У Х В А Л А

"17" грудня 2018 р. м. Чернігів справа № 927/898/18

Суддя господарського суду Чернігівської області Фетисова І.А., розглянувши матеріали позовної заяви від 11.12.2018 за № 284 вих.18

за позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави,

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000

в особі позивача 1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000

в особі позивача 2: Деснянського басейнового управління водних ресурсів, проспект Перемоги, 39 А, м. Чернігів, 14017

до відповідача: Громадської організації «Чернігівська обласна організація інвалідів праці, потерпілих на виробництві та козацтва», вул. Інструментальна, 4, м. Чернігів, 14037

предмет спору: про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, розірвання договору оренди майна та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури Чернігівської області подав позов в інтересах держави в особі позивачів: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, Деснянського басейнового управління водних ресурсів до Громадської організації інвалідів праці, потерпілих на виробництві та козацтва про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, розірвання договору оренди майна та повернення майна.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви з огляду відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Так, відповідно до частин третьої - п'ятої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

В обґрунтування підстав для звернення до суду з даним позовом прокурор вказав, що державою делеговано позивачам функції реалізації прав власника щодо належного використання державного майна, в тому числі забезпечення своєчасного надходження коштів до державного бюджету від його використання; несплата орендної плати орендарем порушує економічні інтереси держави.

Зважаючи на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України у Чернігівській області та Деснянське басейнове управління водних ресурсів не вживають належних заходів щодо виконання повноважень, пов'язаних із захистом інтересів держави, шляхом звернення до суду з відповідним позовом, прокурор дійшов висновку про наявність підстав для представництва інтересів держави в особі зазначених ним органів.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Відтак, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

За висновком суду на підставі вивчених матеріалів та підстав заявленого позову, Регіональне відділення Фонду державного майна України у Чернігівській області та Деснянське басейнове управління водних ресурсів при укладенні та виконанні договору із відповідачем не здійснювали безпосередньо владні (контрольні) функції, а виступали, як учасники господарсько-правових відносин.

Разом з тим, вказані юридичні особи згідно чинного законодавства наділені правом та мають можливість самостійно в силу вимог Закону України «Про Фонд державного майна України», Положення про Регіональне відділення ФДМУ по Чернігівській області, Положення про Деснянське басейнове управління водних ресурсів, - звернутись з відповідним позовом до суду з метою захисту порушених прав.

При поданні позову заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури не зазначено жодних причин неможливості здійснення позивачами, які є самостійними юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку.

Судом відхиляються та залишаються поза увагою доводи Регіонального відділення Фонду державного майна України у Чернігівській області щодо неможливості самостійного звернення до суду з відповідним позовом, у зв'язку з відсутністю коштів для оплати судового збору (лист від 03.09.2018 № 10-09-03140), оскільки наведені ним обставини не звільняють його від виконання покладених на нього повноважень, в тому числі вжиття належних заходів з метою ефективного захисту інтересів держави як власника орендного майна.

Окрім того, обґрунтувань зазначення по тексту позовної заяви щодо усвідомленої пасивної поведінки другого позивача ( Деснянського басейнового управління водних ресурсів) прокурором взагалі не наведено, як й доказів на підтвердження такої поведінки.

Абстрактні твердження прокурора, що позивачами не здійснюються їх повноваження відповідно до закону, порушуються економічні інтереси держави в зв'язку з цим, є формальними та декларативними, оскільки не містять посилання на те, що зазначене має місце.

У зв'язку з цим у прокурора відсутні підстави стверджувати щодо бездіяльності позивачів у цьому питанні та про неналежний захист державних інтересів уповноваженим органом РВ Фонду державного майна України в Чернігівській області та Деснянським басейновим управлінням водних ресурсів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що прокурором всупереч вимогам частини 4 статті 53 ГПК України у позовній заяві не обґрунтував причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належними суб'єктами, на яких чинним законодавством покладено відповідні повноваження, та відповідно не обґрунтував підстави для звернення до суду з позовом про стягнення орендної плати, пені, штрафу, та розірвання договору оренди і повернення майна, - саме прокурором.

За приписами п. 4 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про повернення без розгляду позовної заяви заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивачів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області та Деснянського басейнового управління водних ресурсів до Громадської організації «Чернігівська обласна організація інвалідів праці, потерпілих на виробництві та козацтва» про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, розірвання договору оренди майна та повернення майна.

У відповідності до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 174, ст. ст. 232, 234-235, 256 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області та Деснянського басейнового управління водних ресурсів до Громадської організації інвалідів праці, потерпілих на виробництві та козацтва про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, розірвання договору оренди майна та повернення майна, від 11.12.2018 № 284вих-18 та додані до неї документи повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 255 - 257 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя І.А. Фетисова