ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1974/18

за заявою ГУ ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; )

про визнання недійсним договору

в межах справи № 911/1974/18

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Пласт» (07415, Київська обл., Броварський р-н, с. Зазим'є, вул. Молодіжна, буд. 3; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-Пласт» (07415, Київська обл., Броварський р-н, с. Зазим'є, вул. Молодіжна, буд. 3; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/1974/18 за заявою ліквідатора ТОВ «Арт-Пласт» про банкрутство ТОВ «Арт-Пласт» з урахуванням особливостей ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Постановою господарського суду Київської області від 02.10.2018 визнано банкрутом ТОВ «Арт-Пласт», відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ТОВ «Арт-Пласт» арбітражного керуючого Лахна О.Ю.

10.12.2018 до суду надійшла заява ГУ ДФС у м. Києві від 07.12.2018 б/№ (вх. № 34149/18) про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 19-03/2015 від 19.05.2015, укладеного між ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн», за рахунок та в інтересах якого діє ТОВ «КУА «Авенір-Інвест», та ПАТ «Банк «Київська Русь».

Дослідивши подану заяву суд зазначає, що подана заява не відповідає вимогам ГПК України, у т.ч. ст. 162, 164, 172 ГПК України.

Так, в обґрунтування заяви заявник зазначає, що оспорюваний договір за своєю правовою природою є договором факторингу, однак ані ПАТ «ЗНКІФ «Сатурн», ані ТОВ «КУА «Авенір-Інвест», не є фінансовими компаніями та не мають права на здійснення факторингової діяльності, що є підставою для визнання договору недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно ч. 1, п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Суд зазначає, що заявником в заяві не наведено правового обґрунтування та підстав розгляду поданої заяви про визнання недійсним спірного договору в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ «Арт-Пласт», зокрема враховуючи приписи ст. 10 Закону про банкрутство, а також те, що Боржник ТОВ «Арт-Пласт» не є стороною вказаного правочину.

Крім цього суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з підпунктом 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подачу відповідної заяви підлягає сплаті судовий збір у сумі 3524,00 грн.

Судом встановлено, що заявником до заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також судом встановлено, що заявником до заяви не додано доказів направлення копії заяви іншим учасникам у справі, про що канцелярією господарського суду Київської області складено відповідний акт.

Отже заявником не дотримано вказані вище вимоги ст. 162, 164, 172 ГПК України, а саме: не наведено правового обґрунтування та підстав розгляду поданої заяви про визнання недійсним спірного договору в межах провадження у справі № 911/1974/18 про банкрутство ТОВ «Арт-Пласт», не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не надано доказів надсилання копії заяви іншим учасникам у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки заява ГУ ДФС у м. Києві від 07.12.2018 б/№ (вх. № 34149/18) подана без додержання вимог ст. 162, 164, 172 ГПК України, про які зазначено вище, вказана заява підлягає залишенню без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, вказана заява буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 232-235 ГПК України, ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ГУ ДФС у м. Києві від 07.12.2018 б/№ (вх. № 34149/18) про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 19-03/2015 від 19.05.2015 залишити без руху.

2. Зобов'язати ГУ ДФС у м. Києві в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, усунути виявлені недоліки заяви від 07.12.2018 б/№ (вх. № 34149/18), а саме: зазначити правове обґрунтування та підстави розгляду поданої заяви про визнання недійсним спірного договору в межах провадження у справі № 911/1974/18 про банкрутство ТОВ «Арт-Пласт», надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, зокрема у сумі 3524,00 грн.; надати докази надсилання копії заяви іншим учасникам у справі.

3. Копію ухвали надіслати ГУ ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо відповідно ст. 254, 255 ГПК України.

Дата підписання ухвали 14.12.2018.

Суддя С.Ю. Наріжний