ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 921/8/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, Л. В. Стратієнко, І. В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р.

у складі колегії суддів: О. В. Зварич - головуючий, О. П. Дубник, Г. Г. Якімець

та касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р.

у складі колегії суддів: О. В. Зварич - головуючий, О. П. Дубник, Г. Г. Якімець

та на рішення господарського суду Тернопільської області від 02.05.2018р.

(суддя - В.Л. Гевко)

за позовом заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Великогаївської сільської ради

до приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська"

про визнання укладеним договору та стягнення суми пайового внеску у розмірі 33 779,10 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явилися,

від відповідача: М.В. Галинський - адвокат,

від прокуратури: О.С. Попенко

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Великогаївської сільської ради до ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" (в подальшому змінено тип товариства з публічного на приватне), про визнання укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили договору між Великогаївською сільською радою та ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" про пайову участь (внесок) замовника (юридичною, фізичною особою) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї, в запропонованій позивачем редакції, та про стягнення з ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" на користь Великогаївської сільської ради 33779,10 грн. пайового внеску.

Позов мотивований тим, що відповідач не виконав свого обов'язку щодо укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї та не сплатив кошти на розвиток інфраструктури села.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 02.05.2018р. у справі №921/8/18 в позові відмовлено.

Суд першої інстанції послався на те, що запропонована до затвердження редакція договору не відповідає вимогам ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури села Великі Гаї, зокрема п. 1.5 Порядку. Враховуючи, що договір про участь (внесок) замовника у створенні розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї не укладений, суд залишив без задоволення як безпідставну вимогу про стягнення суми пайового внеску.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. рішення місцевого господарського суду у справі №921/8/18 скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання укладеним договору. Прийнято у цій частині нове рішення. Позов задоволено. Визнано укладеним, з дня набрання рішенням суду законної сили, договір про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї між Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області та публічним акціонерним товариством "Птахофабрика Тернопільська", у викладеній редакції. В іншій частині рішення господарського суду Тернопільської області від 02.05.2018р. у справі №921/8/18 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що запропонована позивачем редакція договору містить всі істотні умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та відповідає вимогам законодавства.

Залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача суми пайового внеску у розмірі 33 779,10 грн., суд апеляційної інстанції вказав, що така вимога заявлена прокурором передчасно.

3. Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнення їх доводів

ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська", не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

У скарзі зазначається, що ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не звернули увагу та не дослідили підстави та правомірність звернення прокуратури до суду з відповідною позовною заявою. На думку скаржника, прокурор не зазначив, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду та не зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції.

Посилаючись на норми ст. ст. 4, 25, 71 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" скаржник зазначає, що органи прокуратури не мають повноважень на пред'явлення від імені територіальної громади в особі відповідної місцевої ради позовів, що стосуються виключної компетенції таких органів місцевого самоврядування.

Також скаржник вказує, що у визнаній судом укладеною редакції договору пропонується затвердити пайову участь відповідача у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, а не населеного пункту села Великі Гаї.

Скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка встановлює строк та спосіб виконання передбачених в ч. 2 цієї статті вимог. Враховуючи, що на момент виникнення наміру забудови (оформлення проектної документації, декларації про початок підготовчих робіт, декларації про початок будівельних робіт) об'єкт відповідача знаходився за межами населеного пункту, відповідач вважає, що він не є суб'єктом, які визначені в ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Також скаржник зазначає, що визнаний судом апеляційної інстанції укладеним договір передбачає обов'язок відповідача сплатити пайовий внесок до 31.03.2017р., та штрафні санкції за порушення цього строку. Проте договір визнано укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили.

Заступник прокурора Львівської області також звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій не погоджується з рішенням та постановою в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення суми пайового внеску у розмірі 33 779,10 грн., просить в цій частині судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. В решті постанову апеляційного господарського суду просить залишити без змін.

Скаржник вказує, що висновок апеляційного господарського суду щодо передчасності вимоги про сплату пайового внеску є помилковим та таким, що не відповідає ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки відповідно до визнаного укладеним договору про пайову участь строк сплати внеску вже настав.

4. Позиції інших учасників справи

Тернопільська місцева прокуратура у відзиві на касаційну скаргу відповідача зазначає, що у позовній заяві було детально обґрунтовано підстави звернення заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Великогаївської сільської ради, зокрема, внаслідок бездіяльності останньої.

Прокуратура звертає увагу, що пунктом 2.3 договору передбачено перерахування коштів пайової участі саме на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, а не на інші цілі, до бюджету Великогаївської сільської ради за кодом платежу 24170000, що унеможливлює їх використання сільською радою за іншим призначенням.

Також вказує, що на момент прийняття в експлуатацію об'єкта, останній знаходився в межах населеного пункту села Великі Гаї, а тому у відповідача згідно з ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наявний обов'язок щодо укладення із сільською радою договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

У відповідності до п. п. 1.3-1.5 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури села Великі Гаї, затвердженого рішенням Великогаївської сільської ради № 224 від 12.04.2013р., замовник, який має намір здійснити забудову земельної ділянки (будівництво об'єкта будівництва) у селі Великі Гаї, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури цього населеного пункту, крім випадків передбачених п. 1.7 цього Порядку. Пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні ним коштів до цільового фонду соціально-економічного розвитку населеного пункту, положення про який затверджується відповідною місцевою радою. Використання пайових внесків відбувається виключно для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури даного населеного пункту.

Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури села Великі Гаї з урахуванням інших передбачених законом відрахувань становить 6 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд (не більше 10 відсотків).

Згідно з п.п. 3.1, 3.3 Порядку замовник із зверненням про укладення договору про пайову участь (далі договір) звертається до Великогаївської сільської ради не пізніше ніж за 45 робочих днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки звертається до Великогаївської сільської ради із зверненням про укладення договору.

26 травня 2015р. управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області зареєструвало Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - Реконструкція будинків колишнього зерноскладу та комбікормового цеху під цех приготування та збагачення кормів ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" в с. Великі Гаї Тернопільського району, за замовленням ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" (а.с. 29-31, т.1). Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією згідно декларації становить 562,985 тис. грн.

09 липня 2015 р. Великогаївська сільська рада надіслала ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" для підписання примірники договору про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї.

В подальшому, 02.10.2015р. Великогаївська сільська рада, керуючись ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", просила відповідача укласти договори про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї та оплатити кошти на розвиток інфраструктури села.

Відповідач звернувся до Великогаївської сільської ради із заявами №341 від 08.12.2015р. та №44 від 17.02.2016р. про зменшення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури села Великі Гаї.

Рішеннями Великогаївської сільської ради №490 від 10.12.2015р. та № 64 від 19.02.2016р. відмовлено ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" у зменшенні базового рівня розміру пайової участі (6%) у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї до рівня 1-3 %, оскільки таке зменшення не передбачене Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури села Великі Гаї Тернопільського району та суперечить вимогам законодавства.

28 грудня 2015р. Великогаївська сільська рада повідомила відповідачу про прийняте рішення, яким відмовлено у зменшенні базового рівня пайової участі, просила укласти договори про пайову участь та оплатити кошти на розвиток інфраструктури села (із базовим рівнем розміру пайової участі у 6%).

02 лютого 2017 р. заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури звернувся до Голови Великогаївської сільської ради Кохмана О.А. із проханням надати інформацію - чи укладався із ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" договір про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Великі Гаї, Тернопільського району; якщо так, то надіслати копію, якщо ні, вказати причини; чи сплачені ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" кошти на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, якщо так, в якому розмірі, якщо ні, вказати суму заборгованості. Також, у зазначеному листі заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури просив повідомити: чи направлялись на адресу ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" листи про необхідність укладення такого договору та результат розгляду таких листів.

09 лютого 2017 р. сільський голова Великогаївської сільської ради повідомив прокуратуру про те, що між "Птахофабрика Тернопільська" та Великогаївською сільською радою договір про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї, в т. ч. за будівництво складу готової продукції та здійснення реконструкції будинків колишніх зерноскладу та комбікормового цеху під цех приготування та збагачення кормів, які прийняті в експлуатацію, не укладався й, відповідно, коштів пайової участі (внеску) від ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї не сплачувалося. Крім того, на адресу ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" сільською радою неодноразово направлялися листи щодо необхідності сплати пайової участі (внеску) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї, однак керівництво ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" не вжило заходів щодо укладення вищевказаних договорів.

27 лютого 2017р. Великогаївська сільська рада повторно надала відповідачу на підпис 2 примірники договорів про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області щодо об'єкту: реконструкція будинків колишніх зерноскладу та комбікормового цеху під цех приготування та збагачення кормів ПАТ "Птахофабрика Тернопільська" в с. Великі Гаї Тернопільського району.

Договір про пайову участь (внесок) замовника (юридичною, фізичною особою) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї між Великогаївською сільською радою та ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" не укладено, коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури не сплачено.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Предметом позову в даній справі є, зокрема, визнання укладеним договору між Великогаївською сільською радою та ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" про пайову участь (внесок) замовника (юридичною, фізичною особою) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї, в запропонованій прокурором редакції.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

За ч. ч. 8, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Наведеними вище нормами встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору у визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування порядку.

Господарськими судами попередніх інстанцій у даній справі встановлено, що у відповідача виник такий обов'язок. Проте, як вбачається із встановлених обставин, відповідач не надав суду доказів про вжиття ним заходів з метою виконання обов'язку щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що запропонована позивачем редакція договору містить всі істотні умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та відповідає нормам чинного законодавства, з чим погоджується Верховний Суд.

Як правильно враховано апеляційним господарським судом, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що запропонована позивачем редакція спірного договору не відповідає вимогам ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури села Великі Гаї.

Місцевий господарський суд вказав, що пайова участь замовника повинна відбутись у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Великі Гаї, як населеного пункту, а не органу місцевого самоврядування Великогаївської сільської ради, як вказано в проекті спірного договору.

Апеляційний господарський суд вірно зазначив, що сплата пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури того чи іншого населеного пункту є виконанням зобов'язань, передбачених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Пунктом 2.3 запропонованої позивачем редакції спірного договору передбачено перерахування коштів пайової участі саме на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, а не на інші цілі, до бюджету Великогаївської сільської ради за кодом платежу 24170000, що унеможливлює їх використання сільською радою, яка є їх розпорядником, за іншим призначенням, в тому числі на потреби Великогаївської сільської ради як юридичної особи.

Крім того, цільове призначення цих коштів визначено як в Законі України "Про регулювання містобудівної діяльності", так і в Порядку.

Наведеним спростовуються посилання скаржника ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" на те, що у визнаній судом укладеною редакції договору визначено пайову участь відповідача у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сільської ради, а не населеного пункту села Великі Гаї.

Таким чином, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інтенція про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання договору укладеним.

Проте Верховний Суд звертає увагу, що викладаючи п. 2.1 та п. 3.1 у запропонованій позивачем редакції, суд апеляційної інстанції поставив відповідача у невигідне становище з огляду на умови п. 4.3 договору, на що звертає увагу і ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" у своїй касаційній скарзі.

Так, відповідно до п. 2.1 договору замовник перераховує кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у розмірі 33779,10 грн. (тридцять три тисячі сімсот сімдесят дев'ять гривень десять копійок) на рахунок Великогаївської сільської ради відповідно до розрахунку (згідно пояснювальної записки до зведеного кошторисного розрахунку) у строк до 31 березня 2017 року.

За п. 3.1 договору замовник зобов'язується перерахувати кошти в сумі, зазначеній у п. 2.1. розділу 2 цього Договору до 31 березня 2017 року.

Відповідно до п. 4.3 договору у випадку несвоєчасного внесення коштів як пайової участі в розвитку інфраструктури Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від загальної суми пайової участі, визначеної п. 2.1 розділу 2 цього Договору, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, визнаючи укладеним договір з дня набрання рішенням суду законної сили, а саме з 24.09.2018р., в якому передбачено строк сплати коштів до 31.03.2017р., апеляційний господарський суд допустився порушень ст. 631 ЦК України, згідно з якою сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Оскільки в договорі не погоджено застосування його умов до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, та з урахуванням передбачених п. 4.3 договору штрафних санкцій, враховуючи відсутність у суду можливості самостійно змінювати умови договору шляхом встановлення нової дати, Верховний Суд вважає за необхідне виключити з п. 2.1 та п. 3.1 дату остаточного виконання зобов'язання "31.03.2017р."

Доводи ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" щодо порушення судом апеляційної інстанції ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та посилання на те, що об'єкти нерухомого майна, які підлягали реконструкції, знаходилися за межами населеного пункту, тому відповідач не є суб'єктом, які визначені в ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відхиляються Верховним Судом з огляду на наступне.

Як вбачається із встановлених обставин, межі населеного пункту с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області були змінені рішенням Тернопільської районної ради №461 від 27.03.2015р. Тобто, з 27.03.2015р. вказаний об'єкт знаходився у межах села Великі Гаї, про що було відомо відповідачу. Проте відповідач не відмовився від завершення реконструкції, а 08.05.2015 р. уклав договір оренди земельної ділянки із сільською радою, в межах якої завершив і зареєстрував у Декларації реконструкцію будинків.

Зважаючи на правову природу пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та на той факт, що на момент прийняття в експлуатацію реконструйованого об'єкту останній знаходився у межах населеного пункту села Великі Гаї, у відповідача згідно зі ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури села Великі Гаї був наявний обов'язок щодо укладення із сільською радою договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Вказаний обов'язок міг бути добровільно виконаний відповідачем до 26.05.2015 р., проте виконаний ним не був.

Скаржник ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" також вказує на неправомірність звернення прокуратури до суду з відповідною позовною заявою та незазначення прокурором у чому полягає порушення інтересів держави та органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції.

Колегія суддів не приймає до уваги зазначені твердження скаржника з огляду на наступне.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 та 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

При цьому поняття "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99).

Звертаючись до суду з позовом у даній справі прокурор відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив в чому полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Вказані обставини були належним чином досліджені судами.

Зокрема, прокурор зазначив, що підставою для вжиття Тернопільською місцевою прокуратурою заходів представницького характеру є факт неналежного здійснення Великогаївською сільською радою захисту інтересів с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області у сфері пайової участі забудовників у створенні та розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури с. Великі Гаї, що проявляється у невжитті всіх можливих та необхідних заходів для виконання відповідачем вимог чинного законодавства в частині укладення спірного договору. Дана бездіяльність тягне за собою недоотримання місцевим бюджетом коштів, що у свою чергу призводить до неможливості належного виконання органом місцевого самоврядування своїх функцій у бюджетній сфері та негативно впливає на фінансування створення і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури с. Великі Гаї.

Верховний Суд констатує, що спірні правовідносини пов'язані з формуванням місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити кошти пайової участі на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села, що безпосередньо стосується прав та економічних інтересів територіальної громади с. Великі Гаї. Відповідач протягом тривалого час ухиляється від виконання покладеного на нього законом обов'язку укласти з органом місцевого самоврядування договору пайової участі, чим порушує норми містобудівного законодавства та права територіальної громади. У спірних правовідносинах інтереси держави та позивача, який представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, повністю збігаються.

Верховний Суд вважає обґрунтованими доводи заступника прокурора Львівської області щодо помилковості висновку апеляційного господарського суду про передчасність вимог про стягнення пайового внеску в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Апеляційний господарський суд, визнаючи укладеним договір, наведеного не врахував.

Оскільки умовами ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок укласти договір про пайову участь не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, з огляду на встановлені судами обставини щодо ухилення відповідача з 2015 року від укладення вказаного договору і сплати пайового внеску, та беручи до уваги визнання договору укладеним, Верховний Суд вважає позовні вимоги про стягнення суми пайового внеску обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки судами попередніх інстанцій перевірено розрахунок вказаної суми та встановлено її правильність, Верховний Суд вважає за можливе прийняти в цій частині нове рішення.

Відповідно до ст. 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд прийшов до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова апеляційного господарського суду в частині задоволення позовних вимог щодо визнання укладеним договору - зміні, шляхом виключення з тексту договору, а саме з п. 2.1 та п. 3.1 договору, кінцевої дати сплати пайового внеску: "31 березня 2017 року".

Враховуючи обґрунтованість доводів заступника прокурора Львівської області, Верховний Суд також дійшов висновку про необхідність скасування рішення та постанови в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 33 779,10 грн. пайового внеску та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 14 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" безпідставно ухилялася від укладення договору, та враховуючи задоволення позовної вимоги про стягнення суми пайового внеску, Верховний Суд визначився, що судовий збір за подання позову, апеляційних та касаційних скарг покладається на відповідача.

При цьому, часткове задоволення касаційної скарги ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" не тягне за собою відшкодування останньому судового збору за подання касаційної скарги, оскільки зміна полягає лише у корегуванні умов договору. В частині визнання укладеним договору постанова апеляційного господарського суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПрАТ "Птахофабрика Тернопільська" задовольнити частково.

Касаційну скаргу заступника прокурора Львівської області задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. у справі №921/8/18 в частині задоволення позовних вимог змінити, п. 2.1 договору про пайову участь (внесок) замовника (юридичної, фізичної особи) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області викласти в наступній редакції: "2.1. Замовник перераховує кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у розмірі 33 779,10 грн. (тридцять три тисячі сімсот сімдесят дев'ять гривень десять копійок) на рахунок Великогаївської сільської ради відповідно до розрахунку (згідно пояснювальної записки до зведеного кошторисного розрахунку)."

Пункт 3.1 договору викласти в такій редакції: "3.1. Замовник зобов'язується перерахувати кошти в сумі, зазначеній у п. 2.1 розділу 2 цього Договору."

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. та рішення господарського суду Тернопільської області від 02.05.2018р. у справі №921/8/18 в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 33 779,10 грн. пайового внеску скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення. Позов задовольнити. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська" (47722, Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Великі Гаї, вул. Галицька, 180, ) на користь Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Великі Гаї, вул.Галицька, 47, ) на рахунок №0695, код 04394875, МФО 838012 м.Тернопіль, код платежу 24170000, банк одержувача: ГУДКСУ у Тернопільській області 33 779,10 грн. пайового внеску.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська" (47722, Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Великі Гаї, вул. Галицька, 180, ) на користь прокуратури Тернопільської області (46000, м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4, ) 1600 грн. судового збору за подання позовної заяви, 2400 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська" (47722, Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Великі Гаї, вул. Галицька, 180, ) на користь Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Великі Гаї, вул.Галицька, 47, ) 2400 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 3200 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Птахофабрика Тернопільська" (47722, Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Великі Гаї, вул. Галицька, 180, ) на користь прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19 ) 3200 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді Л. В. Стратієнко

І. В. Ткач