, які містяться на титульній сторінці Декларації, колегією суддів витребувано у сторін, примірник даного доказу, зі змісту якого можливо було б зясувати дійсні обставини справи.

Так зі змісту примірника Декларації, поданої Відповідачем вбачається наступне:

В лівому верхньому куті Декларації про готовність обєкта до експлуатації міститься штемпель: «Зареєстровано» нижче « в реєстрі документів» нижче «дозвільного характеру» нижче «№» правіше риска над якою прописом « 4.103.022449.00» правіше під рискою « 29.05.2013р.» нижче «Адміністратор» правіше риска над якою підпис. В графі, що відповідає реєстрації декларації в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області вбачається дата реєстрації « 30.05.2013р.» (т.2 а.с. 2).

З метою встановлення особи Адміністратора, штемпель якого міститься в лівому верхньому куті Декларації, Позивачем надано суду:

- Розпорядження голови обласної державної адміністрації від 20.02.2013р. № 81 « Про організацію системи надання адміністративних послуг», пунктом 2 частини 3 якого міським головам міст обласного значення рекомендовано забезпечити створення та початок роботи центра надання адміністративних послуг до 10.05.2013р. (т.2 а.с. 23-25)

- Рішення тридцять пятої сесії шостого скликання Запорізької міської ради № 21 від 29.05.2013р. «Про надання адміністративних послуг в м. Запоріжжя» , яким покладено функції робочого органу Запорізької міської ради Центру надання адміністративних послуг м. Запоріжжя, на управління розвитку підприємництва та дозвільних процедур міської рад. Підпорядкувано Центр заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, який керує роботою управління розвитку підприємництва та дозвільних послуг міської ради (п.1); розміщено Центр за адресою: м.Запоріжжя , вул. Українська, 50( п.2); Затверджено положення про Центр надання адміністративних послуг м.Запоріжжя (Додаток 1) (п.3); затверджено Тимчасовий регламент роботи Центру надання адміністративних послуг м.Запоріжжя (Додаток 2) (п.4) (т.2 а.с. 14-18)

- Тимчасовий регламент центру надання адміністративних послуг м.Запоріжжя (Додаток 2 до рішення міської ради № 21 від 29.05.2013р.), відповідно до пункту 5.9 якого, субєктові звернення надається примірник опису вхідного пакета документів за підписом та з проставленням печатки (штампа) відповідного адміністратора, а також з відміткою про дату і час його складання (т. 2 а.с. 19-22)

На підставі вищенаведених доказів, колегія суддів доходить висновку, що в Запорізькій міський раді з 29.05.2013р. утворено робочий орган Центр надання адміністративних послуг м.Запоріжжя, функції якого покладено на управління розвитку підприємництва та дозвільних процедур міської рад.

29.05.2013р. Відповідач зареєстрував в цьому Центрі надання адміністративних послуг м.Запоріжжя Декларацію про готовність обєкта до експлуатації і саме з цієї дати Запорізька міська рада дізналася про можливість звернення до суду за захистом порушеного права. В звязку із чим, висновок місцевого господарського суду про обізнаність позивача про порушення його прав протягом 2013-2015 років до 04.06.2015р. , тобто значно раніше ніж за три роки до звернення до суду підтверджено доказами, які були подані до суду самим позивачем.

Відповідно, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у органу місцевого самоврядування правового механізму для своєчасного отримання інформації, спростовуються вищенаведеними встановленими фактичними обставинами.

В подальшому, 30.05.2013р. Декларація про готовність обєкта до експлуатації зареєстрована в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Запорізької області.

З урахуванням вищевикладеного, колегіє суддів встановлено, що Інспекція архітектурно-будівельного контролю отримала інформацію про готовність обєкта до експлуатації пізніше, ніж це стало відомо Позивачеві. Відповідно, доводи апеляційної скарги про те, що Інспекція не є підконтрольною і підзвітною органам місцевого самоврядування м.Запоріжжя нівелюються вище встановленими висновками суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про початок перебігу строків позовної давності з 13.07.2015р. , тобто з дати складання Протоколу № 18 засідання погоджувальної комісії для визначення розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя , а не з дати складання Протоколів №№ 1-9 відповідно, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення : « Крім того, у тексті акту перевірки Держфінінспекції вказано, що протягом січня - березня 2015 р, відбувалися погоджувальні комісії, на яких розглянуто проекти про сплату сум збитків в кількості 91 вимоги, але направлено забудовникам було лише 55 вимог, а до ПрАТ «Ферротрейдинг» лише у листопаді 2015 р.

Як вже було зазначено вище, в ОСОБА_1 ревізії містяться посилання на відповідні додатки, однак позивач не надав суду вказаних документів, а тому суд розцінює це як недобросовісне виконання позивачем свого процесуального обовязку щодо подання доказів».

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не приймає додані до апеляційної скарги протоколи засідань погоджувальної комісії № 1,2,3,4,5,6, 7,9,18 (т.1 а.с. 170-198) як такі, що подані з порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги в частині неналежного дослідження та перевірки місцевим господарським судом інформації зазначеної у вищезазначених протоколах.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності змісту заяви про застосування строків позовної давності вимогам закону, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України для стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків місцевого господарського суду,

Дана правова позиція викладена в Постанові ВСУ від 16 серпня 2017р. № у справі № 6-2667цс16.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до намагань Позивача тлумачити на користь своєї правової позиції наявні в матеріалах справи докази і не спростовують законних і обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, з якими погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.275 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, відповідно без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.07.2018 року (повне рішення складено 23.07.2018) у справі № 908/1053/18 (суддя Проскуряков К.В.) - залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на скаржника Запорізьку міську раду.

Касаційна скарга на судове рішення подається в порядку, визначеному статтею 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови у відповідності до статті 233 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 26.12.2018 року.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік