ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року м.Дніпро Справа № 908/2598/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Чередка А.Є., Паруснікова Ю.Б.,

cекретар судового засідання: Мудрак О.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 30.01.2018 р., адвокат;

від позивача: ОСОБА_2, рішення №1 від 19.04.2013 р., директор;

представники відповідачів-1,2 та третіх осіб- 1,2 не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.12.2017 року та рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2018 року (повний текст складено 15.06.2018 року) у справі №908/2598/17 (суддя Азібекян Т.А.)

за позовом Приватного підприємства "Старт 19", м. Енергодар, Запорізька область

до відповідача-1 Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область

відповідача-2 Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 надання адміністративних послуг відділу державної реєстрації виконавчого комітету Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область

про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації про право власності на об'єкт нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.05.2018 року у справі №908/2598/17 позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № б/н від 20.11.2009 року, видане Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради про право власності територіальної громади м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради на нежиле приміщення, що розташовано за адресою: м. Енергодар, Запорізька область, вул. Козацька, буд. 22, приміщ. 72.

Скасовано державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальною площею 36,8 кв.м за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька, буд. 22, прим. 72, реєстраційний номер об'єкта нерухомості № 25 за територіальною громадою м. Енергодар, проведену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 8108098 12.12.2014 року.

Стягнуто з Енергодарської міської ради Запорізької області на користь Приватного підприємства "Старт 19" 1 600,00 грн судового збору.

Стягнуто з Виконавчого комітету Енергодарської міської ради на користь Приватного підприємства "Старт 19" 1 600, 00 грн судового збору.

12.07.2018 року на виконання рішення видано судові накази.

Рішення мотивовано тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно б/н від 20.11.2009 року, за яким власником нежилого приміщення, що розташовано за адресою: м. Енергодар, Запорізька область, вул. Козацька, буд. 22, приміщ. 72 є територіальна громада м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради, форма власності комунальна, було видане на виконання скасованого рішенням господарського суду Запорізької області від 20.07.2016 року у справі № 908/747/16 у відповідній частині рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 21.02.2008 року№ 42 "Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомого майна, затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 року № 8 та №17".

Суд встановив, що належними та допустимими доказами у даній справі, зокрема згаданим рішенням господарського суду Запорізької області, підтверджено, що приміщення, яке належить позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 30.05.1995 року, та приміщення, право власності на яке оформлено оспорюваним у даній справі свідоцтвом, є одним і тим же приміщенням.

Враховуючи, що зміна адреси належного позивачу на праві власності нежитлового приміщення з вул.Козацька,22 м.Енергодара на вул.Козацька,36а відбулося відповідно до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 400 від 18.12.2008 року "Про присвоєння поштової адреси", яке в подальшому втратило чинність згідно рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 42 від 21.02.2008 року "Про оформлення права комунальної власності на об'єкти нерухомого майна, затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 № 8 та № 17" і яким було оформлено право комунальної власності територіальної громади м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради на об'єкти нерухомого майна, переліки яких затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 № 8 Про затвердження переліку майна, яке знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Енергодара та від 30.05.2007 № 17 "Про затвердження реєстру нежитлових приміщень комунальної власності Енергодарської міської ради, які можуть бути передані в оренду" ( в тому числі і спірного майна).

Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та те, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає способу захисту цивільних прав та інтересів, що передбачений ст.16 Цивільного кодексу України, суд позов задовольнив.

Не погодившись з рішенням господарського суду, ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.238 Господарського процесуального кодексу України щодо мотивування судом рішення. Суд, на думку скаржника, не зазначив, які доводи і мотиви відповідача він відхилив.

Вважає, що позивач мав предявити позов про визнання права власності, оскільки воно не визнається відповідачами та третіми особами.

Скаржник посилається на те, що суд не звернув увагу, що право власності територіальної громади на спірне житлове приміщення зареєстровано 20.11.2009 року, а за позивачем 20.05.2014 року, тому такий спосіб захисту, як відновлення становища, що існувало до порушення, судом не може бути застосований.

Також апелянт посилається на невірне визначення судом характеру спору як немайнового, оскільки заявлені позовні вимоги свідчать про майновий характер спору.

Також ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.12.2017 року у справі №908/2598/17, якою було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, підстави для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

В обґрунтування апеляційної скарги на ухвалу апелянт вказував, що суддя при відкритті провадженні у справі №908/2598/17 повинен був у відповідності до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України перевірити, чи відповідає позовна заява вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 зазначеного кодексу.

Суд зазначив лише на відповідність позовної заяви вимогам ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, в порушення ч.1 ст.176 Господарського процесуального кодексу України відкрив провадження у справі №908/2598/17.

Апелянт вказує, що в порушення ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява не містить зазначення ідентифікаційного коду Енергодарської міської ради, повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи, не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалу господарського суду Запорізької області у даній справі, залишити позов без розгляду та стягнути на користь скаржника витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.07.2018 року скаржнику поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду від 19.12.2018 року та рішення від 30.05.2018 року, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 05.09.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.09.2018 року оголошено перерву до 18.09.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні у справі №908/2598/17 до 03.10.2018 року.

Указом Президента України від 29.12.2017 року № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 року розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2018

року справу було прийнято справу № 908/2598/17 до свого провадження. Розгляд справи призначено на 06.12.2018 року.

В судове засідання представник апелянта не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без участі представника ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по апеляційній скарзі, спростовує доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Письмово відзив на апеляційну скаргу позивач не надав.

Відповідачі -1, -2 та третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, відзиви на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.12.2017 року про порушення провадження у справі:

Приписами ст. 255 Господарського процесуального кодексу України передбачено повний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Ухвала про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі не зазначена у вказаному переліку. Отже, апеляційному оскарженню така ухвала не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Одним з доводів апеляційної скарги на рішення суду є посилання на порушення господарським судом при прийнятті позовної заяви вимог ст. 162 та ст.176 Господарського процесуального кодексу України.

Колегією суддів такі порушення не встановлено.

Прийнята до провадження позовна заява відповідає вимогам ст.162 Господарського процесуального кодексу України. Вимоги ч.3 вказаної норми щодо визначення ідентифікаційного коду юридичної особи позивача позивачем виконано, судовий збір сплачено відповідно до предмету позовних вимог у належному розмірі та порядку.

Щодо відсутності підтвердження очікуваних витрат по справі, то виходячи з предмету спору позивач не мав нести додаткові витрати по справі, окрім сплаченого судового збору при поданні позову. А відсутність спору між тими ж сторонами та з того ж предмету спору встановлена судом.

Згідно п.3 ч.1 ст.264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося.

З урахуванням наведеного, з метою усунення порушень норм процесуального права, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду приходить до висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради, м. Енергодар на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.12.2017 року у справі №908/2598/17.

Щодо апеляційної скарги на рішення суду, то таку скаргу колегія вважає необґрунтованою в силу наступного:

Відповідно до ч.1-3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

1. Як вбачається з позовної заяви, звертаючись до господарського суду, позивач просив:

-визнати недійсним та скасувати свідоцтво, видане Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради, про право власності територіальної громади м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Енергодар, Запорізька область, вул. Козацька, буд. 22, приміщення 72 № б/н від 20.11.2009 року;

-скасувати державну реєстрацію право власності на обєкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальною площею 36,8 за адресою Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька, буд. 22, прим. 72, реєстраційний номер обєкта нерухомості № 25 за територіальною громадою м. Енергодар, проведену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 8108098 12.12.2014 року.

Зазначений спір є спором немайнового характеру. Доводи апелянта про неправомірне прийняття судом позовної заяви та не в повному обсязі сплату позивачем судового збору є безпідставні.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону Украіни "Про судовий збір" за подання

позову немайнового характеру належить до сплати 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату звернення позивача з позовом становить 1 600.00 грн.

Позивач сплатив вказану суму за дві вимоги немайнового характеру в розмірі 3 200.00 грн. і це підтверджується відповідним платіжною квитанцією банку (том 1 а. с. 9).

2. Не спростовують висновки оскаржуваного рішення і доводи скаржника про неналежну оцінку судом доводів ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради, зокрема, відсутність оцінки суду того факту, що право власності територіальної громади на спірне житлове приміщення зареєстровано 20.11.2009 року, а за позивачем 20.05.2014 року.

У даній справі не дата оформлення свідоцтва про право власності є визначальною у вирішенні спору, а наступні обставини та встановлені судом факти:

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено належними доказами, рішенням господарського суду Запорізької області від 20.07.2016 року у справі № 908/747/16 позов Приватного підприємства "Старт 19" до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: Енергодарська міська рада Запорізької області, Комунальне підприємство "Енергодарське бюро технічної інвентаризації" Енергодарської міської ради Запорізької області, ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання недійсним та скасування рішення задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 21.02.2008 року № 42 "Про оформлення права комунальної власності на об'єкти нерухомого майна, затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 № 8 та № 17" в частині оформлення права власності на нежитлове приміщення №72, за адресою: м. Енергодар, Запорізької області, вул. Козацька, 22 за територіальною громадою м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2016 року рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/747/16 від 20.07.2016 року залишено без змін.

Рішенням суду встановлено, що 30.05.1995 року між Виробничим об'єднанням "Запорізька АЕС" та Приватним малим підприємством "Старт" (в подальшому назву змінено на Приватне підприємство "Старт 19") укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, за умовами якого покупець придбав право власності на нежитлове приміщення в будинку по вул. Козацька, 22 м. Енергодара, загальною площею 16,1 кв.м., що складається з кімнати, коридору та санвузла.

ПП "Старт 19" набуло право власності на нежитлове приміщення в будинку по вул. Козацька, 22 м. Енергодара, загальною площею 16,1 кв.м., на законних підставах.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 400 від 18.12.2008 року "Про присвоєння поштової адреси", нежитловому приміщенню загальною площею 16,1 кв.м., розташованому на першому поверсі у другому під'їзді будинку №22 по вул. Козацькій, присвоєно поштову адресу: м. Енергодар, вул. Козацька, б. 22, приміщення №36а.

Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 42 від 21.02.2008 року "Про оформлення права комунальної власності на об'єкти нерухомого майна, затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 № 8 та № 17"0 оформлено право комунальної власності територіальної громади м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради на об'єкти нерухомого майна, переліки яких затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 № 8 "Про затвердження переліку майна, яке знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Енергодара" та від 30.05.2007 № 17 "Про затвердження реєстру нежитлових приміщень комунальної власності Енергодарської міської ради, які можуть бути передані в оренду".

Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 276 від 15.10.2009 року нежитловому вбудованому приміщенню в квартирному багатоповерховому житловому будинку № 22 по вул. Козацькій, загальною площею 36,8 кв.м. присвоєно поштову адресу: м. Енергодар, вул. Козацька, б. 22, приміщення № 72. Також в рішенні зазначено, що розділ II рішенням виконавчого комітету від 18.12.2008 № 400 "Про присвоєння поштової адреси" вважати таким, що втратив чинність.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.11.2009 року власником нежилого приміщення, що розташовано за адресою: м. Енергодар, Запорізька область, вул. Козацька, буд. 22, приміщ. 72 є територіальна громада м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради. Форма власності комунальна.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.01.2015 року по справі № 316/1671/14-а, яке набрало законної сили, встановлено, що приміщення № 36а та № 72 по вул. Козацькій, 22 в м. Енергодарі це фактично одне приміщення, право власності на яке ПП "Старт 19" набуто на законних підставах в 1995 році.

Також, господарським судом при розгляді справи № 908/747/16 досліджено інвентаризаційну справу №172-3 на нежиле приміщення № 72 в будинку № 22 по вул. Козацькій в м. Енергодарі Запорізької області, копії якої надано КП "Енергодарське бюро технічної інвентаризації", та встановлено, що приміщення № 36а та № 72 по вул. Козацькій, 22 в м. Енергодарі це фактично одне приміщення.

Таким чином, господарським судом Запорізької області встановлено, що рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 42 від 21.02.2008 року порушено право власності ПП "Старт 19" саме на приміщення, розташоване в будинку № 22 по вул. Козацькій в м. Енергодарі, загальною площею 16,1 кв.м.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для оформлення свідоцтва б/н від 20.11.2009 року про право власності територіальної громади м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради на нерухоме майно (нежиле приміщення, що розташовано за адресою: м. Енергодар, Запорізька область, вул. Козацька, буд. 22, приміщ. 72.) стало скасоване в частині рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 21.02.2008 року № 42 "Про оформлення права комунальної власності на об'єкти нерухомого майна, затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 № 8 та № 17".

На підставі свідоцтва б/н від 20.11.2009 року до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності № 8108098 від 12.12.2014 року на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальною площею 36,8 за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька, буд. 22, прим. 72, реєстраційний номер об'єкта нерухомості № 25; підстава виникнення: свідоцтво про право власності на нерухоме майно б/н від 20.11.2009 року. Видавник - Виконавчий комітет Енергодарської міської ради. Власник - територіальна громада міста Енергодар в особі Енергодарської міської ради.

При вирішенні спору суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що оскільки рішеннями судів встановлено, що приміщення № 36а та № 72 по вул. Козацькій, 22 в м. Енергодарі це фактично одне приміщення, наявність запису про право власності № 8108098 від 12.12.2014 на обєкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальною площею 36,8 за адресою Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька, буд. 22, прим. 72, реєстраційний номер обєкта нерухомості 25 за територіальною громадою м. Енергодар порушує право власності на зазначене приміщення ПП "Старт 19" та обмежує його можливості користуватись та розпоряджатись цим приміщенням.

Порушення прав ПП "Старт 19" на зазначене приміщення також підтверджує запис про державну реєстрацію іншого речового права № 8109361 від 15.12.2014 року про те, що територіальна громада м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради передала спірне приміщення № 72 по вул. Козацькій, 22 в м. Енергодарі в оренду ОСОБА_5 за договором оренди № 78-08 реєстровий номер 5396 від 21.12.2009 року строком дії до 21.12.2019 року.

Тобто, фактично, територіальна громада м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради без відома та згоди ПП "Старт 19" розпоряджається належним позивачу на праві власності майном.

Правовідносини в галузі державної реєстрації прав власності, інших речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 25 грудня 2015 року № 1127.

На момент здійснення державної реєстрації права власності на спірний об'єкт діяла постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 17.10.2013 року № 868.

Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до пп. 7 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868 (чинний на 12.12.2014 року) документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції станом на 01.05.2009), підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду.

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно д волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 328 Цивільного кодексу України унормовано, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 7. ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" визначено поняття державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, як офіційне визнання і підтвердження державних фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до відповідного Державного реєстру.

Згідно приписів п. 25 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року, у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі), сторона (сторони) правочину, відповідно до якого виникло право власності та інше речове право.

Всупереч доводів апеляційної скарги, суд зазначив правові підстави для задоволення позову і ці підстави скаржником не спростовано.

3. Щодо доводів скарги про неналежно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права слід зазначити наступне:

Судом встановлено, що територіальна громада м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради без відома та згоди ПП "Старт 19" розпоряджається належним позивачу на праві власності майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Вимоги про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно як документа, яким оформлено право власності, відповідають такому способу захисту цивільних прав та інтересів, передбаченому статтею 16 Цивільного кодексу України, як відновлення становища, що існувало до порушення.

Саме у такий спосіб порушене право власності позивача на спірне майно, в разі його наявності може бути захищено з метою відновлення становища, що існувало до порушення права.

Слід зазначити, що свідоцтво про право власності є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація права власності, а тому як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав у судовому порядку, може бути предметом розгляду в господарських судах.

Оскільки оспорюване позивачем свідоцтво про право власності на нерухоме майно не є правочином чи актом органу місцевого самоврядування, а є документом, яким на підставі рішення органу місцевого самоврядування лише оформлюється (підтверджується) право власності, його наслідком не є виникнення, зміна чи припинення правовідносин, у звязку з чим питання правомірності видачі та дії цього свідоцтва безпосередньо залежить від законності такого рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого таке свідоцтво видане.

Таким чином, позовна вимога щодо скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Енергодарської міської ради є похідною від вимоги про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 21.02.2008 № 42 "Про оформлення права комунальної власності на обєкти нерухомого майна, затверджені рішеннями міської ради від 30.05.2007 № 8 та № 17" в частині оформлення права власності на нежитлове приміщення № 72, за адресою: м. Енергодар, Запорізької області, вул. Козацька, 22 за територіальною громадою м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність та обґрунтованість доводів оскаржуваного рішення. Апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає.

Оскільки підстави для скасування рішення відсутні, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати за її розгляд слід віднести на позивача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 264, 269, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.12.2017 року у справі №908/2598/17 закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради на рішення Запорізької області від 30.05.2018 року у справі №908/2598/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 30.05.2018 року у справі №908/2598/17 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду віднести на ОСОБА_3 комунальної власності Енергодарської міської ради.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 26.12.2018 року.