СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. Справа № 905/779/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І. , суддя Хачатрян В.С.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін :

від позивача : ОСОБА_1, за довіреністю, адвокат

від відповідача : не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, м. Курахове Донецької області (вх.№ 974Д/1)

на рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018р., повний текст складено 08.10.2018р. (суддя Фурсова С.М.)

у справі № 905/779/18,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоміст, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, м. Курахове Донецької області

про стягнення 2 332 887,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоміст, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго 2 349 755,92 грн., в тому числі 1 847 080, 21 грн. інфляційних втрат, 502 675,71 грн. - 3% річних.

Заявою(вх.№12941/18 від 21.06.2018р.), у звязку з допущеними неточностями при визначенні періоду розрахування 3% річних, позивач просив вважати вірними позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго 1 847 080, 21 грн. інфляційних втрат, 485 807,39 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на існування боргу за спожиту електроенергію, який виник в результаті неналежного виконання відповідачем, ТОВ «ДТЕК Східенерго», договору купівлі-продажу електроенергії №2/16-Э від 12.05.2016. Факт наявності боргу в сумі 20 523 113,47 грн. та несвоєчасності виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань встановлені рішеннями господарського суду Донецької області у справах №905/2461/16 та №905/1955/17, які набрали законної сили та не виконані відповідачем.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.09.2018р. у справі №905/779/18, з урахуванням ухвали господарського суду Донецької області від 10.10.2018р. про виправлення описки у справі №905/779/18, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоміст до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго про стягнення 2 332 887,60 грн., з яких 1 847 080, 21 грн. інфляційних втрат, 485 807,39 грн. 3% річних, задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго (85612, Донецька область, Марїнський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок № 34; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоміст,(01054, місто Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок №43-В; ) 1 847 080,21 грн. інфляційних втрат, 485 807, 39 грн. 3 % річних, а також 34 993,31 грн. судового збору.

Рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018р. у справі № 905/779/18, позовні вимоги залишити без задоволення.

Апелянт наполягає, що судом першої інстанції не було повно зясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що інфляційні та 3% річних заявлені позивачем за період з липня 2017 року по березень 2018 року, тобто за період коли строк дії договору, на підставі якого здійснювалося стягнення основного боргу, закінчився. Тому, позивач не мав підстав для нарахування та стягнення інфляційних та 3% річних за наведений період.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_2 - головуючий суддя, судді Склярук О.І., Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго на рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018 року у справі №905/779/18, встановлено строк для подання Товариством з обмеженою відповідальністю Енергоміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоміст, яким позивач просить рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018 р. у справі № 905/779/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошує на безпідставності вимог та доводів апеляційної скарги, оскільки рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2017 року у справі № 905/2461/16, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2017 року, відповідачем не виконано, борг не сплачений.

Зазначив, що згідно з п. 11.4. договору купівлі-продажу електроенергії №2/16- Э від 12.05.2016 року, цей договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, жодною зі сторін, не буде заявлено про його припинення або перегляд умов. Оскільки жодна зі сторін не зверталася з заявою про припинення або зміну умов договору, договір купівлі-продажу електроенергії № 2/16- Э від 12.05.2016 року є чинним.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2018р. розгляд апеляційної скарги ТОВ ДТЕК Східенерго на рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018 року у справі №905/779/18 призначено на 20.12.2018 о 12:30 год. Явку представників учасників судового процесу визнано необов'язковою.

У звязку з перебуванням у відпустці судді Терещенко О.І., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2018р. сформовано колегію у складі: ОСОБА_2 - головуючий суддя, судді Склярук О.І., Хачатрян В.С.

19.12.2018р. на адресу суду надійшло клопотання ТОВ ДТЕК Східенерго про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника в судове засідання, з підстав прийняття участі в розгляді іншої справи.

Колегією суддів клопотання апелянта залишено без задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 04.12.2018р. явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалася.

Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України, участь представника в судовому засіданні, є правом учасника справи, а не обовязком.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ ДТЕК Східенерго не було позбавлено права, у відповідності до положень ст.ст. 56, 58 Господарського процесуального кодексу України, вирішити питання щодо участі іншого представника та/або керівника, в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Позиція ТОВ ДТЕК Східенерго є викладеною в апеляційній скарзі, що в сукупності з матеріалами судової справи є достатнім для розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018 року у справі №905/779/18.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018 року у справі №905/779/18 залишити без змін.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2017 у справі №905/2461/16, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2017, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Східенерго» в особі Відокремленого підрозділу «Зуївська теплова електрична станція» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» основний борг в розмірі 20 523 113,47 грн., 3% річних в розмірі 302 683,71 грн. за період з 16.06.2016 по 30.11.2016, інфляційні втрати в розмірі 825 777,86 грн. за період липень - жовтень 2016 року, судовий збір в розмірі 180 719, 87 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено наступне.

12.05.2016 між ТОВ «Енергоміст» (продавець) та ТОВ «ДТЕК Східенерго» в особі відокремленого підрозділу «Зуївська ТЕС» ТОВ «ДТЕК Східенерго» (покупець) укладений договір купівлі-продажу електроенергії № 2/16-Э, відповідно до умов якого продавець зобов'язався з 19.05.2016р. здійснювати продаж електричної енергії покупцю, а покупець зобов'язався купувати електричну енергію та здійснювати оплату використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами даного договору (п. 1.1. договору).

Згідно з умовами п. п. 2.3., 2.5., 2.6. договору обсяг очікуваного продажу електричної енергії по даному договору визначений в додатку «Обсяги поставок електричної енергії покупцю», який є невід'ємною частиною даного договору; розрахунковим періодом є календарний місяць, вартість договору у кожному розрахунковому періоді визначається як добуток обсягу проданої покупцю електроенергії на тариф, який узгоджений сторонами в додатку «Тариф купівлі- продажу електроенергії».

Покупець зобов'язаний здійснювати розрахунки за куплену електричну енергію у порядку, строки та розмірі, узгоджених сторонами в додатках до даного договору; оплачувати продавцю вартість електричної енергії та інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками «Порядок розрахунків» та «Графіки зняття показів засобів обліку електричної енергії (п.п. 3.5.2, 3.5.7. договору).

Відповідно до умов п. 8.3.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктом 3.5.6. даного договору, з порушенням строків, визначених додатком «Порядок розрахунків», покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у той період, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується покупцем із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Договір вступає в силу з 12.05.2016р. та діє на строк до 31.12.2016р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. п. 11.1. , 11.4. договору).

На виконання умов вказаного договору у травні 2016р. позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію в обсязі 43 765,387 тис. кВт/год на суму 46 599 633,47 грн., що підтверджується актом прийому передачі електричної енергії від 31.05.2016р., який підписаний сторонами та засвідчений їх печатками.

Також позивач виставив відповідачу рахунок на оплату електричної енергії №1 від 31.05.2016р. на суму 46 599 633,47 грн.

У п. 3.2. додатку № 3 «Порядок розрахунків» передбачено, що покупець зобовязаний здійснювати оплату отриманих від продавця рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, вказаний у п. 11 договору на протязі 15 діб від дати погодження акту купівлі-продажу електричної енергії. При оформленні платіжного доручення у графі «призначення платежу» покупець повинен вказати період, за який здійснюється оплата та підставу для оплати, тобто № договору, № та дату рахунку (п. 3.3 додатку № 3 «Порядок розрахунків»).

У разі порушення покупцем узгоджених цим додатком термінів оплати рахунків за активну електроенергію, отриманих покупцем згідно п.п. 3.1., 5.2. цього додатку до договору, продавець нараховує пеню та інфляційні витрати, відповідно до п. 8.3.1. договору (п. 6 додатку № 3 «Порядок розрахунків»).

Рахунок на оплату електричної енергії № 1 від 31.05.2016р. на суму 46 599 633,47грн. оплачений відповідачем частково в сумі 23 500 000 грн., а саме: 01.06.2016р. - 6 000 000 грн., 07.06.2016р. - 10 000 000 грн., 24.06.2016р. - 7 500 000грн.

Під час розгляду справи (№ 905/2461/16) відповідач здійснив часткову оплату боргу в розмірі 2 576 520 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 27.09.2016р., а отже борг відповідача за електричну енергію на момент прийняття рішення по справі (№ 905/2461/16) становить 20 523 113,47 грн., тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 20 523 113,47 грн. та про їх задоволення.

Встановивши факт прострочення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» зобовязання щодо оплати спожитої електричної енергії за договором купівлі-продажу електроенергії №2/16-Э від 12.05.2016р. у розмірі 20 523 113,47грн., судом задоволено вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 302 683,71 грн. за період з 16.06.2016 по 30.11.2016, інфляційних втрат в розмірі 825 777,86 грн. за період липень - жовтень 2016 року.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на невиконання відповідачем рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. у справі №905/2461/16, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» інфляційних у розмірі 1 876 306,00грн. та 3% річних у розмірі 374 476,53грн. за наступний період.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.10.2017 у справі №905/1955/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.2017, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Східенерго» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Східенерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» 374 333,66 гривень 3% річних за період з 01.12.2016 по 10.07.2017 та 1 826 557,09 гривень інфляційних витрат за період грудень 2016 - червень 2017 року.

Судовими інстанціями по справі № 905/1955/17 встановлено факт невиконання відповідачем рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. у справі № 905/2461/16, та факт не сплати боргу за договором купівлі-продажу електроенергії №2/16-Э від 12.05.2016 в розмірі 20 523 113,47 грн.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 Совтрансавто-Холдинг проти України, а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою №28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, тому суд апеляційної інстанції вважає безсумнівними факти, встановлені судами при розгляді справ №905/2461/16 та №905/1955/17 які не можуть ставитися судом під сумнів та є такими, що знімають необхідність додаткового доведення зазначених обставин.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач наполягає, а відповідач не спростовує факт наявності боргу відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу електроенергії №2/16-Э від 12.05.2016 в розмірі 20 523 113,47 грн., що підтверджений рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2017 у справі №905/2461/16 та рішенням господарського суду Донецької області від 19.10.2017 у справі №905/1955/17; невиконання відповідачем рішень господарського суду Донецької області від 18.01.2017 у справі №905/2461/16 та від 19.10.2017 у справі №905/1955/17.

Доказів на підтвердження погашення боргу в розмірі 20 523 113,47 грн. за договором купівлі-продажу електроенергії №2/16-Э від 12.05.2016 та виконання судових рішень у справах №905/2461/16, №905/1955/17 відповідачем до матеріалів справи не надано, що стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго 1 847 080, 21 грн. інфляційних втрат за період липень 2017 року березень 2018 року, а також 485 807,39 грн. - 3% річних за період з 11.07.2017 року по 24.04.2018 року.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою договір № 2/16-Э від 12.05.2016 року є договором купівлі-продажу, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України та глав 19, 20 Господарського кодексу України, згідно з яким, за приписами ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем боргу за договором купівлі-продажу електроенергії №2/16-Э від 12.05.2016 та виконання судових рішень у справах №905/2461/16, №905/1955/17, позивачем, на суму несплаченого основного боргу у розмірі 20 523 113,47 грн. за договором №2/16-Э від 12.05.2016року, стягнутого рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2017 по справі №905/2461/16, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1 847 080, 21 грн. інфляційних втрат за період липень 2017 року березень 2018 року та 485 807,39 грн. - 3% річних за період з 11.07.2017 року по 24.04.2018 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові

Чинне законодавство України не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог та правомірність нарахування позивачем 3% річних за період з 11.07.2017 по 24.04.2018 у сумі 485 807,39 грн.

Також судова колегія дійшла висновку про правомірність здійсненого судом перерахунку інфляційних втрат, які за заявлений позивачем період (липень 2017 - березень 2018 року) складають 1 852 659,37 грн., проте, враховуючи приписи ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, судом підставно задоволені позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 1 847 080, 21 грн.

Наполягання апелянта про відсутність у позивача права на нарахування 3% річних та інфляційних у звязку з закінченням строку дії договору, спростовуються п. 11.4. договору купівлі-продажу електроенергії №2/16-Э від 12.05.2016 року, відсутністю доказів припинення договору, та приписами ст.625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018р.(повний текст складено 08.10.2018р) у справі № 905/779/18, з урахуванням ухвали господарського суду Донецької області від 10.10.2018р.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018р. покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, м. Курахове Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018р.( повний текст складено 08.10.2018р.) у справі №905/779/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2018р. ( повний текст складено 08.10.2018р.) у справі №905/779/18, з урахуванням ухвали від 10.10.2018р. у справі №905/779/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 20.12.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 26.12.2018 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян