Р І Ш Е Н Н Я

19 грудня 2018 року Справа № 913/539/18

Провадження №1/913/539/18

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м. Старобільськ Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 управління Національної поліції в Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 253593 грн. 00 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

Представники не викликались

Суть спору: про стягнення 253593 грн. 00 коп. боргу за поставлений відповідачу природний газ у березні та квітні 2018 року.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, суд встановив, що спір виник з наступних причин.

Так, у лютому 2018 року відповідач звернувся до позивача з листом № 108/3/1и/22-2018, у якому просив не відключати їх обєкти від системи газопостачання на час проведення тендерної процедури та гарантував оплатити послуги постачання природного газу в повному обсязі за цінами, які будуть діяти на період постачання природного газу.

У звязку з тим, що Головне управління Національної поліції в Луганській області є соціально значимим обєктом, ПАТ Луганськгаз, в особі його філії - Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства взяло на себе зобовязання постачати природний газ відповідачу без укладання договору на час проведення останніми процедури відкритих торгів для укладення нового договору.

Як свідчать матеріали справи, послуги з постачання газу документально оформлювалися підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу.

Таким чином, згідно домовленостей ПАТ Луганськгаз в особі Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства передав у власність ОСОБА_1 управління Національної поліції в Луганській області природний газ, а саме:

- в період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року природний газ обсягом 18407 куб. м за ціною 12164,48 грн. за 1000 куб. м (у тому числі ПДВ 2027,41 грн.) на суму 223911 грн. 66 коп., що підтверджується підписаним двостороннім актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2018;

- в період з 01 квітня 2018 року по 30 квітня 2018 року природний газ обсягом 2440 куб. м за ціною 12164,48 грн. за 1000 куб. м (у тому числі ПДВ 2027,41 грн.) на суму 29681 грн. 34 коп., що підтверджується підписаним двостороннім актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2018.

У червні 2018 року між позивачем та відповідачем проводились звірки взаємних розрахунків, про що складені акти звірки від 14.06.2018 за період з 01.03.2018 по 01.04.2018 та з 01.04.2018 по 01.06.2018.

У відзиві на позовну заяву за листом від 07.11.2018 № 830/111/28-2017 відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що Законом України Про публічні закупівлі не передбачено інших випадків збільшення суми минулорічного договору ніж, збільшення на 20% ціни договору, тому можливість сплатити обсяги газу, який постачався протягом березня-квітня 2018 року на підставі умов договору № 11411430NHEB017/133 від 28.03.2017 відсутня.

Також від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що у звязку з тим, що за результатами тендерної процедури на постачання природного газу ГУНП у Луганській області виграв інший постачальник, відповідач не має можливості сплатити борг позивачу, тому єдиною підставою для виділення коштів відповідачу на погашення цього боргу органами казначейства, може бути відповідне рішення суду.

Оцінивши обставини справи в їх сукупності, доводи сторін та надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його повне задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязки першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України на загальних умовах, встановлених ст. 526 ЦК України, а припиняються виконанням, здійсненим належним чином (ст. 599 ЦК України).

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про фактичне укладання договірних відносин між сторонами у спрощений спосіб, шляхом обміну листами та виникнення зобовязання з оплати природного газу у відповідача.

Матеріалами справи підтверджено поставку позивачем відповідачу у березні 2018 року природного газу обсягом 18,407 тис. куб. м на суму 223911 грн. 66 коп. та у квітні 2018 року 2,44 тис. куб. м на суму 29681 грн. 34 коп., а усього - 253593 грн.00 коп.

Акти приймання-передачі природного газу № СРБ00000878 від 31.03.2018 та № СРБ00001156 від 30.04.2018 підписані сторонами належним чином та додані до справи.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Оскільки між сторонами у справі не було укладено договору та не визначено чітко строку оплати спожитого природного газу, позивач обґрунтовано звернувся до відповідача з листом від 20.06.2018 № 06-01-4/711, який є вимогою про сплату боргу у відповідності до ст. 530 ЦК України, якою передбачено, якщо строк /термін/ виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Заперечення відповідача за відзивом судом відхиляються з тих підстав, що відсутність укладеного договору не звільняє його від обовязку виконання грошового зобовязання, яке виникло за обставинами спору з інших підстав, а ніж договір, про що вказано вище.

За таких обставин позов задовольняється повністю на суму 253593 грн. 00 коп. боргу з віднесенням судових витрат на відповідача повністю, оскільки судовий збір не включається до ціни позову та правила його розподілення передбачені у ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову - покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 управління Національної поліції в Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області вул. Партизанська, б. 16, ідент. код 40108845 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Гагаріна, буд. 87, ідент. код 05451150 в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії ПАТ по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м. Старобільськ Луганської області, вул. Залізнична, буд. 41, ідент. код 20188336 253593 грн. 00 коп. боргу та 3803 грн. 89 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 21.12.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова