РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.12.2018Справа №910/13504/18

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"

про стягнення 22 681,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 22 681,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №131357/4600/0001365 від 10.03.2017 та у зв'язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Suzuki SX4 New, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Toyota Avalon, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/005479978 , а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування спричинених збитків у розмірі 22 681,00 грн. покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.10.2018 відкрито провадження у справі №910/13504/18; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд господарським судом міста Києва справи №910/13504/18 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17-а), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №210, з якого вбачається, що ухвала суду від 16.10.2018 про відкриття провадження у справі №910/13504/18 була отримана відповідачем 19.10.2018.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

10.03.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско" №131357/4600/0001365, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Suzuki SX4 New, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.2.7 Договору строк його дії встановлено з 11.03.2017 по 10.03.2018.

07.01.2018 по бульвару Тараса Шевченка, 6 у м. Києві сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Suzuki SX4 New, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля Toyota Avalon, державний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_2, керуючи автомобілем Toyota Avalon, не дотримався безпечної дистанції і допустив зіткнення з автомобілем Suzuki SX4 New, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №389025 Управління патрульної поліції у м. Києві.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.02.2018 у справі №761/1837/18 (провадження №3/761/1320/2018), відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №00247607 від 12.02.2018, рахунку-фактури №1083207РФ054712 від 20.01.2018 на суму 25 507,05 грн. та Звіту про оцінку КТЗ №04-07/02 від 07.02.2018, складеного суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Кулішем О.В. (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №714/17 від 08.07.2017), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki SX4 New, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,098) становить 23 681,00 грн., позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів страхувальнику (на рахунок СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Інтернешнл") у сумі 23 047,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням №007113 від 14.02.2018.

Тобто, фактично позивачем сплачено страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі 23 047,05 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02.02.2018 у справі №761/1837/18 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Toyota Avalon, державний номер НОМЕР_2, знаходився під керуванням ОСОБА_2.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Toyota Avalon, державний номер НОМЕР_2, - ОСОБА_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Toyota Avalon, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/005479978, що підтверджується доданим позивачем до позовної заяви витягом з бази МТСБУ.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 21.09.2017.

Згідноо пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб'єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний Звіт про оцінку КТЗ №04-07/02 від 07.02.2018, складений суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Кулішем О.В. (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №714/17 від 08.07.2017), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki SX4 New, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,098) становить 23 681,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 23 681,00 грн.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення 007113 від 14.02.2018 вбачається, що позивачем було перераховано страхувальнику (на рахунок СТО) кошти у розмірі 23 047,05 грн.

Отже, розмір фактично виплачених коштів менше розміру відновлювального ремонту, розрахованого згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому обов'язок відповідача по сплаті коштів обмежується сумою, виплаченою позивачем за Договором добровільного страхування - 23 047,05 грн.

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою вих. №1586 від 27.02.2018 (докази надсилання вказаної заяви долучені позивачем до позовної заяви).

За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом АК/005479978, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов'язання з виплати страхового відшкодування за Полісом АК/005479978 станом на дату розгляду справи у суді є таким, що настав.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача, що Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Омега" не здійснило відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

В даному випадку, положеннями полісу АК/005479978 було передбачено франшизу у розмірі 1 000,00 грн., а ліміт відповідальності страховика (Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега") за шкоду, заподіяну майну, визначено у розмірі 100 000,00 грн.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом АК/005479978 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену у визначеному законодавством порядку вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Suzuki SX4 New, державний номер НОМЕР_1, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 22 047,05 грн.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 22 681,00 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 22 047,05 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17-А; ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 22 047 (двадцять дві тисячі сорок сім) грн. 05 коп. та судовий збір у розмірі 1 712 (одна тисяча сімсот дванадцять) грн. 75 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 14.12.2018.

Суддя Р.В. Бойко