ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018м. ДніпроСправа № 910/14131/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бьотхер Юкрейн", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіт Енерджі Буд Груп", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 138175грн.88коп. та пені у розмірі 34967грн.96коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бьотхер Юкрейн" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіт Енерджі Буд Груп" з позовом про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 138175грн.88коп. та пені у розмірі 34967грн.96коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №17.10.12 від 12.10.2017р. в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2018р. позовну заяву з додатками передано за територіального підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

27.11.2018р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про здійснення розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2018р. відкладено розгляд справи по суті на 20.12.2018р.

11.12.2018р. від позивача до суду надійшов лист, яким останній повідомив суд, що відповідачем не отримано в поштовому відділені копії позовної заяви з додатками направлені позивачем.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся господарським судом належним чином, відзиву на позов не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, від 28.11.2018р. були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.11.2018р., який наявний в матеріалах справи (а.с. 64-69).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, до суду не була повернута.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 20.12.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 20.12.2018р. до Господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив.

12.10.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Бьотхер Юкрейн" (далі-продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Навіт Енерджі Буд Груп" (далі-покупець) підписано договір №17.10.2012р. (далі-договір) (а.с.10-12).

Відповідно до пункту 1.1. договору предметом цього договору є купівля-продаж - поручнів (безкінечних) для ескалаторів/траволаторів згідно специфікаціями-1 (додаток №1), що є невід'ємними частинами цього договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що вказаний вище товар продавець зобов'язується передати покупцю в узгодженій кількості і асортимент, а покупець зобов'язується прийняти даний товар і сплатити за нього в порядку і терміни, встановлені сторонами цього договору.

За умовами пункту 2.1. договору загальна сума договору складається з суми всіх специфікацій-1 за даним договором.

Згідно з пунктом 3.1. договору оплата ціни товару, купівля-продаж якого є предметом цього договору, підлягає здійсненню поетапно в наступному порядку:

- І етап: покупець перераховує на поточний рахунок продавця передоплату в розмірі 50% від загальної вартості товару згідно специфікації-1, впродовж 10 календарних днів з моменту підписання даного договору або відповідної специфікації-1;

- ІІ етап: покупець перераховує на поточний рахунок продавця оплату в розмірі 50% від загальної вартості товару згідно специфікації-1, впродовж 7 банківських днів з моменту отримання від продавця інформації про наявність товару на складі продавця в м. Києві.

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що продавець організовує доставку товару, що поставляється за договором, за адресою вказаною покупцем (м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40а), а також на іншу адресу, що зазначена покупцем.

Відповідно до пункту 4.3. договору датою передачі товару вважати дату, вказану у видатковій накладній.

За змістом пункту 6.3.договору у разі несвоєчасної оплати будь-якого з етапів згідно пункту 3.1. цього договору, покупець виплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час заборгованості, від недоперерахованої суми за кожний день затримки.

Пункт 11.1. договору цей договір набирає чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку - до закінчення виконання сторонами зобов'язань по ньому.

Специфікацією 1 додаток №1 до договору (а.с.13) сторони погодили, що продавець поставляє покупцю товар - поручень для ескалатора ВТ.1F (81,58м), кількість 1 одиниця, ціна - 97342грн.74коп., всього з ПДВ - 116811грн.29коп.

Специфікацією 1 додаток №2 до договору (а.с.14) сторони погодили, що продавець поставляє покупцю товар - поручень для ескалатора ВТ.1F (81,58м), кількість 1 одиниця, ціна - 97342грн.74коп., всього з ПДВ - 116811грн.29коп.

Позивач стверджує, що ним поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Навіт Енерджі Буд Груп" в період з 20.07.2017 по 27.09.2017 року товар на загальну суму відповідно до наступних видаткових накладних: № від 03.10.2017р. на суму 117039грн.65коп., № від 20.11.2017р. на суму 116811грн.29коп., № від 18.12.2017р. на суму 81265грн.70коп., № від 16.01.2018р. на суму 128993грн.02коп., № від 16.01.2018р. на суму 129182грн.86коп., № від 09.02.2018р. на суму 88707грн.43коп.

З огляду на дати зазначених видаткових накладних поставка товару здійснювалась за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року, тоді як позивачем вказано в позові в період з 20.07.2017 по 27.09.2017 року.

До матеріалів справи позивачем надано лише видаткові накладні № від 16.01.2018р. на суму 128993грн.02коп., № від 16.01.2018р. на суму 129182грн.86коп. (а.с.6-7). Зазначені видаткові накладні не підписані ані продавцем, ані покупцем.

У позовні заяві позивачем вказано, що відповідачу було надано для здійснення оплати наступні рахунки-фактури: №СФ- від 13.09.2017р., №СФ- від 02.10.2017р., №СФ- від 12.10.2017р., №СФ- від 17.10.2017р., №СФ- від 30.10.2017р., СФ- від 05.01.2018р. Відповідач здійснив оплату в повному обсязі за наступними рахунками-фактури: №СФ- від 13.09.2017р., №СФ- від 02.10.2017р., №СФ- від 30.10.2017р., СФ- від 05.01.2018р.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем не здійснено сплату вартості товару за рахунком-фактурою №СФ- від 17.10.2017р. на суму 69182грн.86коп. та №СФ- від 12.10.2017р. на суму 68993грн.02коп. Зазначені рахунки позивачем надані до матеріалів справи (а.с.8-9).

До матеріалів справи, позивачем долучено копію гарантійного листа без номеру та дати з підписом та печаткою керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіт Енерджі Буд Груп". Зі змісту тексту цього листа вбачається, що гарантується сплата рахунків №759 та №729 на загальну суму 163809грн.10коп. до 29.06.2018р. за два поручні для пасажирського конвеєра.

Крім того, в матеріалах справи наявні звернення позивача з претензіями, що надіслані на електронну адресу: "NAVIT.ENERGY.s.g.", з вимогою про сплату боргу в розмірі 178750грн.23коп. В зазначених претензіях, позивач вказує, що за договором №17.10.12 від 12.10.2017 року ТОВ «Бьотхер Юкрейн» здійснило поставку товару ТОВ «Навіт Енерджі Буд Груп» 16.01.2018 року на загальну суму 258175грн.88коп. (а.с.16-33).

Також, позивач долучив до позову на підтвердження наявність у відповідача заборгованості перед позивачем копії роздруківки листування позивача та відповідача за допомогою мобільного додатку «Viber» (а.с.34-47).

Разом з тим, суд зазначає, що переписка сторін у програмах обміну інформацією «Viber» є неналежним доказом у справі, оскільки зазначене листування не містить інформації щодо предмета доказування, неможливо ідентифікувати осіб, що здійснюють переписку. Крім того, наявна технічна можливість здійснення зміни зазначеної інформації, а тому цей доказ також не може бути прийнятий як належний та допустимий.

Згідно частин третьої, четвертої, п'ятої статті 96 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до частини першої статті 11 «Про електронний цифровий підпис», електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлює основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів.

Частиною першою статті 5 цього Закону визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

У частині першій статті 6 цього ж Закону вказано, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Законом України «Про електронний цифровий підпис» терміни вживаються у такому значенні:

Електронний підпис - дані в електронній формі, які додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов'язані та призначені для ідентифікації підписувача цих даних;

Електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Сторонами не надано доказів дотримання ними вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронний цифровий підпис».

А отже, надане сторонами листування у месенджері Viber суд не приймає як належні та допустимі докази.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За загальним правилом, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з цим, суд не вбачає підстав задоволення вимоги позивача в стягнені заборгованості в розмірі 138175грн.88коп. за видатковими накладними № від 16.01.2018р., № від 16.01.2018р., оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачем було здійснено поставку товару, а відповідачем відповідний товар отримано.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеня в розмірі 34967грн.96коп. за період з 23.01.2018 року по 19.10.2018 року.

З огляду на те, що вимога позивача про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає у зв'язку з недоведеністю позивачем обставин поставки товару, не підлягає нарахуванню на цю суму пеня.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача сум основного боргу в розмірі 138175грн.88коп., не підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 138175грн.88коп. та пені в розмірі 34967грн.96коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 81 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бьотхер Юкрейн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіт Енерджі Буд Груп" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 138175грн.88коп. та пені у розмірі 34967грн.96коп. - відмовити.

В судовому засіданні 20.12.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 22.12.2018 року.

Суддя Р.Г. Новікова