ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"17" грудня 2018 р. Справа№ 910/9836/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Новохацького Валерія Яковича

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 10.10.2018 (повне рішення складено 12.10.2018)

у справі №910/9836/18 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Новохацького Валерія Яковича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс"

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Новохацького Валерія Яковича про повернення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2018 у справі № 910/9836/18 позов задоволено повністю, зобов'язано Фізичну особу-підприємця Новохацького Валерія Яковича повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована по вул. Саперно-Слобідська, 8-10 у Голосіївському районі міста Києва впритул до земельної ділянки, яка передана КП "Київтранспарксервіс" на підставі рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом звільнення від паркувального майданчику та паркану.

На підставі рішення суду з Фізичної особи-підприємця Новохацького Валерія Яковича підлягає стягненню на користь Прокуратури міста Києва судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Новохацький Валерій Якович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Крім того, в апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке обґрунтовано тим, що він не був присутнім в судовому засіданні 10.10.2018, оскільки не отримував повідомлень про час та дату судових засідань по даній справі, судове рішення йому не було вручено, апелянту стало відомо про оскаржуване рішення від особи, яка здійснює примусове виконання рішення, а також з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2018 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Новохацького Валерія Яковича передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Тищенко А.І., судді Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Новохацького Валерія Яковича залишено без руху з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений ухвалою, докази надсилання копії апеляційної скарги Київській міській раді, а також надати відповідну заяву із зазначенням об'єктивно непереборних підстав, які унеможливлювали апелянта отримувати поштову кореспонденцію за його місцем проживання: АДРЕСА_2 та подання доказів надсилання копії скарги Київській міській раді.

13.12.2018 від представника Фізичної особи - підприємця Новохацького Валерія Яковича надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, яка містить посилання на норми п.2 ст. 256 ГПК України та за переконанням апелянта єдина поважна причина, по якій учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження є та обставина, що учаснику справи повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення (повний текст оскаржуваного рішення було складено не в день проголошення (10 жовтня), а пізніше (12 жовтня)).

Також апелянт посилається на пункт 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким «Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу». За переконанням апелянта, єдиною підставою для визнання неповажною причини, зазначеної в пункті 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, може бути тільки подання відповідачем апеляційної скарги з порушенням строку на подання апеляційної скарги у зв'язку з такою причино - пізніше ніж двадцять днів з моменту отримання рішення.

Інших доказів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду апелянтом не надано.

Колегія не погоджується з вищезазначеним твердженням апелянта, та зазначає, що апелянт не виконав повністю ухвалу суду про усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки не надав суду апеляційної інстанції доказів існування об'єктивно непереборних підстав, які унеможливлювали апелянта отримувати поштову кореспонденцію за його місцем проживання: АДРЕСА_2

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 30.07.2018 було відкрито провадження у справі № 910/9836/18 у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено до розгляду на 05.09.2018. Зазначена ухвала була направлена рекомендованим листом із зворотнім повідомленням на адресу ФОП Новохацького В. Я. 03150, АДРЕСА_2, однак 06.09.2018 поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.09.2018 у зв'язку з неявкою відповідача та відсутності письмових пояснень позивача та прокуратури, розгляд справи відкладено на 26.09.2018. Зазначена ухвала була направлена рекомендованим листом із зворотнім повідомленням на адресу ФОП Новохацького В. Я. : 03150, АДРЕСА_2, однак 22.10.2018 поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.09.2018 закрито підготовче судове засідання, справу призначена до судового розгляду на 10.10.2018. Зазначена ухвала була направлена рекомендованим листом із зворотнім повідомленням на адресу ФОП Новохацького В. Я. 03150, АДРЕСА_2, однак 05.11.2018 поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.5 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Аналогічно повернулось на адресу суду першої інстанції 10.12.2018 оскаржуване апелянтом рішення, направлене на зазначену адресу 16.10.2018 поштовою кореспонденцією з позначкою за закінченням терміну зберігання, тобто адресат не отримав поштове відправлення.

Отже, зважаючи на зазначене вище, судом першої інстанції було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення, зокрема, відповідача про здійснення розгляду даної справи. До того ж, судом своєчасно та згідно із зазначеними вище вимогами ГПК України було направлено копію рішення суду від 10.10.2017 на адресу відповідача.

Крім того, звертаючись до апеляційного суду в апеляційній скарзі ФОП Новохацький В.Я. зазначає знову свою адресу: 03150, АДРЕСА_2, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що наведені апелянтом норми Господарського процесуального кодексу України в обґрунтування заявленого в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підтверджують причини неотримання поштової кореспонденції за місцем його проживання. Посилання апелянта на те, що він не був присутнім у судовому засіданні, оскільки не був повідомлений по час та дати судових засідань по даній справі не відповідають обставина справи, оскільки апелянт повідомлявся судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, однак систематично не отримував поштову кореспонденцію.

Апелянтом не наведено об'єктивно непереборних підстав, які унеможливлювали його отримувати поштову кореспонденцію за його місцем проживання: 03150, АДРЕСА_2, або неможливості ознайомлення з рішенням суду через мережу інтернет у Єдиному державному реєстрі судових рішень раніше, ніж 09.11.2018,

Колегія суддів зазначає, що сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням відповідачем, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Таким чином, несвоєчасне оскарження рішення місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені апелянтом, є не об'єктивними обставинами, а обставинами суб'єктивного характеру.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Рішення Господарського суду м. Києва від 10.10.2018 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.10.2018 http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/77073343), а тому апелянт або його представник міг ознайомитися з текстом оскаржуваного рішення раніше, ніж 09.11.2018.

Разом із тим право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Сторони у розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов'язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" та від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на положення, закріплені у статті 129 Конституції України, згідно яких основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень Господарського процесуального кодексу України сторона або особа, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

У силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У пункті 41 Рішення Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом першої інстанції було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення відповідача Фізичної особи - підприємця Новохацького Валерія Яковича про вчинення відповідних процесуальних дій та винесення рішення, однак останній, незважаючи на те, що не був позбавлений об'єктивної можливості дізнатися про рух справи користуючись засобами поштового зв'язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, наданими процесуальними правами своєчасно не скористався, недоліки апеляційної скарги щодо наведення об'єктивної неможливості отримувати поштову кореспонденцію за його місцем проживання: АДРЕСА_2 суду апеляційної інстанції не надав.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 261 ГПК суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що суду апеляційної інстанції достатньо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення матеріалів апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Керуючись статтями 234, 258, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі - підприємцю Новохацькому Валерію Яковичу у відкритті апеляційного провадження на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/9836/18.

Матеріали апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/9836/18 разом з доданими матеріалами повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Матеріали справи № 910/9836/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка