ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 листопада 2018 р. Справа № 903/617/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/617/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт"

до відповідача: Фермерського господарства "Новий Світанок"

про стягнення 1275537,42 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 134 від 06.03.2018 року;

від відповідача: н/з;

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" звернулося з позовом, уточненим заявою від 29.10.2018 року, до Фермерського господарства "Новий Світанок" про стягнення 1275537,42 грн., з них 801360,16 грн. основного боргу, 435408,05 грн. штрафу (30% від суми заборгованості), 17893,48 грн. 30% річних від суми заборгованості та 20875,73 грн. пені.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі продажу №0602/17625 від 06.02.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 31.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.09.2018 року і зобовязано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 19.09.2018р. відкладено підготовче засідання на 03.10.2018 року.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року відкладено підготовче засідання на 30.10.2018 року і зобовязано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив.

29.10.2018 року позивач, через відділ документального забезпечення та контролю, подав заяву в якій просив стягнути з відповідача 1275537,42 грн. заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, вказавши, що борг в сумі 650000,00 грн. сплачено після пред'явлення позову, а саме 21.09.2018р. та 04.10.2018 року, що підтверджено довідкою про надходження коштів, в звязку з зменшенням суми позову повернути судовий збір, заява про зменшення прийнята судом.

Ухвалою суду від 30.10.2018 року продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 06.11.2018 року.

Ухвалою суду від 06.11.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2018 р..

В судовому засіданні 21.11.2018 року представник позивача позов підтримав, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання 21.11.2018р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 502.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку представника позивача, беручи до уваги те, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

06 лютого 2018 року між ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» (далі Продавець) та ФГ «Новий світанок» (далі Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 0602/17625(далі Договір) (а.с.7-9).

Згідно п.1.1. Договору Продавець в порядку та на умовах цього Договору зобовязується продати у власність Покупця засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, зернові та олійні культури, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений в накладних та/або специфікаціях до цього Договору (надані - Товар), а Покупець в свою чергу зобовязується прийняти цей Товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.3.1.Договору вартість однієї одиниці Товару на кожну конкретну партію Товару зазначається в специфікаціях на Товар та/або у видаткових накладних.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1 951 202,34 грн., що підтверджується наступними доказами: специфікація № 375 від 07.03.2018 року (видаткова накладна № 375 від 07.03.2018 року) на загальну суму 586 080 грн.; специфікація № 1460 від 17.04.2018 року (видаткова накладна № 1460 від 17.04.2018 року) на загальну суму 243 369,36 грн.; специфікація № 328 від 08.02.2018 року (видаткова накладна № 328 від 08.02.2018 року) на загальну суму 204 000,41 грн.; специфікація № 395 від 08.02.2018 року (видаткова накладна № 395 від 08.02.2018 року) на загальну суму 396 000,79 грн.; специфікація № 745 від 16.04.2018 року (видаткова накладна № 745 від 16.04.2018р.) на загальну суму 244 069,20 грн.; видаткова накладна № 953 від 22.06.2018р. на загальну суму 277 682,58 грн.

Відповідно до п.3.5. Договору, Покупець зобовязується провести оплату кожної партії Товару в термін, зазначений у Специфікації до цього Договору.

Згідно вказаних специфікацій відповідач мав оплати Товар до 15 серпня 2018 року.

15.08.2018р. між відповідачем та позивачем було підписано протокол про зарахування зустрічних вимог від 15.08.2018 року, за яким, в рахунок погашення заборгованості за договором купівлі - продажу № 0602/17625 в користь позивача зараховано 499 842,18 грн., а тому на день відкриття провадження у справі (31.08.2018р.) сума основного боргу становила 1451360,16 грн..

Після відкриття провадження у справі відповідачем 21.09.2018р. та 04.10.2018р. здійснено часткову оплату основного боргу на суму 650 000 грн. по Договору №0602/17625, що підтверджується довідкою №А00-01-А00-3/306 від 26.10.2018р. (а.с.39), у звязку з чим позивачем було подано заяву б/н від 29.10.2018р. про зменшення розміру позовних вимог, яка ухвалою суду від 30.10.2018р. прийнята, а тому сума несплаченого відповідачем основного боргу становить 801360,16 грн..

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено,що майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено основний борг в сумі 801360,16 грн., доказів його оплати не надано, відповідачем не заперечений, а тому позовна вимога про стягнення з Фермерського господарства "Новий Світанок" 801360,16 грн. основного боргу є підставною та підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача 435408,05 грн. штрафу (30% від суми заборгованості) та 20875,73 грн. пені, то суд зазначає наступне.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п. 7.3. Договору, у разі порушення строків оплати (невиконання умов Договору) Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30% від вартості поставленого та неоплаченого або несвоєчасно оплаченого Товару.

Згідно п. 7.4. Договору встановлено, що за порушення термінів оплати Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого Товару за кожний день існування прострочення оплати.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати за отриманий Товар, встановлених Договором, вимога позивача про стягнення з відповідача 435408,05 грн. штрафу (30% від суми заборгованості) та 20875,73 грн. пені є підставною, а тому підлягає до задоволення. Контррозрахунку штрафу, пені відповідачем суду не надано.

Щодо стягнення з відповідача 17893,48 грн. 30% річних від суми заборгованості, то суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 7.3. Договору Покупець зобовязаний сплатити на користь Продавця вартість неоплаченого Товару з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати за отриманий Товар, встановлених Договором, з нього на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України слід також стягнути 17893,48 грн. 30% річних від суми заборгованості.

Контррозрахунку 30% річних від суми заборгованості, відповідачем суду не надано.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення 1275537,42 грн., з них 801360,16 грн. основного боргу, 435408,05 грн. штрафу (30% від суми заборгованості), 17893,48 грн. 30% річних від суми заборгованості та 20875,73 грн. пені підставна та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 19133,06 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Новий Світанок" (44831, Волинська обл., Турійський район, село Ставки, ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" (45240, Волинська обл., Ківерцівський район, село Липляни, вул. Козацька, будинок 22, код ЄДРПОУ 31496,42 грн., з них 801360,16 грн. основного боргу, 435408,05 грн. штрафу, 17893,48 грн. 30% річних, 20875,73 грн. пені, а також 19133,06 грн. витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено

27.11.2018

Суддя С. В. Костюк