ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" грудня 2018 р.                                Справа №909/952/16

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді                                                                       Дубник О.П.

суддів                                                                                            Зварич О.В.

Скрипчук О.С.

за участю секретаря судового засідання Мокра А.В.,

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) “Вектор-Долина” б/н від 08.08.2018

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.07.2018, повний текст рішення складено 20.07.2018

у справі № 909/952/16 (головуючий суддя Матуляк П.Я., судді Шкіндер П.А., Грица Ю.І.)

за позовом: ТзОВ “Вектор-Долина”, смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області

до відповідача: Державного підприємства (далі – ДП) “Вигодське лісове господарство”, смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, м. Івано-Франківськ

про зобов’язання повернути тварин,

за зустрічним позовом ДП “Вигодське лісове господарство”, смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області

до ТзОВ “Вектор-Долина”, смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області

про визнання недійсним договору № 08 від 28.02.2013,

за участю представників:

від позивача: адвокат Богославець О.М. (довіреність б/н від 01.02.2018),

від відповідача: адвокат Чмихов Ю.А. (довіреність б/н від 19.11.2018),

від третьої особи: не з'явився (належно повідомлено),

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Західного апеляційного господарського суду перебуває апеляційна скарга ТзОВ “Вектор-Долина” на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.07.2018 у справі № 909/952/16, яким в задоволенні первісних позовних вимог ТзОВ “Вектор-Долина” до ДП “Вигодське лісове господарство” про зобов’язання повернути тварин, а саме: самок оленя благородного у кількості 13 особин, самців оленя благородного у кількості 6 особин, самку оленя плямистого у кількості 1 особина, самців оленя плямистого у кількості 3 особини, самок лані європейської у кількості 5 особин, самців лані європейської у кількості 3 особини, самок бізону у кількості 4 особини, самців бізону у кількості 4 особини, самок муфлона європейського у кількості 12 особин, самців муфлона європейського у кількості 3 особини, переданих на тимчасове утримання по договору про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2018 № 08 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги задоволено. Вирішено визнати недійсним з моменту укладення договір № 08 про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013, укладений ДП “Вигодське лісове господарство” та ТзОВ “Вектор-Долина”. Присуджено до стягнення з ТзОВ “Вектор-Долина” на користь ДП “Вигодське лісове господарство” 1 600, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 05.12.2018 відмовлено сторонам в затвердженні мирової угоди від 04.12.2018, оскільки по своїй суті подана сторонами заява є відмовою сторін від власних позовних вимог (ст. 191 ГПК України), а її примусове виконання є неможливим.

За клопотанням сторін розгляд справи відкладався на 19.12.2018, у зв’язку з необхідністю уточнень умов мирової угоди.

18.12.2018 суду апеляційної інстанції сторонами у справі подано спільну заяву від 30.11.2018 (вх суду від 18.12.2018 № 01-04/1554/18), в якій з посиланням на ч. 1 ст. 274 ГПК України вони вказують про прагнення добровільно врегулювати спір, а також враховуючи специфіку даного договору та наявність позивачів за первісним та зустрічним позовами, вважають за необхідне подати спільну заяву про відмову від первісного та зустрічного позовів, а також стверджують, що такі відмови не суперечать їхнім інтересам.

Зазначають, що однією із обставин, яка свідчить про досягнення згоди між сторонами щодо добровільного врегулювання даного спору є той факт, що ТОВ «Вектор-Долина» стверджує про відсутність будь-яких претензій, як майнового так і немайнового характеру (у тому числі на майбутнє) до ДП «Вигодське лісове господарство», що виникли та/або можуть виникнути із відносин, зазначених в договорі № 08 про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013, в свою чергу, ДП «Вигодське лісове господарство» стверджує про відсутність будь-яких претензій, як майнового так і немайнового характеру (у тому числі на майбутнє) до ТзОВ «Вектор-Долина», що стосуються визнання недійсним договору № 08 про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013, підтвердженням чого є підписи уповноважених представників з відтиском печаток сторін у даній заяві про відмову від позову.

Також вказано, що наслідки відмови від позову сторонам відомі та зрозумілі.

Відтак, сторони просять прийняти відмову ТзОВ «Вектор-Долина» від первісного позову, а саме, щодо вимог до ДП «Вигодського лісового господарства» повернути тварин згідно договору № 08 про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013 та прийняти відмову ДП «Вигодське лісове господарство» від зустрічного позову про визнання недійсним договору № 08 від 28.12.2013.

Вказана заява підписана директором ТзОВ «Вектор-Долина» - Ловичем Р.М. та директором ДП «Вигодське лісове господарство» - Матусевичем О.Б.

В судове засідання з’явився представник позивача, який підтримав відмову ТзОВ «Вектор-Долина» від первісного позову, а саме, щодо вимог до ДП «Вигодського лісового господарства» повернути тварин згідно договору № 08 про передачу тварин на тимчасове утримання від 28.02.2013.

Представник відповідача (адвокат) – Чмихов Юрій Анаталійович просив суд не приймати подану ДП «Вигодське лісове господарство» відмову від зустрічного позову, датовану 30.11.2018, на підставі наданих йому повноважень, про що подав письмову заяву (вх. суду від 19.12.2018 № 01-04/1590/18). Адвокат пояснив, що сторони не дійшли остаточної згоди щодо можливих шляхів добровільного врегулювання спору у даній справі та просив відкласти її розгляд.

Представник позивача теж наполягав на відкладенні справи з огляду на необхідність узгодження позиції з керівництвом.

Крім того, колегія суддів звернула увагу сторонам на те, що у заяві про відмову від первісного та зустрічного позовів від 30.11.2018, а саме в її резолютивній частині вказано, що ДП «Вигодське лісове господарство» відмовляється від зустрічного позову про визнання недійсним договору № 08 від 28.12.2013, в той час, як предметом зустрічного позову є визнання недійсним договору від 28.02.2013.

Третя особа в судове засідання не з’явилась, однак про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини та відкладає її розгляд на 29.01.2019.

Керуючись ст. ст. 216, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Відкласти розгляд справи на 29.01.2019 о 10 год 00 хв.

2.          Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      Дубник О.П.

Судді                                                                                           Зварич О.В.

Скрипчук О.С.