У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

20 грудня 2018 року

м. Чернігів

Справа № 927/921/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М., розглянувши матеріали заяви №1-3/1283 від 12.12.2018

Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства»

вул. Чернігівська, 128, м. Ніжин, 16600,

Про видачу судового наказу про стягнення з боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» (вул. Б.Хмельницького, 37, м. Ніжин, 16600, 0) грошової заборгованості в розмірі 10680,96 грн, яка виникла з виконання договору №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про видачу судового наказу про стягнення з боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» грошової заборгованості в розмірі 10680,96 грн, яка виникла з виконання договору №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017. Також заявник просить суд стягнути з боржника витрати на судовий збір у сумі 176,20 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов’язань за договором №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне:

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частинами 1,2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Обов’язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.150 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п.2,5 ч.2 якої у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено офіційні електронні адреси, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.76-78 Господарського процесуального кодексу України, належними, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд, згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведених приписів даних норм, при зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу та при викладенні обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, останнім мають бути зазначені та надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази, на підтвердження заявлених ним вимог та обставини їх виникнення.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства» пред’являє вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» про стягнення грошової заборгованості в розмірі 10680,96 грн, за неналежне виконання боржником умов договору №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017.

Проаналізувавши договір №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017 суд доходить висновку, що п.3.1. даного договору передбачено, що оплата за договором здійснюється замовником в безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виставленого замовником рахунку протягом 10-ти банківських днів від дати виписки рахунку.

Проте, заявником до заяви про видачу судового наказу не подано рахунку з доказами виставлення його боржнику для оплати, у зв?язку з чим неможливо визначити дату, з якої у боржника виник обов?язок здійснити оплату наданих послуг.

Доданий заявником протокол-угода про проведення взаєморозрахунків від 06.11.2018, підписаний сторонами, не є належним доказом, що підтверджує заборгованість ТОВ «Ніжин механізація» у сумі 10680,96 грн, як про те зазначає боржник у заяві про видачу судового наказу, оскільки зазначений протокол-угода від 06.11.2018 лише свідчить про зменшення кредиторської заборгованості ТОВ «Ніжин механізація» перед КП «Виробниче управління комунального господарства» по договору №11/12/17 від 11.12.17 на суму 1300,00 грн та не підтверджує, що за боржником рахується решта боргу у сумі 10680,96 грн.

Наданий заявником акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3144 від 08.12.2017, на який посилається заявник як на підтвердження факту надання послуг по договору №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017, також судом до уваги не приймається, оскільки в ньому йде посилання на договір №555 від 01.09.2017, у той час коли заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника 10680,96 грн грошової заборгованості, яка виникла з виконання договору №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017. Крім того, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3144 датований 08.12.2017, тобто раніше ніж було укладено договір №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017, на підставі якого заявник просить стягнути заборгованість з боржника, що також уможливлює посилання на нього, як на підставу наданих боржнику послуг.

За приписами ч.2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Як встановлено судом, заява Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про видачу судового наказу не відповідає вимогам, встановленим до її форми та змісту, оскільки в порушення вимог п.2,5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, заявником не зазначено офіційних електронних адрес боржника, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; не подано повного переліку доказів, на яких ґрунтуються його вимоги до боржника; не надано достатніх документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За змістом п.1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи, що заява Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про видачу судового наказу складена з порушенням приписів п.2,5 ч.2 та п.4 ч.3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Керуючись ст. 12, 147, 148; п.2,5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150; п.1 ч.1 ст.152; ч.1 ст.153; 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче управління комунального господарства» (вул. Чернігівська, 128, м. Ніжин, 16600, ) у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжин механізація» (вул. Б.Хмельницького, 37, м. Ніжин, 16600, 0) грошової заборгованості в розмірі 10680,96 грн, яка виникла з виконання договору №11/12/17 про надання послуг від 11.12.2017.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала складена та підписана 20.12.2018.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

– адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

– засоби зв’язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області - e-mail: .

Суддя                      Л. М. Лавриненко