ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.12.2018

Справа № 910/11191/18

За позовом

Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Денза Констракшн»

про

стягнення 1 868 946,01 грн.

Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:

Метенко Т.І.

від відповідача:

Півовар М.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» (надалі – ПАТ «ВК «Укрнафтобуріння») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Денза Констракшн» (надалі – ТОВ «Денза Констракшн») про стягнення 1 868 946,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням виконання відповідачем зобов’язань за договором генерального підряду №П/18-05 від 30.01.2018, у зв’язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 546 578,55 грн., 5% штрафу від вартості робіт за договором у розмірі 440 789,15 грн. та 10% штрафу від вартості робіт за договором у розмірі 881 578,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

17.09.2018 представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував повністю з огляду на те, що підрядні роботи за договором ним були закінчені у встановлений строк, на підтвердження чого відповідачем були складені акти приймання-передачі ремонтних робіт та направлені на підписання позивачеві. При цьому, несвоєчасне підписання позивачем вказаних актів, на думку відповідача, свідчить про ухиляння його як замовника від прийняття виконаних робіт, а проведення повної оплати вартості договору зі сторони замовника підтверджує факт належного виконання підрядником своїх зобов’язань.

У поданій до суду 24.09.2018 відповіді на відзив на позову заяву позивач вказував на безпідставність тверджень відповідача про належне виконання робіт за договором, а також відсутність будь-яких доказів на підтвердження факту вчасного завершення виконання таких робіт. Крім того, позивач вказував, що ним були підписані акти приймання-передачі робіт за договором, проте з відміткою щодо порушення відповідачем строків виконання робіт.

24.09.2018 представником відповідача до канцелярії суду було подане клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз», з метою встановлення моменту фактичного використання результату робіт на об’єкті замовника, а також відсотку зносу приміщень на дату здійснення будівельної експертизи.

Судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з огляду на недоведення заявником неможливості дослідження вказаних питань за наявними в матеріалах справи доказами.

Також судом було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення автентичності підпису уповноваженого представника позивача з огляду на те, що дослідження вказаних обставин не входить в предмет доказування у даній справі.

Розгляд справи неодноразово відкладався з незалежних від суду обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2018.

Представник позивача в судове засідання з’явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з’явилася, надала пояснення по справі, проти задоволення позовних вимог заперечувала з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, пояснення представників учасників сторін, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2018 між ПАТ «ВК «Укрнафтобуріння» (замовник) та ТОВ «Денза Констракшн» (генеральний підрядник) був укладений договір генерального підряду №П/18-05 (надалі – «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого за цим договором генеральний підрядник зобов’язується на власний ризик у встановлений цим договором строк виконати комплекс робіт з підготовки (розробки) планувального рішення об’єкта, підготовки креслень стадії «Робочий проект» об’єкта, виконання ремонтно-оздоблювальних та облаштовувальних робіт (в т.ч. доставка, монтаж, встановлення меблів та інших елементів інтер’єру згідно планувальних рішень) на об’єкті згідно погодженого робочого проекту та кошторису, а замовник зобов’язаний прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Згідно з п. 1 Договору об’єкт – офіс замовника площею 693 кв.м на 13 поверсі Будівлі, орендований замовником; Будівля – громадський, торговельно-офісно-готельний комплекс з підземною автостоянкою (літ. В) піж назвою «Бізнес-центр «Сенатор», яка розташована за адресою: Україна, м. Київ, вул. Московська, 32/2.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що строк виконання генеральним підрядником робіт по договору – до 01.05.2018.

За змістом п. 3.2 Договору роботи по договору виконуються генеральним підрядником у наступній послідовності (етапи):

- етап робіт №1 – підготовка генеральним підрядником (розробка) планувального рішення об’єкта (п. 3.2.1);

- етап робіт №2 – підготовка (розробка) робочого проекту об’єкту (креслення стадії «Робочий проект») (п. 3.2.2);

- етап робіт №3 – виконання ремонтно-оздоблювальних робіт об’єкта (ремонтні роботи) (п. 3.2.3).

Згідно з п. 6.1 Договору приймання-передача виконаних робіт (етапів робіт) по договору здійснюється шляхом підписання сторонами відповідного акту.

Відповідно до п. 7.1 Договору загальна вартість робіт по договору визначається у кошторисі, який погоджується та підписується сторонами у порядку, визначеному п. 3.2.2 договору. При цьому, сторони дійшли згоди, що вартість робіт по договору не може перевищувати 20 121,67 грн. з ПДВ за 1 кв.м.

За змістом п. 7.2 Договору оплата вартості робіт здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок генерального підрядника у наступному порядку:

- перший аванс у розмірі 40% вартості робіт, визначеної у кошторисі, замовник здійснює протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами погодженого кошторису у порядку, встановленому п. 3.2.2 договору (п. 7.2.1 Договору);

- другий аванс у розмірі 30% вартості робіт, визначної у кошторисі, замовник здійснює протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами погодженого кошторису у порядку, встановленому п. 3.2.2 договору (п. 7.2.2 Договору);

- остаточний розрахунок замовник здійснює за належним чином виконані роботи по договору протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі ремонтних робіт згідно п. 6.8 договору, а в разі складання дефектного акту у порядку, передбаченому п. 6.8.4 договору – остаточний розрахунок здійснюється протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виправлених недоліків (п. 7.2.3 Договору).

На виконання умов Договору сторонами були погоджені кошториси за формою додатку №2 до Договору на загальну суму 8 815 783,07 грн.

25.04.2018 сторони підписали додаткову угоду №1 до Договору, якою вирішили викласти п. 2.5 Договору в наступній редакції: «Строк виконання генеральним підрядником робіт по договору – до 15.06.2018 включно».

Позивачем було сплачено на користь відповідача вартість робіт за погодженими кошторисами на суму 8 434 548,18 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №14005 від 14.02.2018, №20020 від 20.03.2018, №4003 від 04.04.2018, №4004 від 04.04.2018, №6001 від 06.04.2018, №12053 від 12.04.2018, №25008 від 25.04.2018, №26032 від 26.04.2018, №26033 від 26.04.2018, №27009 від 27.04.2018 та №6037 від 05.06.2018.

Спір у справі виник у зв’язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов’язань за Договором, внаслідок чого існують підстави для стягнення штрафних санкцій.

Договір є договором будівельного підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, за змістом п. 3.2 Договору роботи по договору виконуються генеральним підрядником у наступній послідовності (етапи): етап робіт №1 – підготовка генеральним підрядником (розробка) планувального рішення об’єкта; етап робіт №2 – підготовка (розробка) робочого проекту об’єкту (креслення стадії «Робочий проект»); етап робіт №3 – виконання ремонтно-оздоблювальних робіт об’єкта (ремонтні роботи).

При цьому, відповідно до п. 2.5 Договору в редакції додаткової угоди №1 від 25.04.2018 до Договору визначено, що строк виконання генеральним підрядником робіт по договору – до 15.06.2018 включно.

Таким чином, відповідач зобов’язаний був закінчити останній етап підрядних робіт, а саме виконання ремонтно-оздоблювальних робіт об’єкта, у строк до 15.06.2018.

В той же час, позивач вказує, що підрядні роботи на загальну суму 7 952 252,96 грн. (вартість визначена згідно зведеного акту приймання-передачі ремонтних робіт) виконані відповідачем з порушенням строку, встановленого п. 2.5 Договору в редакції додаткової угоди №1 від 25.04.2018 до Договору.

Зокрема, за твердженнями позивача, акти приймання-передачі виконаних робіт були отримані ним лише 03.09.2018, тобто після звернення до суду із даним позовом, та були підписані ним із зауваженням щодо строків виконання робіт за такими актами.

В свою чергу відповідач зазначає, що ним весь передбачений обсяг робіт за Договором, а саме трьома етапами, був закінчений у встановлений строк (до 15.06.2018), проте позивачем як замовником виконані роботи безпідставно не прийняті.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В частині 1 статті 853 Цивільного кодексу України вказується, що замовник зобов'язується прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про це підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов'язок виконати роботу, а замовник зобов'язаний її прийняти і оплатити.

Частиною 1 статті 882 Цивільного кодексу України визначено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття.

Відповідно до частини 4 вказаної статті передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з п. 6.1 Договору приймання-передача виконаних робіт (етапів робіт) по договору здійснюється шляхом підписання сторонами відповідного акту.

Відповідно до п. 6.7.3 Договору належним чином виконані генеральним підрядником ремонтні роботи (етап №3 робіт) є підписаний акт приймання-передачі ремонтних робіт та виконання умов п. 3.2.2 договору та надання необхідно виконавчої документації.

Таким чином, приписами чинного законодавства України та умовами укладеного Договору було передбачено порядок приймання виконаних відповідачем робіт (в тому числі, за етапом №3) – шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі.

За змістом п. 3.2.3.3 Договору після виконання ремонтних робіт сторони підписують акт приймання-передачі ремонтних робіт за формою, визначеною додатком №3 до договору.

Умовами п. 6.8.1 Договору визначено, що після закінчення виконання ремонтних робіт генеральний підрядник складає, підписує та направляє на адресу замовника акт приймання-передачі ремонтних робіт та належним чином складену виконавчу документацію.

Пунктом 6.8.2 Договору передбачено, що замовник протягом 10 робочих днів з дати одержання акту приймання-передачі ремонтних робіт по договору зобов’язаний прийняти ремонтні роботи, шляхом підписання зазначеного акту та повернути генеральному підряднику один примірник вищевказаного акту або в той же строк надіслати обґрунтовану письмову відмову від прийняття ремонтних робіт та підписання акту приймання-передачі ремонтних робіт.

Відповідно до п. 6.8.6 Договору у разі ненадходження від замовника підписаного зі своєї сторони акту приймання-передачі ремонтних робіт або обґрунтованої відмови від прийняття ремонтних робіт та підписання відповідного акту приймання-передачі ремонтних робіт протягом 10 робочих днів з дати отримання замовником акту приймання-передачі ремонтних робіт для підписання, акт приймання-передачі ремонтних робіт вважається підписаним, а роботи такими, що виконані без зауважень.

Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором та у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений Договором.

Відповідно до п. 6.3 Договору протягом двох робочих днів з дати завершення виконання генеральним підрядником робіт по відповідному етапу, останній складає, підписує та направляє на адресу замовника акт приймання-передачі робіт по відповідному етапу, перелік яких визначений у п. 6.7 Договору.

Відтак, згідно п. 6.3 Договору обов’язок оформлення відповідного акту виконаних робіт покладений на відповідача, який мав скласти, підписати та направити його на адресу замовника (позивача) протягом двох робочих днів з дати завершення підрядних робіт.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що згідно умов укладеного сторонами Договору, для належного виконання позивачем зобов’язання з прийняття робіт за Договором, відповідач був зобов’язаний в дводенний строк з моменту завершення робіт направити на адресу позивача підписаний зі свого боку примірник акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд відзначає, що в матеріалах справи наявна копія опису вкладення у цінний лист №525, яка підтверджує направлення відповідачем 01.09.2018 на адресу позивача листа №279/1 від 20.08.2018 разом з підписаними зі своєї сторони примірниками актів приймання-передачі ремонтних робіт та зведеного акту приймання-передачі ремонтних робіт на загальну вартість 7 952 252,96 грн.

З урахуванням приписів ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України суд вважає вказаний опис вкладення у цінний лист належним доказом на підтвердження факту направлення відповідачем в порядку умов п. 6.3 та 6.8.1 Договору актів приймання-передачі ремонтних робіт з метою фіксації закінчення відповідачем виконаних робіт та їх прийняття позивачем. Отримання відповідних актів за таким відправленням підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №525 та не заперечувалося уповноваженими представниками сторін в судовому засіданні.

Відтак, оскільки умови п. 6.3 Договору передбачали обов’язок відповідача скласти, підписати та направити на адресу позивача акти виконаних робіт протягом двох робочих днів з дня завершення підрядних робіт, долучені до матеріалів справи докази підтверджують, що відповідачем вчинені дії щодо передання на користь позивача результатів виконаних робіт за Договором вже після настання граничного строку виконання робіт, встановленого п. 2.5 такого Договору (15.06.2018) та після відкриття провадження у даній справі (27.08.2018).

При цьому, наявна в матеріалах справи копія накладної служби кур’єрської доставки №6674-83467 від 06.08.2018 не приймається до уваги судом в якості належного та допустимого доказу направлення відповідачем актів в серпні місяці, оскільки з вказаної копії накладної неможливо встановити конкретного переліку документів, які направлялися на адресу позивача.

Також не приймаються судом до уваги твердження відповідача про те, що електронною поштою варіанти актів приймання-передачі ремонтних робіт та виконавча документація передавалися уповноваженому представнику позивача, оскільки, за твердженнями відповідача, така передача документів відбувалася в квітні 2018 року, в той час як всі наявні в матеріалах справи примірники актів приймання-передачі ремонтних робіт датовані 05.06.2018.

При цьому, після отримання відповідних актів приймання-передачі ремонтних робіт, позивачем у встановлений п. 6.8.2 Договору строк роботи були повністю прийняті, а акти підписані.

Посилання відповідача на те, що повна оплата позивачем виконаних робіт станом на 05.06.2018 свідчить про фактичне прийняття ним виконаних підрядних робіт судом не приймається до уваги з огляду на наступне.

Так, умовами Договору було передбачено оплату позивачем виконаних робіт шляхом сплати авансів (перший аванс у розмірі 40% та другий аванс у розмірі 30% вартості робіт), а також остаточного розрахунку замовника протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі ремонтних робіт згідно п. 6.8 Договору.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Тобто, дана норма передбачає право замовника на власний ризик здійснити попереднє авансування всієї погодженої вартості робіт достроково.

Як вбачається із матеріалів справи, оплата останнього етапу робіт за Договором була здійснена позивачем частинами, а саме платіжними дорученнями №26032 від 26.04.2018, №26033 від 26.04.2018, №27009 від 27.04.2018 та №6037 від 05.06.2018 на загальну суму 1 648 715,57 грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази повного закінчення виконання відповідачем підрядних робіт третього етапу станом на 26.04.2018, 27.04.2018 та 05.06.2018, оплата позивачем вартості такого етапу була здійснена достроково, тобто замовником реалізовано своє право на авансування підрядних робіт останнього етапу.

Також не приймається судом в якості належних доказів закінчення відповідачем підрядних робіт у встановлений Договором строк те, що позивачем було змінено юридичну адресу (місцезнаходження) на адресу: м. Київ, вул. Московська, 32/2, оскільки офіційна зміна місцезнаходження не пов’язується з обов’язковим переміщенням фактичного ведення господарської діяльності суб’єкта.

Наявний в матеріалах справи акт від 14.05.2018 прийому-передачі приміщення до договору оренди №110/18/12-17 від 18.12.2017, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «К.А.Н.», підтверджує факт, що з 14.05.2018 позивач прийняв в оренду об’єкт нерухомого майна площею 796,95 кв.м. в Бізнес-центрі «Сенатор».

В той же час, прийняття в оренду зазначеного приміщення, по-перше, не свідчить про фактичне зайняття такого приміщення позивачем для здійснення господарської діяльності, а, по-друге, таке прийняття відбулося під час виконання відповідачем підрядних робіт на спірному об’єкті.

Стосовно наявних в матеріалах справи фотографій об’єкта, долучених до матеріалів справи відповідачем та ТОВ «ЛЕМОН ГРУП», суд відзначає, що такі фотографії не приймаються в якості належних доказів на підтвердження факту вчасного виконання відповідачем своїх зобов’язань, оскільки з таких фотографій неможливо встановити дату їх виготовлення.

Відтак, суд вважає встановленою обставину прострочення завершення виконання відповідачем підрядних робіт за Договором, а відповідачем факт прострочення виконання таких робіт не спростований.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов’язку з виконання підрядних робіт не виконав, допустивши прострочення виконання зобов’язання, тому дії відповідача є порушенням зобов’язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Пунктом 9.3 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення генеральним підрядником строків виконання робіт, передбачених п. 2.5 договору, генеральний підрядник на письмову вимогу замовника сплачує на користь останнього:

- пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт, визначеної кошторисом, за кожен день такого прострочення. Зазначена пеня нараховується за весь період прострочення виконання робіт по договору (п.9.3.1);

- додатково, крім пені, передбаченої п.п. 9.3.1 договору, штраф у розмірі 5% від вартості робіт, визначеної кошторисом, - за порушення строків виконання робіт, передбачених п. 2.5 договору, на строк понад 10 календарних днів (п. 9.3.2);

- додатково, крім пені та штрафу, передбачених п.п. 9.3.1-9.3.2 договору, штраф у розмірі 10% від вартості робіт, визначеної кошторисом, - за порушення строків виконання робіт, передбачених п. 2.5 договору, на строк понад 20 календарних днів (п. 9.3.3).

Таким чином, умовами Договору та Господарського кодексу України передбачено цивільно-правову (господарсько-правову) відповідальність за порушення умов такого договору у вигляді сплати пені та штрафу.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов’язання з виконання робіт у період з 15.06.2018 по 16.08.2018 у розмірі 546 578,55 грн., 5% штраф від кошторисної вартості робіт за договором у розмірі 440 789,15 грн. та 10% штраф від кошторисної вартості робіт за договором у розмірі 881 578,31 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Денза Констракшн» на користь Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» пеню у розмірі 546 578,55 грн., 5% штраф від вартості робіт за договором у розмірі 440 789,15 грн., 10% штраф від вартості робіт за договором у розмірі 881 578,31 грн. та судовий збір у розмірі 28 034,19 грн. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.12.2018.

Суддя                                                                                                               В.П. Босий