ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

м. Черкаси справа № 925/754/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, ОСОБА_2 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом державного підприємства - Український державний інститут з проектування об"єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" в особі Черкаського відділу комплексного проектування Українського державного інституту з проектування об"єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Черкаської філії про стягнення 8033,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 8033, 81 гривень заборгованості по договору №1 від 12.01.2015року про спільне користування неподільною і загальною територією та про відшкодування витрат на утримання території та надання комунальних послуг, з яких: 5533,32 грн. основна заборгованість, 2026,35 грн. інфляційних та 474,14 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором за надані послуги.

Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов суду не надав.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати до суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

12 січня 2015 року між Черкаським відділом комплексного проектування Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об"єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (далі Сторона 1) та філією «Черкаський райавтодор» дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" (далі Сторона 2) було укладено договір №1 про спільне користування неподільною і загальною територією та про відшкодування витрат на утримання території та надання комунальних послуг.

Відповідно до п.1.1. предметом Договору є створення умов для спільного користування неподільною територією і гаражами за адресою: 18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 293, які складаються з території земельної ділянки, прибудинкової території, основних та допоміжних приміщень, конструктивних елементів, технічного обладнання та систем, що забезпечують їх належну експлуатацію та функціонування.

Сторона 1 забезпечує обслуговування та охорону земельної ділянки та прибудинкової території, ремонт та обслуговування конструктивних елементів, технічного обладнання та систем, що забезпечують належне їх функціонування та експлуатацію, згідно чинного законодавства (п.1.2 договору).

Сторона 2 користується земельною ділянкою та прибудинковою територією загальною площею 60,07 кв.м., відповідно до плану території та розміщення гаражів. Територія використовується для цілей розміщення залізобетонних гаражів (некапітальна споруда мала архітектурна форма, далі гаражі) та транспортних засобів Сторони 2 (п. 1.3. договору).

Сторона 2 користується земельною ділянкою і гаражами, а також місцями загального користування (туалетом, прибудинковою територією, підїзною дорогою тощо) та бере участь у витратах Сторони 1 на виконання робіт, вказаних в п.1.2 пропорційно до загальної площі займаної території під гаражі згідно розрахунку (п. 1.4 договору).

Позивач надав відповідачу послуги передбачені умовами договору, що підтверджується актами надання послуг №4 від 21.04.2015р. на суму 806,33 грн., №6 від 02.06.2015р. на суму 3079,61 грн., №11 від 24.07.2015р. на суму 810,49 грн. та №13 від 15.10.2015р. на суму 836,89 грн., які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками.

Пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 договору сторони визначили умови проведення розрахунку відповідно до яких:

Розмір плати з податку на землю, за обслуговування і ремонт обладнання і систем забезпечення, за охорону та утримання допоміжних приміщень та елементів залежить від складу робіт і послуг, які надаються Стороні 1 житлово експлуатаційними та ремонтно будівельними організаціями і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт, за комунальні та інші послуги.

Плата за надані послуги визначаються стороною №1 щоквартально по цінах, вказаних в рахунках організацій (підприємств), що надають такі послуги/роботи.

Плата за послуги, вказані в п. 3.1. договору, нараховуються стороною 1, починаючи з 01 січня 2010 року. Сторона 2 проводить оплату за фактично надані послуги згідно виставлених стороною 1 рахунків після набрання чинності договору.

Оплата за послуги, вказані в п. 3.1 договору, здійснюється стороною 2 згідно виставлених рахунків щомісяця та не пізніше 25 (двадцять пятого) числа місяця, наступного за звітним кварталом, на розрахунковий рахунок сторони 1, вказаний в реквізитах договору, якщо інший порядок оплати не буде додатково визначений сторонами.

Для проведення розрахунку відповідачу надані рахунки на оплату №6 від 21.04.2015р. на суму 806,33 грн., №24 від 02.06.2015р. на суму 3079,61 грн., №49 від 24.07.2015р. на суму 810,49 грн. та №88 від 15.10.2015р. на суму 836,89 грн.

Також сторонами був підписаний та скріплений печатками акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2015 по 24.12.2015р.

Таким чином Відповідачем повністю погоджено факт надання послуг, їх кількість та вартість.

Позивач також звертався до відповідача з вимогами №15 та №16 в яких просив сплатити заборгованість, однак вимоги залишились без відповіді та задоволення.

Заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги склала 5533,32 грн. та не погашена станом на час розгляду справи.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 546, 625, 901, 902 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розмір такої оплати визначений у договорі.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору №1 від 12.01.2015 про спільне користування неподільною і загальною територією та про відшкодування витрат на утримання території та надання комунальних послуг. Даний договір виходячи з його умов, є договором про надання послуг. Свої зобовязання за цим договором позивач виконав належним чином та надав відповідачу визначені договором послуги, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін акти надання послуг та актом звіряння взаємних розрахунків.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати вартості отриманих послуг. Однак відповідач заборгованість не сплатив. На час розгляду справи його борг за прийняті послуги становить 5533,32 грн. Доказів оплати вказаної суми відповідач суду не подав.

Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити нараховані позивачем 474,14 грн. річних, та 2026,35 грн. інфляційних. Розрахунок зроблено вірно, а тому він підлягає до стягнення у заявлених сумах.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору як понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі Черкаської філії "Черкаський райавтодор" ДП "Черкаський облавтодор" (вул.. Канівська, 1, м. Черкаси, 18035, код 26156461) на користь державного підприємства - Український державний інститут з проектування об"єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" в особі Черкаського відділу комплексного проектування Українського державного інституту з проектування об"єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (бульвар Шевченка, 293, м. Черкаси, 18005, код 21368968) 5533,32 грн. основного боргу, 2026,35 грн. інфляційних, 474,14 грн. річних та 1762,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.12.2018 року.

СУДДЯ К.І. Довгань