ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2018 р. Справа№ 910/12671/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2018

у справі № 910/12671/18 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія капітал»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроламповий завод Альфа»

про відновлення становища, яке існувало до порушення прав,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2, позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія капітал» (надалі - ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», відповідач) про відновлення становища, яке існувало до порушення прав, шляхом визнання недійсними усіх рішень загальних зборів учасників відповідача, які були прийняті після 21.04.2017, у тому числі, оформлені протоколом № 01-23/02 загальних зборів учасників товариства від 10.04.2018; визначення складу учасників ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», його місцезнаходження, розміру статутного капіталу та розміру часток учасників у ньому згідно з п. 1.2, п. 2.1, п. 11.2 статуту, затвердженого протоколом №5 загальних зборів учасників товариства від 01.12.2007; скасування реєстраційних дій та записів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДРПОУ).

Також позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову від 19.09.2018, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

1) заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи 32496162, місцезнаходження: вул. Мельникова, б.18«б», офіс 211, м. Київ, Шевченківський район, поштовий індекс 04050).

2) заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Електроламповий завод Альфа» (ідентифікаційний код юридичної особи 32788639, місцезнаходження: 84323, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Ювілейна, будинок 70) здійснювати внесення вкладу в розмірі 2 500 000,00 грн (два мільйони п'ятсот тисяч гривень, 00 копійок) до статутного капіталу ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи 32496162).

3) накласти арешт та заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо належних ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи 32496162, місцезнаходження: вул. Мельникова, б.18 «б», офіс 211, м. Київ, Шевченківський район, поштовий індекс 04050) об'єктів нерухомого майна, а саме:

- Реєстраційний номер майна: 559086, тип майна: будівлі та споруди бази відпочинку, адреса нерухомого майна: Донецька обл., м. Лиман, с. Щурове, база відпочинку «Альфа», загальна вартість нерухомого майна (грн): 100956,34, номер запису: 184 в книзі: 1;

- Реєстраційний номер майна: 20780109, тип майна: нежитлова будівля, адреса нерухомого майна: Донецька обл., м. Краматорськ, вулиця Ювілейна, будинок 70, загальна площа (кв. м): 104,0, загальна вартість нерухомого майна (грн): 20008, номер запису: 1945-н/ф в книзі: 10;

- Реєстраційний номер майна: 3460800, тип майна: нежитлові приміщення виробничого призначення, адреса нерухомого майна: Донецька обл., Амвросіївський р., м. Амвросіївка, вулиця Артема, будинок 3, загальна вартість нерухомого майна (грн): 496419,04, номер запису: 95 в книзі: 2;

- Реєстраційний номер майна: 443985, тип майна: комплекс, адреса нерухомого майна: Донецька обл., м. Краматорськ, вулиця Ювілейна, будинок 70, загальна вартість нерухомого майна (грн): 251409, номер запису: 981 Н/Ф в книзі: 5; 1-В стор.215.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12671/18 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що забезпечення позову шляхом заборони проведення будь-яких реєстраційних дій фактично унеможливить подальшу роботу відповідача та прямо порушить права третіх осіб - учасників товариства на участь в управлінні товариством; заява позивача не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову; заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права, є незаконною та такою, що порушує право позивача на справедливий судовий розгляд, унеможливлює ефективне поновлення його в правах, а викладені в ухвалі висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд не врахував того, що відповідач двічі протиправно змінив своє місцезнаходження, що призводить до постійного руху його реєстраційної справи та унеможливлює її отримання від органів державної реєстрації в якості доказу та не дає можливість зробити з неї копії; незастосування судом такого заходу забезпечення позову як заборона державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо відповідача сприяє новому порушенню його прав, не забезпечує ефективного розгляду справи, належного захисту прав та інтересів позивача, а також виконання судового рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12671/18, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.12.2018, ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» та ТОВ «Електроламповий завод Альфа» встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідач та третя особа скористалися правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), надали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач наголошував на тому, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними заявленим позовним вимогам; позивач не обґрунтовує в чому саме полягає неможливість або ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог; посилання позивача на потенційну можливість передачі майна іншим особам без наведення відповідного обґрунтування із підтвердженням відповідними доказами не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову; вимога позивача про накладення арешту на об'єкти нерухомого майна не може бути виконана, оскільки вказане майно не належить відповідачеві та є власністю третіх осіб, яких не залучено до розгляду справи.

Третя особа, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, також вказувала на те, що заборона державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо відповідача порушує права ТОВ «Електроламповий завод Альфа» як учасника товариства, зокрема, на участь в управлінні товариством; мотивуючи застосування вказаного заходу забезпечення позову тим, що відповідач не матиме змоги змінювати адресу та реєструвати свої рішення до вирішення спору по суті, позивач не обґрунтовує яким чином така заборона може забезпечити його права; суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств та порушенням прав інших учасників товариства; захід забезпечення позову у вигляді заборони третій особі здійснювати внесення вкладу до статутного капіталу відповідача є необґрунтованим та не може бути застосованим у зв'язку з тим, що така дія вже була вчинена станом на дату подання заяви про забезпечення і накладення такої заборони не забезпечить виконання можливого рішення або прав позивача при вирішенні справи.

07.12.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява від 06.12.2018 (вх. №04.1-13/3134/18), в якій останній зазначив, що 31.10.2018 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі №905/2639/17 прийняв постанову, якою залишив рішення Господарського суду Донецької області від 12.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.07.2018 без змін. Вказаними судовими рішеннями було визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», оформлені протоколом загальних зборів №01-21/04 від 21.04.2017, зокрема щодо виключення ОСОБА_2 зі складу учасників відповідача.

Також у вказаній заяві позивач повідомив, що після подання даної апеляційної скарги йому стало відомо про здійснення іншими учасниками відповідача дій щодо відчуження усього нерухомого майна товариства, у зв'язку з чим наведені обставини є предметом розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002947. При цьому, в межах зазначеного кримінального провадження на відчужене відповідачем нерухоме майно накладено арешт (справа №234/16516/18).

Разом з тим, незважаючи на накладений в межах згаданого кримінального провадження арешт майна відповідача, позивач наголошує на необхідності вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо відповідача, зокрема, стосовно змін його керівника, підписантів, учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження товариства.

У судове засідання 13.12.2018 третя особа явку свого уповноваженого представника не забезпечила, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що третя особа не повідомила суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаної особи.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними та необґрунтованими, просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

13.12.2018 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, позовні вимоги у даній справі обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача, який з 18.11.2005 є учасником відповідача (розмір частки в статутному капіталі 51%) та за твердженням якого інший учасник товариства ОСОБА_3 (розмір частки в статутному капіталі 49%), який з 21.03.2013 одночасно є керівником (директором) відповідача, використовуючи інформацію щодо змін в сімейному стані позивача, вживав заходи зі штучного збільшення кредиторської заборгованості товариства, а також проведення загальних зборів учасників товариства без участі позивача та з метою його виключення зі складу учасників.

За твердження позивача, з даних ЄДРПОУ останній дізнався, що 21.04.2017 Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області на підставі протоколу загальних зборів №01-21/04 від 21.04.2017 була вчинена реєстраційна дія №0000621 та зареєстрована зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників товариства, внаслідок чого ОСОБА_3 став єдиним учасником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» і його керівником.

У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколом №01-21/04 від 21.04.2017, за результатами розгляду якого було ухвалено рішення від 12.03.2018 про задоволення позову та визнання вказаних рішень загальних зборів товариства недійсними. Вказане рішення залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.07.2018 та набрало законної сили.

Таким чином, як зазначає позивач, його корпоративні права в ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» були поновлені з 21.04.2017 з розміром частки в статутному капіталі відповідача 51%.

Разом з тим, в подальшому позивач дізнався, що 10.04.2018 були проведені Загальні збори учасників ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», оформлені протоколом № 01-23/02, на яких прийнято, зокрема, наступні рішення: 1) збільшено статутний капітал відповідача на 2 500 000,00 грн; 2) прийнято до складу учасників відповідача нового учасника - ТОВ «Електроламповий завод Альфа»; 3) встановлено, що збільшення статутного капіталу відповідача відбувається за рахунок вкладу учасника товариства в розмірі 2 500 000,00 грн; 4) затверджено наступний розподіл часток у статутному капіталі відповідача, а саме, ОСОБА_3 володіє часткою, що становить 9,23% статутного капіталу, ТОВ «Електроламповий завод Альфа» - 90,77% статутного капіталу; затверджено нову редакцію Статуту у зв'язку зі збільшенням статутного капіталу та вступом нового учасника до товариства; уповноважено директора товариства здійснити всі необхідні дії, пов'язані з державною реєстрацією змін до відомостей про товариство, що містяться в ЄДРПОУ.

На підставі вказаних рішень була проведена державна реєстрація змін до установчих документів за №1000621: зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників.

Крім того, відповідачем двічі змінювалось його місцезнаходження, а саме, 13.08.2018 проведена державна реєстрація змін до відомостей про товариство, що не пов'язані зі змінами в установчих документах за №3000621: зміна місцезнаходження (з м. Краматорськ Донецької області на м. Харків) та 12.09.2018 проведена державна реєстрація змін до відомостей про товариство, що не пов'язані зі змінами в установчих документах за №4078018: зміна місцезнаходження (з м. Харків на м. Київ).

Як стверджує позивач, така систематична зміна місцезнаходження юридичної особи не відповідає приписам ст. 93 ЦК України, оскільки визначені відповідачем адреси не є фактичним місцем ведення ним діяльності, за ними не проводиться щоденне керування діяльністю товариства, не знаходиться його керівництво, не здійснюється управління і облік.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, позивач наголошував на необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», необхідність якого полягає в унеможливленні нової зміни відповідачем свого місцезнаходження та реєстрації нових його рішень до вирішення спору по суті і має на меті забезпечення ефективного розгляду справи, захист прав та виконання судових рішень, зокрема того, яке вже набрало законної сили.

Також позивач просив заборонити ТОВ «Електроламповий завод Альфа» здійснювати внесення вкладу в розмірі 2 500 000,00 грн до статутного капіталу відповідача, вказуючи, що необхідність застосування такого заходу забезпечення позову полягає у забезпеченні майнових прав усіх заінтересованих осіб та учасників справи до вирішення спору по суті.

Крім того, позивач просив накласти арешт та заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо належних ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» об'єктів нерухомого майна, обґрунтовуючи необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову тим, що вказаний захід спрямований на унеможливлення відчуження відповідачем своїх активів на користь третіх осіб, захист таких активів від протиправних посягань і має на меті забезпечення ефективного розгляду справи, захист прав позивача безпосередньо пов'язаних з правом на майно товариства.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Однак, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто положення вказаної статті пов'язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, за приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, позивачем було надано суду першої інстанції витяг з ЄДРПОУ від 13.09.2018 №, який, на переконання колегії суддів, є належним та достатнім доказом на підтвердження викладених позивачем у заяві про забезпечення позову обставин щодо вчинення відповідачем дій зі зміни місцезнаходження товариства, а також реєстрації інших змін до відомостей про юридичну особу.

При цьому, колегія суддів вважає, що зазначений позивачем захід забезпечення позову прямо стосується предмета спору та підлягає застосуванню у даній справі, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві або виконувати щодо нього інші зобов'язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV) державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в ЄДРПОУ, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Підставами для відмови у державній реєстрації, відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», є наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Отже, такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

При цьому, колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є, зокрема, визнання недійсними усіх рішень загальних зборів учасників відповідача, які були прийняті після 21.04.2017, тобто після того, як позивача було виключено з учасників товариства, а також визначення складу учасників ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», його місцезнаходження, розміру статутного капіталу та розміру часток учасників у ньому згідно з п. 1.2, п. 2.1, п. 11.2 статуту, затвердженого протоколом №5 від 01.12.2007, відповідно до яких учасниками відповідача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з частками 49% та 51% статутного капіталу відповідно, а місцезнаходженням відповідача є адреса: 84323, Україна, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Ювілейна, б. 70. Крім того, позивач просив скасувати реєстраційні дії та записи у ЄДРПОУ, зокрема, щодо зміни статутного складу, зміни складу учасників, зміни місцезнаходження товариства.

Як вбачається з відомостей в ЄДРПОУ станом як на час розгляду заяви про забезпечення позову судом першої інстанції, так і на час апеляційного провадження у справі учасниками відповідача є ОСОБА_3 та ТОВ «Електроламповий завод Альфа», керівником та підписантом є ОСОБА_3

Таким чином, на переконання колегії суддів, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо відповідача, зокрема, стосовно змін його керівника, підписантів, учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження товариства, може утруднити поновлення корпоративних прав ОСОБА_2 та виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, оскільки товариство не позбавлено можливості приймати будь-які рішення без участі позивача.

При цьому, чинною редакцією Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не передбачено обмежень щодо проведення реєстраційних дій за місцезнаходженням реєстраційної справи, а тому вчиняти реєстраційні дії стосовно ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» може будь-який державний реєстратор у будь-якій адміністративно-територіальній одиниці України.

Колегія суддів також звертає увагу, що за приписами п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

З аналізу вказаної норми вбачається, що судом мають бути визначені конкретні дії, пов'язані з предметом позову, які забороняється вчиняти органам державної влади, до яких, у тому числі, належать суб'єкти державної реєстрації, визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Підсумовуючи наведене, враховуючи предмет заявленого позову, колегія суддів вважає, що вимога позивача про заборону державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», а саме, стосовно змін його керівника, підписантів, учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження товариства до вирішення спору по суті, є належним та допустимим заходом забезпечення позову, що прямо стосується предмету спору у даній справі, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечує справедливий баланс інтересів обох сторін, а також гарантуватиме виконання рішення суду у даній справі, у випадку задоволення позовних вимог.

Водночас, вказаний захід забезпечення позову не обмежує права товариства щодо його господарської діяльності до вирішення спору по суті, оскільки унеможливлює лише внесення записів до ЄДРПОУ щодо змін його керівника, підписантів, учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження товариства.

Разом з тим, заяву позивача про забезпечення позову в частині вимог про вжиття заходів щодо заборони ТОВ «Електроламповий завод Альфа» здійснювати внесення вкладу в розмірі 2 500 000,00 грн до статутного капіталу відповідача та щодо накладення арешту та заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо належних ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», колегія суддів вважає такою, що не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову такими заходами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі та поданій заяві від 06.12.2018 (вх. №04.1-13/3134/18 від 07.12.2018) позивач наголошував на необхідності вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо ТОВ «Інвестиційна компанія капітал».

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи, що до вирішення спору по суті керівник ТОВ «Інвестиційна компанія капітал» вправі внести зміни до відомостей про дану юридичну особу, які містяться в ЄДРПОУ, та тим самим утруднити відновлення порушених прав позивача та виконання рішення у справі, у разі його задоволення, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ «Інвестиційна компанія капітал», а саме, вносити запис стосовно змін його керівника, підписантів, учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження товариства.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1, 3 частини 1 статті 277 ГПК України, є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а ухвала Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12671/18 - частковому скасуванню з ухваленням судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 140, 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12671/18 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12671/18 скасувати частково.

3. Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі №910/12671/18 задовольнити частково.

4. До вирішення спору по суті у справі №910/12671/18 заборонити суб'єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти реєстраційні дії щодо зміни керівника, підписантів, учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія капітал» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, б.18 Б, офіс 211, ідентифікаційний код 32496162).

5. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/12671/18 залишити без змін.

6. Стягувач: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1).

7. Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія капітал» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, б.18 Б, офіс 211, ідентифікаційний код 32496162).

8. Постанова є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили, тобто до 14.12.2021.

9. Постанову направити учасникам справи та Департаменту державної реєстрації та нотаріату (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) для внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про заборону проведення реєстраційної дії.

10. Матеріали оскарження ухвали від 09.10.2018 у справі №910/12671/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.12.2018.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук