ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" грудня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/2160/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

при розгляді справи за позовом: Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна" (03062, м.Київ, вул. Естонська, буд. 120)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (65072, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд.2)

про стягнення 405 335,27 грн.

за участю:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В:

05.10.2018р. Дочірнє підприємство "Лакталіс-Україна" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 405 335,27 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.03.2009р. між ДП "Лакталіс-Україна" та ВКФ "Юна-Сервіс" було укладено договір поставки з відстрочкою платежу №73/09П.

В подальшому 14.03.2017р. між ДП "Лакталіс-Україна", ВКФ "Юна-Сервіс" та ТОВ "Сагітта-Т" був укладений договір про заміну сторони в договорі купівлі-продажу №73/09П від 03.03.2009р., згідно якого сторони дійшли згоди про заміну з 14.03.2017р. первісного покупця за основним договором новим покупцем із одночасним переданнями всіх прав та обов’язків, що виникли між постачальником та первісним покупцем.

Приймаючи до уваги наявність порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" зобов’язань за договором поставки з відстрочкою платежу №73/09П в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, позивач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви позивач просив суд розглянути справу за його позовними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2018р. позовну заяву Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна" за вх.№2340/18 від 05.10.2018р. залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду до 02.11.2018р. доказів зазначення належної адреси відповідача, направлення відповідачу позовної заяви з додатками на належну адресу, зазначення ідентифікаційного коду відповідача, відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

29.10.2018р. до канцелярії суду від позивача за вх.№2-5368/18 надійшла заява з додатками, згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, зазначені недоліки усунув.

Ухвалою суду від 05.11.2018р. відкрито провадження у справі № 916/2160/18, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на "03" грудня 2018р. о 14год.00хв.

Ухвалою суду від 03.12.2018р. у судовому засіданні, в яке представники сторін не з'явилися, судом було оголошено перерву до 17.12.2018р.

07.12.2018р. від представника позивача надійшла заява про залучення до матеріалів справи копії видаткової накладної №ОД-00006192 від 19.04.2018р.

У судове засідання представник позивача не з'явився.

Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.10-14), у судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що надіслані судом на адресу відповідача ухвали були повернуті з відміткою поштової установи "організація відсутня" (т.2 а.с.17-21), суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2009р. між Дочірнім підприємством "Лакталіс-Україна" (Постачальник) та Виробничо-комерційною фірмою "Юна-Сервіс"(Покупець) було укладено договір поставки з відстрочкою платежу №73/09П (т.1 а.с.13-17) відповідно до умов якого Постачальник зобов’язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати товар відповідно до умов даного договору.

Поставка товару здійснюється на умовах DDР склад Покупця (в інтерпретації Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010) однією або кількома партіями у відповідності із специфікаціями або накладними, які складаються на кожну таку партію (п.3.1. договору).

Оплату кожної окремої партії товару по даному договору Покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості даної партії товару на поточний рахунок Постачальника на протязі 14 календарних днів з моменту її отримання/реалізації (п.4.1. договору).

03.03.2009р. між Дочірнім підприємством "Лакталіс-Україна" (Постачальник), Виробничо-комерційною фірмою "Юна-Сервіс" (Первісний покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (Новий покупець) було укладено договір про заміну сторони в договорі купівлі-продажу №73/09П (т.1 а.с.31), згідно якого сторони дійшли згоди про заміну з 14.03.2017р. первісного покупця за основним договором новим покупцем із одночасним переданням всіх прав та обов’язків, що виникли між постачальником та первісним покупцем.

Додаткової угодою від 18.12.2017р. сторони погодили продовжити дію договору №73/09 П до 31.12.2018р. (т. 1 а.с.24).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки позивачем у період з квітня по травень 2018 року було поставлено відповідачу товар, з урахуванням повернення деяких позицій, на загальну суму 405 335,27 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними (т.1 а.с.32-197 грн., т. 2 а.с.27).

Натомість, ТОВ "Сагітта-Т", в порушення взятих на себе зобов'язань, отриманий товар за спірними накладними не оплатила та не повернула його.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 405 335,27 грн. відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна" цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (65072, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд.2, ) на користь Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна" (03062, м.Київ, вул. Естонська, буд. 120, ) заборгованість у сумі 405 335 /чотириста п’ять тисяч триста тридцять п'ять/ грн 27 коп. та судовий збір у сумі 6080 /шість тисяч вісімдесят/ грн. 03 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22 грудня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська