ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 912/876/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

секретар судового засідання - Овчарик В. М.,

представники сторін у судове засідання не з'явилися,

розглянув касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.05.2017 (суддя Колодій С. Б.) і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 (судді: Дармін М. О. (головуючий), Березкіна О. В., Широбокова Л. П.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Влада-Агро"

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Добровеличківська районна державна адміністрація;

2) Олександрівська сільська рада,

про визнання поновленим договору, визнання додаткової угоди укладеною.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Влада-Агро" (далі - ТОВ "Влада-Агро") звернулося до господарського суду з позовною заявою, яка містить такі вимоги:

- визнати поновленим на той же строк і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 01.09.2006 (далі - договір оренди) загальною площею 88,5 га, у тому числі 88,5 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олександрівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, укладений між ТОВ "Влада-Агро" (орендар) та Добровеличківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (далі - Добровеличківська РДА, орендодавець), зареєстрований у Добровеличківському відділі Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.01.2007 № 1;

- визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області і ТОВ "Влада-Агро" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди у редакції, викладеній у позовній заяві.

2. Позовна заява обґрунтовується тим, що 27.07.2017 орендар, на виконання вимог частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", звернувся до орендодавця із проектом додаткової угоди про поновлення дії договору оренди. Позивач стверджує, що він належним чином виконував і продовжує виконувати свої зобов'язання за цим договором, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, відповідач не направив на його адресу протягом 1 місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні цього договору, а тому договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 12.05.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2017, позов задоволено повністю.

4. Судові рішення мотивовано встановленням при вирішенні цього спору фактів належного виконання орендарем умов договору оренди і повідомлення орендодавця про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; не надіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк; продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору, у зв'язку з чим визнано правомірними доводи позивача щодо наявності у нього права на поновлення договору оренди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області просить скасувати рішення суду першої інстанції і постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. В обґрунтування вимог, викладених у касаційній скарзі, скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема статті 33 Закону України "Про оренду землі", наголошує, що: 1) суди не врахували, що сам факт надіслання проекту додаткової угоди про намір поновити договір оренди не означає автоматичне його поновлення; 2) орендодавець наділений правом на законних підставах заперечувати проти поновлення договору; 3) зобов'язання повноваженого органу укласти такий договір або ж продовжити його дію за відсутності відповідного рішення цього органу є порушенням його виключної компетенції, передбаченої Конституцією України; 4) порушені права позивача мають захищатись способами передбаченими статтею 152 Земельного кодексу України; 5) договір оренди діяв до 10.01.2017, листом-повідомленням від 24.10.2016 відповідач відмовив позивачу у поновлені договору оренди, 19.01.2017 відповідач направив позивачу лист, в якому заперечив у поновлені договору, і акт приймання-передачі земельної ділянки.

Узагальнені доводи інших учасників справи

7. Відзивів на касаційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. 01.09.2006 між Добровеличківська РДА та ТОВ "Влада-Агро" укладено договір оренди, який підписаний представниками Добровеличківської РДА та ТОВ "Влада-Агро", скріплений їх печатками та зареєстрований у Добровеличківському відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 10.01.2007 № 1.

9. Орендовану земельну ділянку було передано за актом приймання-передачі від 10.01.2007.

10. 21.04.2016 ТОВ "Влада-Агро" звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявою від 21.04.2016 про поновлення договору оренди з доданими відповідними документами, у тому числі проектом додаткової угоди, за змістом якої внесено зміни до договору в частині продовження терміну його дії (до 10.01.2027) і розміру орендної плати (8 % від нормативної грошової оцінки землі).

11. Відповідач листом-повідомленням від 03.06.2016 № Т-7625/0-5062/0/6-16 повідомив позивача про згоду на внесення змін до договору оренди у частині збільшення орендної плати.

12. Зі змісту листа від 17.08.2016 № 161 вбачається, що позивач звернувся до відповідача з підтвердженням свого наміру продовжити дію договору оренди на 10 років і встановленням орендної плати у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки землі.

13. 07.09.2016 відповідач листом № Т-14012/0-8097/0/6-16 повідомив позивача про згоду на внесення змін до договору оренди у частині встановлення орендної плати у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також у цьому листі зазначено, що відповідач не вбачає підстав для продовження терміну дії договору оренди і рекомендує звернутися із заявою щодо внесення змін до цього договору в частині терміну його дії у строки передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

14. 26.09.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди, до якої додано проект додаткової угоди, яка містила зміни в частині продовження терміну дії договору оренди (до 10.01.2027) і розміру орендної плати (8 % від нормативної грошової оцінки землі).

15. Відповідач листом від 24.10.2016 № Т-16826/0-9701/0/6-16 повідомив позивача про відмову в поновлені договору оренди на 10 років. Свою відмову відповідач обґрунтував наявністю листа Держгеокадастру від 14.12.2015 № ДС-22-28-0.13-17122/23-15, яким Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області рекомендовано переглянути діючі договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на предмет терміну дії договору оренди (не більше 7 років), а також встановлення річної орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 8 % нормативної грошової оцінки землі.

16. 26.10.2016 ТОВ "Влада-Агро" подало до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заяву, зі змісту якої вбачається, що позивач погодився на умови Головного управління Держгеокадасту у Кіровоградській області викладені у листі-повідомленні від 24.10.2017 № Т-16826/0-9701/0/6-16 щодо зміни істотних умов договору оренди в частині строку оренди земельної ділянки і розміру орендної плати, додавши проект додаткової угоди, в якому передбачено зменшення строку оренди до 7 років і збільшення розміру орендної плати до 8 % від нормативної грошової оцінки землі.

17. Проте, доказів реагування на цю заяву відповідач господарському суду не надав.

18. Листом від 27.02.2017 № 17 ТОВ "Влада-Агро" надіслало до Головного управління Держгеокадасту у Кіровоградській області на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" проект додаткової угоди про поновлення договору оренди. Зі змісту додаткової угоди вбачається, що позивач пропонує поновити договір оренди на той самий строк і на тих самих умовах.

19. Однак відповідач у місячний строк проект додаткової угоди до договору оренди не підписав.

Позиція Верховного Суду

20. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судами попередніх інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

21. За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

22. Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

23. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2- 5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

24. Отже, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин 1- 5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за частиною 6 цієї норми.

25. Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом дії договору оренди сторони не дійшли згоди щодо зміни умов цього договору в частині строку його дії і розміру орендної плати у порядку, передбаченому частинами 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", додаткову угоду про поновлення договору оренди позивач і відповідач не уклали.

26. Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

27. Суть поновлення договору оренди за змістом частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

28. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Влада-Агро" по закінченню строку дії договору оренди землі продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою і виконує обов'язки землекористувача, у тому числі сплачує орендну плату. Зазначені обставини визнаються та не заперечуються відповідачем, доведені належними доказами. Доказів неналежного виконання ТОВ "Влада-Агро" обов'язків орендаря за договором у матеріалах справи немає.

29. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

30. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

31. Відповідач відповідно до положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" повідомлень про заперечення у поновленні спірного договору оренди землі не направляв у визначений цим Законом строк. При цьому обставини продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору, як і факт ненаправлення відповідачем у місячний строк на адресу позивача листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору відповідачем не спростовано.

32. Господарський суд першої інстанції не врахував як належний доказ лист-повідомлення відповідача від 19.01.2017 № Т-18920/0-430/0/6-17, оскільки останнім не доведено факту направлення (вручення) цього листа позивачу, а отже не доведено факту повідомлення останнього про заперечення у поновленні договору оренди, що, у свою чергу, дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

33. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

34. За змістом частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

35. Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, викладені у пункті 6 цієї постанови, оскільки орендодавцем не доведено факту повідомлення орендаря про заперечення у поновленні договору оренди після закінчення строку договору оренди, органу виконавчої влади не потрібно приймати рішення про поновлення договору оренди землі у разі такого поновлення на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

36. За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

37. ТОВ "Влада-Агро" звернулося до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку. За результатами розгляду цієї вимоги суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правомірно відновив порушене право позивача, установивши належне виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки, продовження користування нею після закінчення дії договору, сплату орендної плати за користування спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та неспростування цих фактів відповідачем.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність у позивача на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" права на поновлення договору оренди землі на той самий строк, на тих самих умовах і для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди.

39. Ураховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо задоволення позову, підстав для задоволення касаційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваних рішення і постанови немає.

Щодо судових витрат

40. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК України слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.05.2017 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі № 912/876/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков