УХВАЛА

14.12.2018Справа № 910/16751/18

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши заяву Підприємства «ВЛАДІСЛАВА» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» про забезпечення позову і додані до неї матеріали

за позовом Підприємства «ВЛАДІСЛАВА» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (84301, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ СОЦІАЛІСТИЧНА, будинок 67, квартира 88)
до за участю проФонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9) Третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61024, м. Харків, майдан Театральний, 1) зобов'язання вчинити дії

Представники: без повідомлення представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Підприємство «ВЛАДІСЛАВА» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для зобов'язання Фонду державного майна України виключити з Єдиного реєстру об'єктів державної власності відомості, щодо майна, яке входить до складу Дитячого оздоровчого табору «Голубок», а саме: Ч-Ігрова4.ААБАЛК720,Я-4Альтанки,4ААБАЛК7201Майданчик4.ААБАЛК728: 8-Вимощення4.ААБАЛК720;22-Баскетбольне поле 4.ААБАЛК720;24-Футбольне поле 4.ААБАЛК720; 3-1Душова4.ААБАЛК722; ССклад4.ААБАЛК723; Н-1Клуб4.ААБАЛК724;3-Басейн4.ААБАЛК724;4-Танцювальний майданчик .ААБАЛК724;23-Спортивний майданчик4.ААБАЛК724;М, М1Вбиральня4.ААБАЛК727;Х-Навіс4.ААБАЛК728;Ю-2-Спальнийкорпус4.ААБАЛК729;Б-1Спальнийкорпус4.ААВАБД48Ю;В-2-Спальний корпус 4.ААВАБД4811; ГПрохідна4.ААВАБД4812; Е-1-Спальний корпус 4.ААВАБД4813; Ф-1-Електрощитова 4.ААВАБД4816;5-фонтан4.ААВАБД4817;6-Колодязь4.ААВАБД4818; 10-12 Огорожа4.ААВАБД4819; 13-20 Ворота4.ААВАБД4820.

Одночасно з позовною заявою Позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву Підприємства «ВЛАДІСЛАВА» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» про забезпечення позову по справі №910/16751/18, приходить до висновку, що дана Заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 лютого 2018 у справі №911/2930/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову вмотивована тим, що наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області №00302 від 26.04.2018 року прийнято рішення про приватизацію об'єкта соціально - культурного призначення - єдиного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Голубок», за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи, 29, балансоутримувач: Підприємство «ВЛАДІСЛАВА» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України», визначено спосіб продажу об'єкту - аукціон.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з Державного реєстру ревучих прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності дитячий оздоровчий табір «Голубок» за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи, 29 (із відповідними складовими частинами об'єкта нерухомості) належить на праві власності Фонду державного майна України.

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач просив суд зобов'язати Фонд державного майна України виключити з Єдиного реєстру об'єктів державної власності відомості, щодо майна, яке входить до складу Дитячого оздоровчого табору «Голубок», а саме: Ч-Ігрова4.ААБАЛК720,Я-4Альтанки,4ААБАЛК7201Майданчик4.ААБАЛК728: 8-Вимощення4.ААБАЛК720;22-Баскетбольне поле 4.ААБАЛК720;24-Футбольне поле 4.ААБАЛК720; 3-1Душова4.ААБАЛК722; ССклад4.ААБАЛК723; Н-1Клуб4.ААБАЛК724;3-Басейн4.ААБАЛК724;4-Танцювальний майданчик .ААБАЛК724;23-Спортивний майданчик4.ААБАЛК724;М, М1Вбиральня4.ААБАЛК727;Х-Навіс4.ААБАЛК728;Ю-2-Спальнийкорпус4.ААБАЛК729;Б-1Спальнийкорпус4.ААВАБД48Ю;В-2-Спальний корпус 4.ААВАБД4811; ГПрохідна4.ААВАБД4812; Е-1-Спальний корпус 4.ААВАБД4813; Ф-1-Електрощитова 4.ААВАБД4816;5-фонтан4.ААВАБД4817;6-Колодязь4.ААВАБД4818; 10-12 Огорожа4.ААВАБД4819; 13-20 Ворота4.ААВАБД4820.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В силу приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам при здійсненні судочинства необхідно застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту мас бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Статтею 129-1 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення ГПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до статті 136 ГПК України Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові №6-605цс16 від 25.05.2016, в якій, зокрема, Верховний Суд України вказав, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

А у постанові Верховного Суду України №6-2552цс16 від 18.01.2017 зазначається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов'язана довести зв'язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Однак, Суд зазначає, що Заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Фонду державного майна України, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області та будь-яким юридичним особам, установам та організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування та/або фізичним особам здійснювати будь-які дії щодо розпорядження майном, (в тому числі передавати в заставу (іпотеку), вносити до статутного капіталу іншого господарського товариства, уступати, продавати, вчиняти нотаріусом виконавчого напису, відчужувати у інший спосіб), передавати у користування, розпорядження, зберігання будь-якій юридичній та/або фізичній особі (осіб), вчиняти будь-які інші дії, що можуть призвести до втрати та/або зіпсуття майна, у тому числі проводити інвентаризацію та інші заходи, спрямовані на приватизацію нерухомого майна, а саме майна Дитячого оздоровчого табору «Голубок», який розташований за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи (Островського), 29 до набрання законної сили судовим рішенням у справі, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

До матеріалів позовної заяви Позивачем додано лист №11-10-04824 від 16.10.2018 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, за яким на виконання Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», наказу Фонду державного майна України від 27.03.2018 р. №447 «Про затвердження переліків об'єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році», наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області №00302 від 26.04.2018 року повідомило про необхідність проведення інвентаризації майна - дитячого оздоровчого табору «Голубок» за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи, 29.

Однак, Суд не приймає до уваги вказаний лист в якості належного доказу на підтвердження наявності зв'язку між неприйняттям заходів забезпечення позову, визначених у заяві, і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Таким чином, матеріали позову та заяви про забезпечення позову не містять доказів вчинення Фондом державного майна України активних дій, спрямованих на відчуження майна.

За таких підстав, Суд зазначає, що матеріали позовної заяви не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також не містять даних про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів забезпечення позову.

Крім того, Суд звертає увагу, що у поданій заяві про забезпечення позову Заявник просить суд заборони вчиняти дії щодо Дитячого оздоровчого табору «Голубок», який розташований за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи (Островського), 29, а не щодо окремих складових частин об'єкта нерухомості, які є предметом позову у даній справі.

Таким чином, Суд звертає увагу, що дані заходи до забезпечення позову є неспіврозмірними із заявленими позивачем вимогами з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що заява Підприємства «ВЛАДІСЛАВА» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» про забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області та будь-яким юридичним особам, установам та організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування та/або фізичним особам здійснювати будь-які дії щодо розпорядження майном, (в тому числі передавати в заставу (іпотеку), вносити до статутного капіталу іншого господарського товариства, уступати, продавати, вчиняти нотаріусом виконавчого напису, відчужувати у інший спосіб), передавати у користування, розпорядження, зберігання будь-якій юридичній та/або фізичній особі (осіб), вчиняти будь-які інші дії, що можуть призвести до втрати та/або зіпсуття майна, у тому числі проводити інвентаризацію та інші заходи, спрямовані на приватизацію нерухомого майна, а саме майна Дитячого оздоровчого табору «Голубок», який розташований за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи (Островського), 29 до набрання законної сили судовим рішенням у справі, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Підприємства «ВЛАДІСЛАВА» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України про забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області та будь-яким юридичним особам, установам та організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування та/або фізичним особам здійснювати будь-які дії щодо розпорядження майном, (в тому числі передавати в заставу (іпотеку), вносити до статутного капіталу іншого господарського товариства, уступати, продавати, вчиняти нотаріусом виконавчого напису, відчужувати у інший спосіб), передавати у користування, розпорядження, зберігання будь-якій юридичній та/або фізичній особі (осіб), вчиняти будь-які інші дії, що можуть призвести до втрати та/або зіпсуття майна, у тому числі проводити інвентаризацію та інші заходи, спрямовані на приватизацію нерухомого майна, а саме майна Дитячого оздоровчого табору «Голубок», який розташований за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. Івана Мазепи (Островського), 29 до набрання законної сили судовим рішенням у справі - відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин