ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2105/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», в особі Київської міської філії ПАТ «Укртєлєком», м. Київ

до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Київська область, м. Обухів

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою №11/133 від 21.09.2018 року (вх.№2183/18 від 24.09.2018 року) до Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в розмірі 164168,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем свого обовязку щодо відшкодування позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 27.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2105/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.10.2018 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання №60/29-2418 від 08.10.2018 року (вх. №20978/18 від 12.10.2018 року) про відкладення розгляду справи.

До суду від представника позивача надійшло клопотання №11/167 від 12.10.2018 року (вх. №30062/18 від 16.10.2018 року) про долучення доказів до матеріалів справи, а саме, акту звіряння заборгованості станом на 21.09.2018 року.

Ухвалою суду від 16.10.2018 року розгляд справи відкладено на 13.11.2018 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.11.2018 року відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву у встановлений судом строк не зазначив.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі №911/2105/18 та призначено розгляд справи по суті на 11.12.2018 року.

До суду від відповідача надійшла заява №60/29-4264 від 05.12.2018 року (вх.№34096/18 від 10.12.2018 року) про розгляд справи без участі представника відповідача. Крім того, у зазначеній заяві відповідач позов визнав повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 11.12.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 11.12.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на ПАТ «Укртелеком», як на оператора телекомунікацій згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року №295, покладено обовязок надавати телекомунікаційні послуги з урахуванням пільг, відповідно до законодавства України.

Позивач надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ, Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 року №1584-ІІІ, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ, Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.2008 року №203/98-ВР, Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XІІ та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ.

Згідно п. 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг звязку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення

Враховуючи викладене, відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, здійснюється за рахунок державних субвенцій головним розпорядником коштів, яким є відповідач.

Відповідно до п. 11 Порядку про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117, щомісяця між сторонами здійснюється звірка розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства форма № 3-пільга.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що у період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року позивачем було надано відповідним категоріям споживачів телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на загальну суму 164168,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області по витратах, понесених ПАТ «Укртелеком», за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року станом на 21.09.2018 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.02.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.03.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.04.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.05.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.06.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.07.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.08.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.09.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.10.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.11.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.12.2017 року, актом звірки розрахунків (форма 3 пільга) станом на 01.01.2018 року та розрахунками видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг, складених ПАТ «Укртелеком» за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за червень 2017 року, за липень 2017 року, за серпень 2017 року, за вересень 2017 року, за жовтень 2017 року, за листопад 2017 року, за грудень 2017 року, які наявні в матеріалах справи.

У звязку із невиконанням відповідачем обовязку по складанню Актів за формою « 3-пільга», такі акти були складені позивачем та направлені відповідачу. Отримання зазначених листів підтверджується відмітками відповідача про їх отримання безпосередньо на вказаних листах.

Судом також встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлено листи №82і250/58-98 від 14.02.2017 року, №82і250/58-224 від 09.03.2017 року, №82і250/58-303 від 07.04.2017 року, №82і250/58-374 від 11.05.2017 року, №82і250/58-477 від 08.06.2017 року, №82і250/58-560 від 11.08.2017 року, №82і250/58-606 від 08.09.2017 року, №82і250/58-695 від 10.10.2017 року, №82і250/58-761 від 09.11.2017 року, №82і250/58-822 від 06.12.2017 року, №82і250/58-46 від 10.01.2018 року про наявність заборгованості за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах, необхідність її сплати та про забезпечення дотримання вимог законодавства, про прийняття звітів та проведення звірки.

У відповідь, листами №60/29-990 від 22.03.2017 року, №60/29-1846 від 08.06.2017 року відповідач повідомив про відсутність видатків для відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям населення.

Позивачем на адресу відповідача листом №11/122 від 30.08.2018 року направлено претензію №23 щодо відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в сумі 164168,55 грн. У відповідь на зазначену претензію відповідач листом №60/29-3076 від 11.09.2018 року повідомив позивача, що рішенням сесії Обухівської районної ради Київської області від 16.08.2018 року №818.32.VII внесено зміни до районної цільової Програми «Турбота» на 2017-2019 роки, відповідно до яких на послуги звязку виділено 61460,00 грн. у звязку із чим відповідач просить позивача уточнити реквізити для підписання договору.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням телекомунікаційних послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про телекомунікації», іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Предметом позову є вимоги про стягнення 164168,55 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання.

Судом встановлено, що відповідачем не в повному обсязі відшкодовано витрати, понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, внаслідок чого заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги за цей період становить 164168,55 грн.

Враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 164168,55 грн., розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 164168,55 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, визнана відповідачем, а тому, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді даної справи судом враховано правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 08.10.2018 року у справі №911/2865/17, від 06.06.2018 року у справі №911/1541/17, від 17.04.2018 року у справі №911/4249/16.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації Київської області (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 24, код 03193695) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, Шевченківський район, бульвар Тараса Шевченка, 18, код 21560766) 164168 (сто шістдесят чотири тисячі сто шістдесят вісім) грн. 55 коп. заборгованості та 2462 (дві тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 53 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21.12.2018 року.

Суддя Д.Г. Заєць