РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/352/18

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Федоренко Ю.В.

секретаря судового засідання Ткач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали справи

За позовом: Приватного підприємства «Ветті»

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп Лтд».

Предмет спору: про оскарження рішення загальних зборів товариства та акту приймання-передачі майна.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_3-директор, ОСОБА_4, довіреність від 01.06.2018.

Від відповідача: Халдай Д.І., адвокат, ордер про надання правової допомоги від 01.08.2018.

У судовому засіданні 12.12.2018 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем подано позов до відповідача, у якому просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», оформлене протоколом № 1 від 12.11.2013;

- визнати недійсним акт приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013 за протоколом № 1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 12.11.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», оформлене протоколом №1 від 12.11.2013, та акт приймання-передачі майна № 1 від 14.11.2013, складений на виконання протоколу № 1 від 12.11.2013, містять підроблені підписи директора та засновника позивача ОСОБА_3, яка до того ж не брала участі у цих зборах, а отже підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою суду від 18.05.2018 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.06.2018. Також цією ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 18.05.2018, направлена на адресу відповідача, повернулась неврученою з відміткою поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) місцезнаходження відповідача - ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД»: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна, 50.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки ухвала суду від 18.05.2018 направлялась відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та ЄДР, і повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінчення встановленого строку зберігання», суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, дату, час та місце проведення підготовчого засідання, встановлення йому строку для подання відзиву і, лише у силу нехтування своїми правами на одержання поштового відправлення (фактично відмовившись від одержання поштового відправлення), відповідач не отримав ухвали суду, а отже не скористався своїми процесуальним правами.

Відзиву на позов у встановлений строк суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

12.06.2018 від позивача електронною поштою надійшло клопотання від 12.06.2018 про відкладення підготовчого засідання у зв'язку з тим, що 13.06.2018 директор позивача ОСОБА_3 та її адвокат будуть перебувати на нараді у Прокуратурі м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч. 2 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис", чинного на час подання та розгляду клопотання, електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Як встановлено судом, клопотання позивача від 12.06.2018 про відкладення підготовчого засідання надійшло на електронну адресу суду в електронній копії, на якій візуально міститься підпис (не оригінал) директора позивача ОСОБА_3, проте клопотання не містить електронний цифровий підпис.

Оригіналу клопотання від 12.06.2018 позивачем суду не надано.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, у підготовчому засіданні 13.06.2018 суд постановив ухвалу про повернення клопотання позивача від 12.06.2018 без розгляду.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 суд постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 25.06.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

13.06.2018 від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної заяви, яка отримана судом після закінчення проведення підготовчого засідання. У своїй заяві відповідач зазначає, що державна реєстрація ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», створеного на підставі рішення загальних зборів засновників ПП «Ветті» від 12.11.2013, проведена 13.11.2013. Також відповідач вказує, що 14.11.2013 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі майна, а 27.11.2013 реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області за відповідачем було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі - контору №156 та котельню. За посиланнями відповідача, 26.12.2013 між позивачем та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД». Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу. Відповідно доп.1 договору позивач продав належну частку у ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп» третій особі. Пунктом 4 договору позивач підтвердив отримання коштів в сумі 33000 грн. в якості розрахунку за договором до його підписання. Договір був підписаний в присутності нотаріуса директором та єдиним засновником ПП «Ветті». Отже, враховуючи наведені обставини, відповідач заперечує проти посилань позивача про те, що про створення за його участі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» йому стало відомо лише у травні 2018 року та вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом. Посилаючись на норми ст. 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, відповідач просить застосувати строк позовної давності у цій справі та відмовити у задоволенні позовних вимог.

До заяви про застосування строку позовної давності відповідачем додано копії рішення №9 засновника (власника) Приватного підприємства «Ветті» від 12.11.2013, протоколу №1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 12.11.2013, акту приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013, договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 26.12.2013, свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САК №368535 та САК№368536 від 27.11.2013, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2013, виписки з ЄДР щодо ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», довіреностей від 10.11.2013, 06.11.2013, виданих ПП «Ветті».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено не лише процесуальні права, але й процесуальні обов'язки сторін справи. Так, учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Частина 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує осіб, які подають докази до суду, заздалегідь надсилати або надавати ці докази іншим учасникам справи.

Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано, зокрема, копії протоколу №1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 12.11.2013, акту приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013, виписки з ЄДР щодо ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД».

Вказані докази були долучені позивачем до матеріалів позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, публічність державної реєстрації прав, відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є відкритою та загальнодоступною.

Таким чином, суд доходить висновку, що докази додані відповідачем до заяви про застосування строку позовної, які стосуються державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме: витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2013, є публічно доступними, а тому приймає їх до розгляду.

Доказів направлення позивачу решти документів, доданих відповідачем до заяви про застосування строку позовної заяви, а саме: копії свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САК №368535 та САК№368536 від 27.11.2013, копії рішення №9 засновника (власника) Приватного підприємства «Ветті» від 12.11.2013, договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 26.12.2013, довіреностей від 10.11.2013, 06.11.2013, виданих ПП «Ветті», відповідачем суду не надано.

Крім того, відповідачем не доведено, що ці докази є у позивача, а останній заперечує їх наявність. Також судом враховується, що і договором купівлі-продажу частки у статному капіталі від 26.12.2013 не підтверджується видачі оригіналу, або копії примірника цього договору позивачу.

Судом встановлено, що обсяг вказаних доказів не є надмірним та вони не є публічно доступними.

За наведених обставин, суд відповідно до приписів ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не бере до уваги вказані докази, а саме: копії свідоцтв про право власності на нерухоме майно серії САК №368535 та САК№368536 від 27.11.2013, копії рішення №9 засновника (власника) Приватного підприємства «Ветті» від 12.11.2013, договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 26.12.2013, довіреностей від 10.11.2013, 06.11.2013, виданих ПП «Ветті», у зв'язку з не направленням їх позивачу.

Розгляд заяви про застосування строку позовної заяви судом відкладено, оскільки питання про застосування позовної давності вирішується при винесені судом рішення у справі.

У підготовчому засіданні 25.06.2018 представником позивача подано суду:

- клопотання про витребування матеріалів реєстраційних справи на об'єкти нерухомого майна: нежитлова будівля, контора № 156, загальною площею 144,6 кв.м, за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна, 50; нежитлова будівля, котельня Р-1, загальною площею 59,4 кв.м, за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна, 50;

- клопотання про призначення судової експертизи для вирішення питань про те, ким виконано підписи від імені директора підприємства позивача на оскаржуваних документах, які знаходяться у матеріалах реєстраційних справ.

Ухвалою суду від 25.06.2018 задоволено клопотання позивача; витребувано з матеріалів справи Господарського суду Чернігівської області №927/279/18 матеріали реєстраційних справи на об'єкти нерухомого майна: нежитлова будівля, контора № 156, загальною площею 144,6 кв.м, за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна, 50; нежитлова будівля, котельня Р-1, загальною площею 59,4 кв.м, за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (Свердлова), 50; призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

08.08.2018 до Господарського суду Чернігівської області від Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз разом з листом №3398-3413/18-24 від 19.07.2018 та матеріалами справи №927/352/18 надійшло клопотання судового експерта щодо надання додаткових матеріалів для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 13.08.2018 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання з розгляду клопотання експерта на 21.08.2018 та зобов'язано відповідача надати суду оригінали: рішення засновника (власника) №9 ПП "Ветті" від 12.11.2013; протокол загальних зборів засновників ТОВ "Бізнес Консалтинг Груп ЛТД від 12.11.2013; акт приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013; довіреність від 06.11.2013 ПП "Ветті" на ім'я ОСОБА_7 та/або ОСОБА_8 та/або ОСОБА_9

До початку підготовчого засідання 21.08.2018 на адресу суду сторонами засобами електронного зв'язку направлено клопотання про розгляд клопотання експерта без участі позивача та його представника (позивачем) та заява про відкладення розгляду справи на іншу дату та надання додаткового часу для можливості надати суду запитувані документи (відповідачем).

Враховуючи, що клопотання представника позивача та заява представника відповідача не містять оригіналів підписів представників, заява представника відповідача підписана представником останнього, повноваження якого належним чином не підтверджені (до заяви додано не завірену належним чином довіреність на ім'я громадянина України Халдай Д.І.), ухвалою суду від 21.08.2018 клопотання позивача від 20.08.2018 та заяву відповідача про відкладення розгляду справи повернуто без розгляду.

Оскільки відповідачем суду не було надано оригінали документів з підписами від імені ОСОБА_3, та враховуючи зміст клопотання експерта про уточнення поставлених судом питань на вирішення експертизи, суд вважав необхідним поставити питання на вирішення експертизи у новій редакції, не змінюючи при цьому їх суті, які зазначені в ухвалі суду від 21.08.2018.

Ухвалою суду від 21.08.2018 продовжено строк проведення підготовчого засідання у справі на 30 днів, ухвалено надати експертам матеріали справи № 927/352/18 для проведення експертизи та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

30.10.2018 матеріали наданої на дослідження справи № 927/352/18 з супровідним листом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.10.2018 № 3398-3413/18-24 були повернуті до Господарського суду Чернігівської області з висновком експерта.

Ухвалою суду від 05.11.2018 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 12.11.2018.

12.11.2018 від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій, окрім вже заявлених позовних вимог, позивач просить суд:

- визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», про що внесений запис до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи від 13.11.2013 №0001969;

- припинити шляхом ліквідації Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» за рішенням суду через допущені при його створенні порушення, які не можна усунути.

До поданої заяви позивачем додано докази направлення копії заяви відповідачу та докази сплати судового збору.

Обґрунтовуючи заяву про збільшення позовних вимог, позивач зазначає, що на підставі спірного рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», оформленого протоколом №1 від 12.11.2013, було створено та зареєстровано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД». Посилаючись на норми Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», позивач зазначає, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи має своїм правовим наслідком скасування державної реєстрації юридичної особи. Оскільки запис про державну реєстрацію ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» внесений на підставі підроблених документів, які містять недостовірні відомості, позивач вважає, що такий запис є недійсним та таким, що має бути скасованим, а юридична особа - ліквідованою.

12.11.2018 від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. У поданому клопотанні відповідач просить запропонувати поставити експерту питання: «Чи виконано підпис в графі продавець ОСОБА_3 на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 26 грудня 2013 року, що посвідчено приватним нотаріусом Прилуцького міськрайонного нотаріального округу Чернігівської області Литвиненко О.М. та зареєстровано в реєстрі за №3128, ОСОБА_3 чи іншою особою?». Виконання проведення експертизи відповідач просить доручити експерту або експертній установі на розсуд суду, а витрати щодо її проведення покласти на позивача та відповідача у солідарному порядку.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що підтвердження факту наявності підпису ОСОБА_3 на договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 26.12.2013 дасть можливість встановити обставини безпосередньої участі ОСОБА_3 як директора ПП «Ветті» у корпоративних відносинах за участі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», а також факт того, що вказаний позов подано з порушенням строку позовної давності. Як зазначає відповідач, оригінал цього договору на теперішній час перебуває на зберіганні у Державному нотаріальному архіві Чернігівської області.

У підготовчому засіданні 12.11.2018 суд відклав розгляд заяви позивача про збільшення позовних вимог та клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи до наступного судового засідання.

У підготовчому засіданні 12.11.2018 суд постановив ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 15.11.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

До початку підготовчого засідання 15.11.2018 від відповідача надійшла заява про надання часу для підготовки та надання заперечень щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Отже, збільшити або зменшити розмір позовних вимог можливо лише у разі подання позову, у якому визначена його ціна, тобто за позовними вимогами майнового характеру.

Позивачем заявлено позов немайнового характеру, а тому збільшення позовних вимог, яке заявляє позивач, фактично є поданням ще одного позову з двома немайновими вимогами.

За наведених обставин, суд у підготовчому засіданні 15.11.2018 постановив ухвалу про неприйняття до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Представник позивача заявила усне клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання заяви про збільшення позовних вимог.

Суд повідомив представнику позивача, що така заява повинна подаватись суду у письмовій формі.

У зв'язку з неприйняттям судом заяви позивача про збільшення позовних вимог, представником відповідача заявлено клопотання про повернення заяви про надання часу для підготовки та надання заперечень щодо цієї заяви позивача.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 суд залишив без розгляду заяву відповідача про надання часу для підготовки та надання заперечень щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 26.12.2013, який посвідчено приватним нотаріусом Прилуцького міськрайонного нотаріального округу Чернігівської області Литвиненко О.М. та зареєстровано в реєстрі за №3128 (далі - договір купівлі-продажу від 26.12.2013). До поданого клопотання відповідачем додано оригінал зазначеного договору.

У поданому клопотанні відповідач зазначає, що вказаний оригінал договору є документом, який містить дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, а також він необхідний для проведення судової почеркознавчої експертизи, у разі постановлення ухвали про її призначення.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 представником позивача подано письмові пояснення щодо клопотання відповідача про призначення експертизи. У своїх письмових поясненнях позивач зазначає, що заявляючи клопотання про призначення експертизи, відповідач не надав оригіналу договору купівлі-продажу від 26.12.2013, хоча у судовому засіданні 25.06.2018 представник відповідача надавав його суду для огляду. Позивач просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача, оскільки відповідач фактично забрав 25.06.2018 оригінал договору купівлі-продажу від 26.12.2013, відмовився надати його для дослідження на вимогу суду за клопотанням експерта, не надав цей оригінал при заявленні клопотання про призначення експертизи, заявляючи, що він у нього відсутній. Крім того, у випадку задоволення цього клопотання відповідача, позивач просить поставити експерту питання: «Чи виконано підпис в графі засновник (власник) ПП «Ветті» ОСОБА_3 рішення №9 засновника (власника) ПП «Ветті» від 12.11.2013 ОСОБА_3 чи іншою особою?» з витребуванням від відповідача оригіналу цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, оскільки договір купівлі-продажу від 26.12.2013 не є предметом спору у даній справі, а тому призначення експертизи з метою з'ясування справжності підпису ОСОБА_3 на цьому договорі не призведе для з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Оригінал договору купівлі-продажу від 26.12.2013 долучено судом до матеріалів справи, але при винесенні рішення суд не приймає його до уваги враховуючи не направлення цього доказу позивачу відповідно до ч.9 ст.80 ГПК України.

Також у підготовчому засіданні 15.11.2018 представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів звернення до правоохоронних органів та щодо незаконності документів, долучених відповідачем, а саме: копії листа Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 29.08.2018 №550/10/25-16-08-069, заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 14.11.2018, рішення засновника ПП «Ветті» №02/2018 від 14.11.2018. До клопотання позивачем додано докази направлення вказаних документів відповідачу.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 вказані документи долучено судом до матеріалів справи та прийнято до розгляду.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів щодо балансової вартості майна, на яких міститься підпис ОСОБА_3

На питання суду, чому вказані докази не були подані відповідачем разом з відзивом на позов, представник відповідача відповіді не надав.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 суд відповідно до приписів ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України не прийняв подані представником відповідача докази до розгляду та повернув їх представнику.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 представником відповідача подано клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи відтисків печатки. У поданому клопотанні відповідач просить запропонувати поставити експерту питання: «Чи нанесено відтиски печатки в наданих документах, а саме: протоколі №1 загальних зборів засновників ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 12.11.2013 року, акті приймання-передачі майна №1 за протоколом №1 загальних зборів засновників ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 14.11.2013 року, рішенні №9 засновників (власника) ПП «Ветті» від 12.11.2013 року, довіреності від 10.11.2013 року та довіреності від 06.11.2013 року печаткою, експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження?». Відповідач просить зобов'язати позивача ПП «Ветті» надати для проведення експертизи експериментальні та вільні зразки печатки підприємства; виконання проведення експертизи доручити експерту або експертній установі на розсуд суду, а витрати щодо її проведення покласти на позивача та відповідача у солідарному порядку.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до висновків судової почеркознавчої експертизи №3398-3413/18-24 від 25.10.2018 було встановлено, що підписи на документах, які були предметом дослідження, виконані не ОСОБА_3, при цьому питання стосовно справжності відтиску печатки ПП «Ветті», якою було засвідчено підпис директора, не розглядалось.

Представник позивача заперечила проти клопотання відповідача про призначення у справі судової технічної експертизи відтисків печатки, оскільки вважає, що підтвердження справжності відбитка печатки, проставленого на зазначених представником відповідача документах, не спростовує факту, який встановлений експертизою у цій справі, а саме того, що підпис на цих документах виконаний не ОСОБА_3

Представник позивача зазначила, що печатка та установчі документи ПП «Ветті» були отримані позивачем від третьої особи у 2017 році, що підтверджується актом приймання-передачі від 19.07.2017 та надала суду оригінал цього акту.

Суд повернув представнику позивача вказаний акт приймання-передачі для належного оформлення позивачем клопотання про його долучення до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судової технічної експертизи відтисків печатки, у зв'язку з тим, що встановлення факту справжності печатки на вказаних документах не має суттєвого значення для правильного вирішення спору по суті, а отже призначення такої експертизи не є необхідним.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 представником відповідача заявлено клопотання про колегіальний розгляд справи.

Згідно з п. 17 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про колегіальний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово, крім випадків, визначених цим Кодексом. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку наказного і спрощеного позовного провадження.

Якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи, питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється ухвала (ч. 10 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

В той же час, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду призначити колегіальний розгляд справи лише з певним колом обставин, які, на думку сторони, свідчать про складність справи.

Отже, суд повинен з урахуванням конкретних обставин оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про призначення колегіального розгляду справи та зробити висновок щодо обґрунтованості таких доводів.

Представником відповідача не наведено жодних обставин, які б обґрунтовували складність даної справи, значне доказове наповнення матеріалів справи та неможливість її всебічного та об'єктивного розгляду суддею одноособово.

Враховуючи вищевикладене та кількість сторін, які беруть участь у справі, її складність, суд у підготовчому засіданні 15.11.2018 постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про колегіальний розгляд справи.

У підготовчому засіданні 15.11.2018 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.11.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 23.11.2018, за заявою представника позивача, повернуто ПП «Ветті» судовий збір у розмірі 3524,00 грн, сплачений за подання заяви про збільшення позовних вимог.

26.11.2018 від представника позивача надійшли письмові пояснення, у яких він зазначає, що про обставини складання спірних рішень та акту із підробленням підпису ОСОБА_3 не могло бути відомо позивачу раніше. Крім того, за твердженнями представника позивача, договір купівлі-продажу від 26.12.2013 не надає пояснень та не підтверджує того, що позивач бачив ці документи та міг з ними ознайомитись на той час. Отже, позивач вважає, що ним не пропущено строк позовної давності.

У судовому засіданні 26.11.2018 суд долучив до матеріалів справи вказані письмові пояснення представника позивача.

Також 26.11.2018 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії акту приймання-передачі від 19.07.2017, оригінал якого був оглянутий судом у підготовчому засіданні 15.11.2018.

У судовому засіданні 26.11.2018 суд долучив до матеріалів справи копію акту приймання-передачі від 19.07.2017, але при вирішенні спору суд не бере його до уваги в зв'язку з відсутністю підтвердження надсилання (надання) вказаного доказу відповідачу (ч.9 ст.80 ГПК України).

Крім того, представником позивача подано клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні. Подане клопотання обґрунтоване тим, що позивач хоче подати додаткові докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 не могла 26.12.2013 підписати договір купівлі-продажу, що може підтвердити свідок ОСОБА_11, яка на даний час перебуває поза межами України. До клопотання позивача додано копії посадкових талонів на ім'я ОСОБА_11, заяви до Державної прикордонної служби від 13.11.2018 з доказами її направлення.

26.11.2018 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача від 23.11.2018 про відкладення розгляду справи № 927/352/18 на іншу дату на підставі п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України у зв'язку із участю представника відповідача - адвоката Халдай Д.І. у невідкладних слідчих діях по кримінальному провадженню № 0001046 у час призначеного судового засідання 26.11.2018. Документ підписаний ЕЦП.

Ухвалою суду від 26.11.2018 відкладено розгляд справи на 12.12.2018.

У судовому засіданні 12.12.2018 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про оголошення перерви для отримання свідчень свідка ОСОБА_11, оскільки вказаний свідок мав дати показання щодо можливості підписання представником позивача договору купівлі-продажу від 26.12.2013 у вказану у ньому дату, однак вказаний докази суд не бере до уваги при вирішенні спору.

У судовому засіданні 12.12.2018 судом було оголошено перерву до 14 годин 30 хвилин того ж дня.

Після оголошеної перерви у судовому засіданні представниками сторін подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та продовження строку вирішення спору.

В зв'язку з тим, що уповноважений представник відповідача з з'явився у судове засідання після закінчення перерви та просив не розглядати заяву про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору вказана заява судом не розглядається.

Заява позивача обгрунтована участю його представників в іншому судовому засіданні, що не підтверджено належними та допустимими доказами. Оскільки доказів про неможливість направити представників для участі у судовому засіданні позивачем не надано, а продовження строку вирішення спору після початку розгляду справи по суті не передбачено чинним ГПК України, суд ухвалив відмовити у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору.

Під час розгляду справи по суті представники позивача підтримали свої вимоги.

Представник відповідача позив не визнав та просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у позові.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

29.01.2003 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію Приватного підприємства «Ветті», , що підтверджується випискою з ЄДР від 08.02.2013. Згідно з цією випискою керівником ПП «Ветті» є ОСОБА_3.

07.12.2012 засновником ПП «Ветті» затверджено статут Приватного підприємства «Ветті» у новій редакції, рішення №5 від 07.12.2012, державну реєстрацію якого проведено 13.12.2012 (далі - Статут).

Відповідно до п. 1.3 Статуту засновником (власником) підприємства є громадянка України ОСОБА_3.

Підприємство є юридичною особою за законодавством України, має самостійний баланс, рахунки у банківських установах, круглу печатку зі своїм найменуванням, бланки, іншу атрибутику юридичної особи. Товариство може від свого імені укладати договори, набувати майнові та пов'язані з ними немайнові права, нести обов'язки, бути учасником процесуального провадження у суді будь-якої юрисдикції (п. 1.4 Статуту).

Згідно з п. 3.3 Статуту майно Підприємства складається з основних засобів та обігових коштів, а також цінностей, вартість яких відображена в балансі Підприємства.

Підприємство має право в установленому чинним законодавством порядку продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям, установам і громадянам, набувати і одержувати у них, здавати і брати в оренду, дарувати, надавати і отримувати безоплатно, в тимчасове користування або в позику будинки, споруди, транспортні засоби, інвентар, сировину, рухоме і нерухоме майно та інші матеріальні цінності, відчужувати їх, а також списувати їх із балансу у відповідності з чинним законодавством України та цим Статутом; виступати засновником чи учасником підприємств будь-яких організаційних форм, а також об'єднань, господарських товариств, фондів, банків, спільних підприємств з іноземними партнерами на території України та за її межами (п. 3.5 Статуту).

Відповідно до п. 5.1 Статуту органами управління Підприємства є: Засновник (Власник) та Директор.

Вищим органом управління Підприємства є Засновник (Власник) Підприємства, який здійснює свої повноваження відповідно до Цивільного, Господарського кодексів України та цього Статуту (п. 5.2 Статуту).

Згідно з п. 5.3 Статуту до кола питань, які вирішуються винятково Засновником (Власником) Підприємства входять, зокрема, призначення, а також звільнення Директора Підприємства; розгляд та затвердження пропозицій про створення, здійснення, реорганізації і ліквідації підприємств, установ та організацій Підприємства, а також філій та представництв, затвердження положень (Статутів) про них.

Пунктом 5.9 Статуту визначено, що директор має право вчиняти юридичні дії від імені Підприємства без довіреності та вирішує всі питання оперативно-господарської діяльності Підприємства, зокрема, розпоряджається майном Підприємства, представляє Власнику річний звіт та баланс Підприємства.

Відповідно до п. 5.11, 5.12 Статуту Директор та Головний бухгалтер організовують ведення бухгалтерського і податкового обліку статистичної звітності при умові, якщо Товариством не буде змінено форму організації бухгалтерського обліку. Бухгалтерська служба на чолі з Головним бухгалтером є підзвітною та підконтрольною директору.

Майно Підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, також цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства (п. 6.1 Статуту).

Згідно з наказом №3 від 12.12.2012 ОСОБА_3 вступила на посаду директора ПП «Ветті» з 12.12.2012.

Відповідно до Протоколу №1 засновників загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 12.11.2013 (далі - Протокол №1 від 12.11.2013) на зборах були присутні засновники: Приватне підприємство «Ветті» в особі директора ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

У протоколі вказано, що присутні засновники одностайно вирішили:

- заснувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД»;

- встановити статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» у розмірі 34650,00 грн та сформувати його за рахунок майна та грошових внесків засновників у строки, встановлені чинним законодавством України. Розподілити Статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» між засновниками наступним чином: розмір частки громадянки України ОСОБА_6 складає 1650,00 грн, що становить 5% Статутного капіталу Товариства; розмір частки Приватного підприємства «Ветті» складає 33000,00 грн, що становить 95% Статутного капіталу Товариства та формується за рахунок внесення до статутного капіталу Товариства наступного майна:

1) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 59,4 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998315, реєстраційний номер: 35762024. За згодою учасників Товариства оцінена в 2632,00 грн.

2) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 59,4 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998288, реєстраційний номер: 35762024. За згодою учасників Товариства оцінена в 2632,00 грн.

3) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 144,6 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998256, реєстраційний номер: 35762406. За згодою учасників Товариства оцінена в 13879,00 грн.

4) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 144,6 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998271, реєстраційний номер: 35762406. За згодою учасників Товариства оцінена в 13879,00 грн.

- призначити директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» ОСОБА_6 з дати внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про Товариство.

На Протоколі №1 від 12.11.2013 в графі «підписи засновників» містяться підписи ОСОБА_3 (від ПП «Ветті» в особі директора) та ОСОБА_6

13.11.2013 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», , що підтверджується випискою з ЄДР від 15.11.2013. Згідно з цією випискою засновником ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» є ОСОБА_6, місцезнаходженням юридичної особи є вул. Вокзальна, 50 м. Прилуки.

14.11.2013 складено акт приймання-передачі майна №1 за протоколом №1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» (далі - Акт приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013).

У Акті приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013 зазначено, що він складений на виконання Протоколу №1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» від 12.11.2013.

Відповідно до Акту приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013 директор ПП «Ветті» передав, а директор ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» прийняв наступні об'єкти нерухомості:

1) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 59,4 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998315, реєстраційний номер: 35762024. За згодою учасників Товариства оцінена в 2632,00 грн.

2) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 59,4 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998288, реєстраційний номер: 35762024. За згодою учасників Товариства оцінена в 2632,00 грн.

3) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 144,6 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998256, реєстраційний номер: 35762406. За згодою учасників Товариства оцінена в 13879,00 грн.

4) 1/2 нежитлової будівлі, розміщеної за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Вокзальна (вул. Свердлова), 50, загальною площею 144,6 кв.м, що належить ПП «Ветті» на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 28.04.2012, номер витягу 33998271, реєстраційний номер: 35762406. За згодою учасників Товариства оцінена в 13879,00 грн.

На Акті приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013 містяться підписи ОСОБА_3 (директора ПП «Ветті») та ОСОБА_6 (директора ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД»).

Відомості про державну реєстрацію права власності на зазначені об'єкти нерухомості за ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» внесені 27.11.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягами з Державного реєстру від 27.11.2013.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у червні 2015 року в ході розгляду справи №742/1760/15-ц позивачу стало відомо про те, що на підставі рішення №10 засновника (власника) ПП «Ветті» від 24.09.2014 було відчужено 8 земельних ділянок, належних ПП «Ветті».

Позивач вказує, що у цей же час йому стало відомо і про відчуження іншого майна ПП «Ветті», проте без відомостей про правові підстави такого вибуття та документів, які стали основою для переходу права власності на майно позивача до іншої юридичної особи.

При цьому, як зазначає позивач, про створення ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» та передачу йому майна позивачу стало відомо у травні 2018 році під час ознайомлення з реєстраційними справами про перереєстрацію нерухомого майна. Позивач вказує, що про це йому стало відомо у ході розгляду справи №927/279/18.

ОСОБА_3 до Прилуцького МВ УМВС України у Чернігівській області було направлено заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від 11.06.2015. У поданій заяві ОСОБА_3 зазначає, що без будь-якої згоди та участі у 2013 році з власності ПП «Ветті» вибуло майно підприємства, у тому числі нежитлові будівлі - контора №156 та котельня, а тому просила зареєструвати у ЄРДР кримінальне правопорушення.

Звернення від 11.06.2015 було розглянуто Прокуратурою Чернігівської області, яка у своєму листі повідомила, що у зв'язку з відсутністю обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування не вносилися.

Відповідно до висновку експерта Чернігівського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз №3398-3413/18-24 від 25.10.2018, складеного за результатами судово-почеркознавчої експертизи, досліджувані підписи ОСОБА_3 в графі «Директор ПП "Ветті" Є.С.Авер'янова» в довіреності від 10.11.2013 на ім'я ОСОБА_9; в графі «Директор ПП "Ветті" Є.С.Авер'янова» в довіреності від 06.11.2013 на ім'я ОСОБА_7 та/або ОСОБА_8 та/або ОСОБА_9; в графі «Директор ПП "Ветті" Є.С.Авер'янова» в довіреності від 10.11.2013 на ім'я ОСОБА_9; в графі «Майно передав: Директор ПП "Ветті" ОСОБА_3» в акті приймання передачі майна №1 від 14.11.2013 за протоколом №1 загальних зборів засновників ТОВ "Бізнес Консалтинг Груп Лтд" від 12.11.2013; в графі «Майно передав: Директор ПП "Ветті" ОСОБА_3» в акті приймання передачі майна №1 від 14.11.2013 за протоколом №1 загальних зборів засновників ТОВ "Бізнес Консалтинг Груп Лтд"; в графі «ПП "Ветті" в особі директора ОСОБА_3 ОСОБА_3» на другій сторінці протоколу №1 загальних зборів засновників ТОВ "Бізнес Консалтинг Груп Лтд" від 12.11.2013; в графі «ОСОБА_3.» на наліпці (наклейці) зворотної сторони другої сторінки протоколу №1 загальних зборів засновників ТОВ "Бізнес Консалтинг Груп Лтд" від 12.11.2013; в графі «ПП "Ветті" в особі директора ОСОБА_3 ОСОБА_3» на другій сторінці протоколу №1 загальних зборів засновників ТОВ "Бізнес Консалтинг Груп Лтд" від 12.11.2013; в графі «ОСОБА_3.» на наліпці (наклейці) на зворотній частині другої сторінки протоколу №1 загальних зборів засновників ТОВ "Бізнес Консалтинг Груп Лтд" від 12.11.2013 виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 вважає незаконним відчуження майна ПП «Ветті» та створення ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», нею до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень від 14.11.2018.

Рішенням засновника ПП «Ветті» №02/2018 від 14.11.2018 визнано таким, що ніколи не приймалось, не підписувалось та не видавалось засновником ПП «Ветті» ОСОБА_3 рішення №9 засновника (власника) ПП «Ветті» від 12.11.2013, таким, що є підробленим та не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно з ч. 1 цієї статті корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 113 Господарського кодексу України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

За приписами ч. 1, 2 ст. 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до положень статей 87, 88 Цивільного кодексу України, статей 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є статут.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Господарського кодексу України власник майна має право одноосібно або спільно з іншими власниками на основі належного йому (їм) майна засновувати господарські організації або здійснювати господарську діяльність в інших організаційно-правових формах господарювання, не заборонених законом, на свій розсуд визначаючи мету і предмет, структуру утвореного ним суб'єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб'єкта господарювання, а також приймати рішення про припинення заснованих ним суб'єктів господарювання відповідно до законодавства.

Повноваження ПП «Ветті» щодо заснування підприємств будь-яких організаційних форм та передачі майна іншим підприємства зазначені у п. 5.3 Статуту.

Як встановлено судом, органами управління ПП «Ветті» є Засновник (Власник) та Директор, вищим органом управління - Засновник (Власник), а виконавчим органом - Директор, до повноважень якого належить право розпоряджатись майном підприємства.

Відповідно до Статуту та виписки з ЄДР засновником (власником) та директором ПП «Ветті» є ОСОБА_3, а отже саме вона має право приймати рішення щодо заснування підприємств та передачі майна, належного ПП «Ветті», іншим підприємствам.

Згідно з рішенням загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», оформленого протоколом №1 від 12.11.2013, на зборах вирішено заснувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» та сформувати статутний капітал за рахунок внесення до нього майна, яке належить ПП «Ветті», перелік якого зазначений у цьому протоколі.

Проте, як встановлено висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №3398-3413/18-24 від 25.10.2018, підпис на Протоколі №1 від 12.11.2013 виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження присутності ОСОБА_3 на загальних зборах засновників ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп».

Як зазначено у п. 2.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" (далі - Постанова №4 від 25.02.2016) рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Оскільки підпис представника позивача на спірному Протоколі №1 від 12.11.2013 здійснено не позивачем, а іншою особою, цей протокол містить недостовірні відомості щодо присутності позивача на зборах та його участі у прийнятті рішень.

Доказів, які підтверджують участь позивача у загальних зборах засновників ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», відповідачем суду не надано.

Отже, засновником (власником) ПП «Ветті» ОСОБА_3 рішення про створення за участі позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» та передачі до статутного капіталу цього товариства майна, що належить позивачу, як це передбачено положеннями наведених вище правових норм та положеннями Статуту позивача, не приймалось, чим порушено право позивача на участь у таких зборах, обговоренню питань винесених на порядок денний, та участь у прийнятті рішень.

Враховуючи те, що рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», оформлене протоколом №1 від 12.11.2013, не відповідає нормам законодавства, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання його недійсним.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним Акту приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013 на підставі ст. 203, 215 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У спірному Акті приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013, який складено на виконання протоколу №1 від 12.11.2013, зазначено об'єкти нерухомості, їх площу, адресу місцезнаходження, власника, підставу набуття цим власником права власності, оцінку вартості цих об'єктів нерухомості.

Таким чином, спірний Акт приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013, що є предметом позову у даній справі, є документом, який складено на виконання протоколу №1 від 12.11.2013, та фіксує лише кількість переданого та прийнятого майна.

Оскільки дія Акту приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013 не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а лише фіксує об'єкти нерухомості, які передаються ПП «Ветті» та приймаються ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» відповідно до протоколу №1 від 12.11.2013, тому зазначений акт приймання-передачі не є правочином у розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України, а отже не підлягає визнанню недійсним.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що позовна вимога про визнання недійсним Акту приймання-передачі майна №1 від 14.11.2013 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, оскільки він вважає, що позивач звернувся із позовною заявою після спливу строку позовної давності. На його думку, позивачу про створення за його участі ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» було відомо у 2013 році.

Позивач заперечив проти застосування строку позовної давності та зазначає, що про створення ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» та передачу йому майна позивачу стало відомо у травні 2018 році під час ознайомлення з реєстраційними справами про перереєстрацію нерухомого майна. Позивач вказує, що про це йому стало відомо у ході розгляду справи №927/279/18.

Розглянувши заяву відповідача про застосування строку позовної давності судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

У ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

"Позовна давність" - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення Європейський суд з прав людини від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.74 ГПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.04.2018 у справі №910/31767/15.

Судом встановлено, що відомості про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД» на об'єкти нерухомості, які належали позивачу та були передані відповідачу на підставі рішення, оформленого Протоколом №1 від 12.11.2013, внесені 27.11.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягами з Державного реєстру від 27.11.2013.

Як вже зазначалось судом, інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є відкритою та загальнодоступною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач про відчуження його майна, а отже і про правові підстави такого відчуження, міг довідатись з моменту внесення цих відомостей до Державного реєстру, тобто ще у 2013 році, оскільки був зобов'язаний знати про стан своїх майнових прав відповідно до приписів ст.13 Конституції України та ч.4 ст.319 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовна заява подана позивачем з пропущенням строку позовної давності.

Таким чином, у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Консалтинг Груп ЛТД», оформлених протоколом № 1 від 12.11.2013, необхідно відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі (ч.4 ст. 267 ЦК України).

При вирішенні спору судом враховується, що заява позивача від 11.06.2015 до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності не перериває.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 129, 232,233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 14.12.2018.

Суддя Ю.В. Федоренко