ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"19" грудня 2018 р. м. Вінниця Cправа № 902/748/18
СУДОВИЙ НАКАЗ
Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 4 235 грн 93 коп., яка виникла внаслідок невиконання договору поставки № 4 від 03.01.2018 р.
22.11.2018 р. до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ДІТРЕЙД" з вимогою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вільчинської Людмили Олександрівни заборгованості у розмірі 4 235 грн 93 коп., яка виникла внаслідок невиконання договору поставки № 4 від 03.01.2018 р. та 176 грн 20 коп. судового збору.
Заяву обґрунтовано невиконанням зі сторони боржника умов письмового договору поставки № 4 від 03.01.2018 р. в частині оплати товару.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018 р. заяву № 7852 від 13.11.2018 р. передано для розгляду судді Банасько О.О.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення заборгованості виходячи з такого.
У відповідності до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1 762 грн 00 коп.
В той же час зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу № 7852 від 13.11.2018 р. вбачається, що предметом її вимог є стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 4 235 грн 93 коп. за договором поставки № 4 від 03.01.2018 р.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 526, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п'яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
2. Суд повідомляє, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
3. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
7. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
9. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
10. Дата набрання судовим наказом законної сили "19" грудня 2018 року.
11. Строк пред'явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
12. Дата видачі судового наказу стягувачу "19" грудня 2018 року.
Суддя О.О. Банасько
Згідно із ч.1 ст.157 ГПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 ГПК України (ч.3 ст.158 ГПК України).