РІШЕННЯ

10 грудня 2018 року Справа № 913/481/18

Провадження №19/913/481/18

Розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління (вул.Незалежності, б.128, м.Лисичанськ, Луганська область, 93118)

до Відділу освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (вул.Центральна, б.17 а, смт Станиця-Луганська, Луганська область, 93600)

про зобовязання укласти додаткову угоду до договору №66 від 19.08.2017

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, адвокат, ордер на надання правової допомоги №47 від 25.09.2018;

від відповідача представник не прибув

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Відділу освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про зобовязання укласти додаткову угоду до договору №66 від 19.08.2017 про збільшення договірної ціни з 22643986 грн 00 коп. до 29071190 грн 00 коп.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що необхідність укладення додаткової угоди зумовлено суттєвим зростанням цін, високим рівнем інфляції та необхідністю при розрахунку кошторису прийняття будівельних норм та показників на 2018 рік.

Ухвалою суду від 08.10.2018 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 07.11.2018.

Відповідач відзивом №1339 від 31.10.2018 на позовну заяву вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що позивач спочатку отримав кошти 12.07.2018, а після цього написав лист на підвищення договірної ціни. Відділом освіти була направлено позивачу два листа №898 від 06.08.2018 та №996 від 29.08.2018 про те, що підвищення договірної ціни не входить до компетенції Відділу освіти Станично-Луганської райдержадміністрації. Також зазначив, що відповідно до ч.4 ст.36 Закону України Про публічні закупівлі Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Ухвалою суду від 07.11.2018 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 19.11.2018.

Позивач у відповіді на відзив б/н від 15.11.2018 зазначив, що відповідно до робочого проекту будівництво прибудови до школи блоку із девяти класних кімнат в с.Валуйське Станично-Луганського району визначено, що предмет договору має клас наслідків (відповідальності) СС2 з присвоєнням ІІІ категорії складності. Відповідачем не було направлено позивачу дозвіл на виконання робіт, у звязку з чим виконання робіт є протиправним та незаконним.

Ухвалою суду від 19.11.2018 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 30.11.2018.

Відповідач у запереченні №1486 від 28.11.2018 на відповідь на відзив, який надійшов на адресу електронної пошти суду, зазначив, що 21.08.2018 відділ освіти звернувся до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Луганській області з повідомленням про початок виконання будівельних робіт, який надав згоду на початок роботи (повідомлення). Після передачі повідомлення підряднику відповідно до п.4.2.1 договору останній не приступив до роботи. Зростання цін на ресурси це істотні умови, які відповідно до п.1.4 договору не повинні змінюватися після підписання договору.

Ухвалою суду від 30.11.2018 закрите підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті на 10.12.2018.

Представник відповідача у судове засідання 10.12.2018 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 10.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

19.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління (підрядник, позивач) та Відділом освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації (замовник, відповідач) укладений договір підряду №66, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязується відповідно до проектної документації та умов цього договору виконати роботи з будівництва блоку із 9 класних кімнат до Комунального закладу Валуйська загальноосвітня школа №1 І-ІІІ ступенів Станично-Луганського району Луганської області на обєкті (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.4 договору істотні умови договору не повинні змінюватися після підписання договору до повного виконання зобовязань сторонами, крім випадків, передбачених ст.36 Закону України Про публічні закупівлі.

Підрядник розпочне виконання робіт після набрання чинності цього договору за наявності без заперечень ЄІБ та необхідних дозвільних документів (п.2.1 договору).

Договірна ціна складає: а) сума без ПДВ 19 342 174 грн 00 коп.; б) ПДВ у сумі 3 868 434 грн 80 коп. Разом 23 210 608 грн 80 коп. Договірна ціна є додатком (додаток №1 до цього договору) (п.3.1 договору).

Згідно з пп.4.3.5 п.4.3 договору підрядник має право ініціювати внесення змін у договір.

Відповідно до п.12.2 договору перед початком робіт замовник сплачує генпідряднику попередню оплату для виконання будівельно-монтажних робіт у розмірі, що не перевищує 30% від загального річного обсягу робіт, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014 Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти та Постанови Кабінету Міністрів України №1764 від 27.12.2001 Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва (аванс надається на 3 місяці з моменту виплати).

Згідно з п.17.1 договору зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої сторони на підставі додаткової угоди, яка є невідємною частиною договору.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності (після підписання сторонами) з моменту отримання резолюції ЄІБ без заперечень і діє до 31.12.2017, а у частині виконання зобовязань сторін до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п.18.1 договору).

21.11.2017 між сторонами укладена додаткова угода №1 до договору підряду, якою внесено зміни до договору, зокрема п.3.1 договору викладено в наступній редакції: 3.1. Договірна ціна складає: а) сума без ПДВ 18 869 990 грн 83 коп.; б) ПДВ у сумі 3 773 998 грн 17 коп. Разом 22 643 989 грн 00 коп.

29.12.2017 між сторонами укладена додаткова угода №2 до договору підряду, в якій вони дійшли згоди про продовження дії договору №66 від 19.08.2017, у звязку з чим погодили наступну (нову) редакцію п.18.1 договору: п.18.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності (після підписання сторонами) з моменту отримання резолюції ЄІБ без заперечень і діє до 31.12.2018, а у частині виконання зобовязань сторін до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

13.09.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №37, в якому нагадав про необхідність здійснення попередньої оплати для виконання будівельно-монтажних робіт у розмірі, що не перевищує 30% від загального річного обсягу робіт.

26.07.2018 позивач звернувся до відповідача з листом №26/07, в якому зазначив, що оскільки фактично роботи почнуться з серпня 2018 року після отримання замовником декларації про початок робіт, а вартість робіт, матеріалів та всіх інших складових кошторису була розрахована станом на 2016 рік, вважаємо за необхідне внести зміни в договірну ціну та укласти про це додаткову угоду.

У відповідь листом №898 від 06.08.2018 відповідач повідомив ТОВ Будівельно-монтажне управління, що згідно рахунку-фактури №13065 від 04.06.2018 позивачу була перерахована попередня оплата 30% для виконання будівельно-монтажних робіт у сумі 6 793 196 грн 70 коп. Відносно листа №26/07 від 26.07.2018 про збільшення договірної ціни по обєкту будівництва на 6 427,200 тис. грн, який свідчить про наміри змінити істотні умови договору, зазначив, що вказані умови виконати неможливо та пропонував повернути замовнику попередню оплату у сумі 6 793 196 грн 70 коп.

24.09.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією №1 від 21.09.2018 про внесення змін до договору підряду №66 від 19.08.2018 шляхом укладення додаткової угоди.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду, до яких відноситься і договір №66 від 19.08.2017 підрядник зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно повязаних з місцезнаходженням обєкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні положення містяться і в ст.318 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В п.12.2 договору сторони передбачили, що перед початком робіт замовник сплачує генпідряднику попередню оплату для виконання будівельно-монтажних робіт у розмірі, що не перевищує 30% від загального річного обсягу робіт, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014 Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти та Постанови Кабінету Міністрів України №1764 від 27.12.2001 Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва (аванс надається на 3 місяці з моменту виплати).

На виконання п.12.2 договору згідно платіжних доручень №1 від 12.07.2018 Міністерство фінансів України перерахувало на рахунок підрядника 5 660 997 грн 25 коп., №1 від 25.07.2018 1 132 199 грн 45 коп.

Частинами 1-4 ст.188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

26.07.2018 позивач звернувся до відповідача з листом №26/07, в якому зазначив, що оскільки фактично роботи почнуться з серпня 2018 року після отримання замовником декларації про початок робіт, а вартість робіт, матеріалів та всіх інших складових кошторису була розрахована станом на 2016 рік, вважаємо за необхідне внести зміни в договірну ціну та укласти про це додаткову угоду.

У відповідь листом №898 від 06.08.2018 відповідач повідомив ТОВ Будівельно-монтажне управління, що згідно рахунку-фактури №13065 від 04.06.2018 позивачу була перерахована попередня оплата 30% для виконання будівельно-монтажних робіт у сумі 6 793 196 грн 70 коп. Відносно листа №26/07 від 26.07.2018 про збільшення договірної ціни по обєкту будівництва на 6 427,200 тис. грн, який свідчить про наміри змінити істотні умови договору, зазначив, що вказані умови виконати неможливо та пропонував повернути замовнику попередню оплату у сумі 6 793 196 грн 70 коп.

Відносно доводів позивача про те, що укладення додаткової угоди зумовлено суттєвим зростанням цін, високим рівнем інфляції та необхідністю при розрахунку кошторису прийняття будівельних норм та показників на 2018 рік та посилань на приписи ст.ст.877-878 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.877 Цивільного кодексу України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у звязку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобовязаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобовязаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності.

Відповідно до ст.878 Цивільного кодексу України замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором. Внесення до проектно-кошторисної документації змін, що потребують додаткових робіт, вартість яких перевищує десять відсотків визначеної у кошторисі ціни, допускається лише за згодою підрядника. У цьому разі підрядник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

24.09.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією №1 від 21.09.2018 про внесення змін до договору підряду №66 від 19.08.2018 шляхом укладення додаткової угоди. Внесення змін обґрунтовано суттєвим зростанням цін, високим рівнем інфляції та необхідністю при розрахунку кошторису прийняття будівельних норм та показників на 2018 рік.

Позивачем а ні в позовній заяві, а ні в претензії не зазначено, які саме додаткові роботи необхідно виконати для виконання умов договору №66 від 19.08.2017. Статтями 877-878 Цивільного кодексу України врегульовано збільшення кошторису у звязку з проведенням додаткових робіт.

Таким чином, оскільки позивачем не порушується питання виконання додаткових робіт, тому посилання на ст.ст.877-878 Цивільного кодексу України є необґрунтованим.

Частинами 1-3 ст.844 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі повязані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

До договору підряду №66 від 19.08.2017 між сторонами був складений та підписаний зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва №4 від 19.08.2017 (а.с.29 т.1) на суму 23 210 608 грн 80 коп.

В подальшому до нього за погодженням сторін було внесено зміни (а.с.35 т.1) відповідно до додаткової угоди №1 від 21.11.2017 та остаточно визначена вартість обєкта будівництва у сумі 22 643 989 грн 00 коп.

Частиною 5 ст.844 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Як вже зазначалось, листом №898 від 06.08.2018 відповідач відносно листа позивача №26/07 від 26.07.2018 про збільшення договірної ціни по обєкту будівництва на 6 427,200 тис. грн, який свідчить про наміри змінити істотні умови договору, зазначив, що вказані умови виконати неможливо та пропонував повернути замовнику попередню оплату у сумі 6 793 196 грн 70 коп.

Таким чином, відповідачем як замовником за договором №66 від 19.08.2017 було висловлено відмову від збільшення кошторису.

Водночас суд зауважує наступне.

Відповідно до преамбули Закону України Про публічні закупівлі №922-VIII від 25.12.2015 (далі Закон №922-VIII) цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Частиною 1 ст.2 Закону №922-VIII передбачено, що цей Закон застосовується:

- до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;

- до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Договір підряду №66 від 19.08.2017 був укладений між сторонами за результатами публічної закупівлі шляхом проведення процедури відкритих торгів, проведених у відповідності до вимог Закону №922-VIII, тому до нього застосовуються положення вказаного Закону.

Частиною 4 ст.36 Закону №922-VIII передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобовязань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у звязку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у звязку із застосуванням положень частини пятої цієї статті.

Таким чином, збільшення ціни у звязку із суттєвим зростанням цін, високим рівнем інфляції та необхідністю при розрахунку кошторису прийняття будівельних норм та показників на 2018 рік, про що зазначає позивач, суперечить положенням ч.4 ст.36 Закону №922-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем належними доказами не доведено наявності підстав для внесення змін до договору №66 від 19.08.2017.

Крім того, відносно обраного позивачем способу захисту суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.20 Господарського кодексу України кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів субєктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обовязку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Частиною 9 ст.238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобовязані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає обєктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Предмет даного позову про зобовязання відповідача укласти додаткову угоду до договору підряду №66 від 19.08.2017 не відповідає способам захисту права, передбаченим законом, оскільки позивачем не запропоновано та не викладено у позові, в якій саме редакції позивач просить укласти додаткову угоду, що свідчить про відсутність правових підстав для застосування обраного позивачем способу захисту права. У даному випадку обраний Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління спосіб захисту не призведе до відновлення порушеного права, а саме укладення додаткової угоди в судовому порядку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як свідчать матеріали справи, 24.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління (клієнт) та Адвокатським обєднанням Борзих та партнери (адвокатське обєднання) укладений договір про надання правової допомоги №1, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське обєдання приймає на себе зобовязання у відповідності до Конституції України та чинного законодавства здійснити захист, представництво та надати правову допомогу клієнту (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору за виконання дій, обумовлених в п.1.2 даного договору, клієнт зобовязується виплатити адвокатському обєднанню гонорар згідно з протоколом узгодження договірної ціни (додаток №1) за надання послуг передбачених п.1.2 даного договору.

Згідно з протоколом узгодження договірної ціни від 24.09.2018 (а.с.182) сторони домовились про вартість послуг за надання правової допомоги у розмірі 12100 грн 00 коп. за наступні послуги: вивчення матеріалів справи 800 грн 00 коп., вивчення судової практики 700 грн 00 коп., підготовка претензії 1500 грн 00 коп., проект додаткової угоди 1000 грн 00 коп., підготовка позовної заяви 3000 грн 00 коп., клопотання про проведення експертизи 1000 грн 00 коп., представництво інтересів в суді (4 виходи до суду) 4100 грн 00 коп.

Платіжним дорученням №1709 від 24.09.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління перераховано Адвокатському обєднанню Борзих та партнери 12100 грн 00 коп.

Частиною 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління витрати на правову допомогу у сумі 12100 грн 00 коп. покладаються на позивача, з огляду на відмову у позові.

Судовий збір покладається на позивача згідно з ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне управління до Відділу освіти Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про зобовязання укласти додаткову угоду до договору №66 від 19.08.2017 про збільшення договірної ціни з 22643986 грн 00 коп. до 29071190 грн 00 коп. відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу віднести на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.12.2018.

Суддя Т.В. Косенко