ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4313/18
за позовом Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Дочірнього підприємства "ПЕРЕЩЕПИНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради

про стягнення інфляційних та 3% річних у розмірі 208 384,19 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 дов. № 45/18 від 28.09.18р.

Відповідача - ОСОБА_2 дов. № 9 від 09.05.18р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 208 384, 19 грн. інфляційних втрат та 3% річних, мотивуючи порушенням Відповідачем зобов'язань в частині оплати.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.07р. з Відповідача стягнуто на користь ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" борг за Договором комісії №12/05-445/2 від 01.10.15р. та судові витрати. Цей факт є безспірним та не підлягає доказуванню. Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, Позивач не надав доказів передавання йому від ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтобаз України" прав за правочином по Договору комісії №12/05-445/2 від 01.10.15р., або доказів, що Позивач є правонаступником ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" у виконанні зобовязань за Договором комісії №12/05-445/2 від 01.10.05р.

У відповіді на відзив Позивач повідомив, що у п.1.2. статуту ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначено, що компанія є правонаступником реорганізованої дочірньої компанії Торговий дім "Газ України", Дочірньої компанії "Укртрансгаз" в частині відокремлення і передачі функцій та майнових прав і обовязків Головного управління з експлуатації систем постачання природного та скрапленого газу "Головпобутгаз", а також реорганізованого Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної компанії "Нафтогаз України" та реорганізованого Дочірнього підприємства "Нафтогазмережі" НАК "Нафтогаз України". У цій ситуації має місце універсальне правонаступництво у звязку з реорганізацією і припиненням існування Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", Позивач набув сукупність його прав і обовязків, як єдине ціле і одним актом перейшло до нього (правонаступника), про що зазначено в статуті Позивача. Тому ніяких додаткових актів, які б свідчили про передачу прав за договором комісії №12/05-445/2 від 01.10.05р., укладеного Позивачем з Відповідачем, не потрібно.

У ході розгляду даної справи, суд, із системи Діловодство спеціалізованого суду дізнався, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.10р. у справі №5/374-07 замінено стягувача - Дочірнє підприємство "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" на його правонаступника - Дочірню компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України".

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.05р. ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" з Відповідачем уклали Договір комісії №12/05-445/2 (далі Договір).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.07р. у справі №5/374-07, яке набрало законної сили 17.09.07р. позов задоволено, стягнуто з Відповідача на користь ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" 440 993,86 грн. боргу, 4 410,00 грн. держмита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.10р. у справі №5/374-07 замінено стягувача - Дочірнє підприємство "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" на його правонаступника - Дочірню компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України".

За даними Позивача, Відповідач рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.07р. у справі №5/374-07 не виконав, у звязку з чим борг Відповідача становить 440 993,86 грн.

Відповідач не надав доказів на спростування твердження Позивача.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 39 725,69 грн. за період з 21.09.15р. по 21.09.18р. та індекс інфляції - 168 658,50 грн. за період з 01.09.15р. по 30.04.18р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі є господарськими, тому, згідно зі ст.4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приймає позицію й доводи Позивача та не погоджується з Відповідачем.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.07р. у справі №5/374-07, яке набрало законної сили 17.09.07р., вбачається, що Відповідач не виконав свої договірні зобовязання перед Дочірнім підприємством "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", за договором комісії №12/05-445/2 від 01.10.05р. у частині оплати теплової енергії, у звязку з чим за ним обліковується борг у розмірі 440 993,86 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.10р. у справі №5/374-07 замінено стягувача - Дочірнє підприємство "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" на його правонаступника - Дочірню компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України".

Відповідач не надав доказів на підтвердження повного чи часткового виконання рішення суду у справі №5/374-07, яке набрало законної сили 17.09.07р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з наведеним, суд вважає, правомірними вимоги Позивача про стягнення з Відповідача індексу інфляції й 3 % річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, суд вважає їх обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до Дочірнього підприємства "ПЕРЕЩЕПИНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради

про стягнення інфляційних та 3% річних у розмірі 208 384,19 грн. - задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "ПЕРЕЩЕПИНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради, 51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Степова, будинок 1-А, (код 24995080) на користь Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (код 31301827) 168 658,50 грн. індексу інфляції, 39 725,69 грн. 3% річних, 3 125,77 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.12.2018

Суддя С.Г.Юзіков