ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа №909/173/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.Л. Мирутенко

ОСОБА_1,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» (надалі ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія») за № 13/1508 від 09.07.2018р. (вх. № 01-05/303/18 від 17.10.2018р.) та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі ПАТ «НАК «Нафтогаз України») за №14/4-901 від 09.07.2018р. (вх. № 01-05/305/18 від 17.10.2018р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. (суддя В.В.Михайлишин; повний текст рішення складено 18.06.2018р.)

у справі № 909/173/18

за позовом: ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія»

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз» (надалі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз»)

до відповідача-2: ПАТ «НАК «Нафтогаз України»

про зобов`язання вчинити дії (виконати умови правочинів),

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 адвокат (ордер серії ІФ № 065351 від 08.11.2018р.);

ОСОБА_3 адвокат (ордер серії ІФ № 054662 від 03.12.2018р.);

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: ОСОБА_4 адвокат (довіреність №14-208 від 26.10.2018р.),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

06.03.2018р. ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Івано-Франківськгаз» та до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про:

- зобов'язання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз" здійснювати постачання (розподіл) природного газу до котельної, яка експлуатується позивачем і знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, 34 (ЕІС код: 56ХQ000124І7К00С) у обсягах, не нижче ніж передбачені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017р., № 6210/1718-БО-15 від 27.09.2017р., №6211/1718-КП-15 від 27.09.2017р., укладених із ПАТ "НАК "Нафтогаз України";

- визнання права ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на споживання природного газу у обсягах, встановлених у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017, № 6210/1718-БО-15 від 27.09.2017, № 6211/1718-КП від 27.09.2017, які укладені із ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо кожного місяця такого споживання;

- зобов'язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щомісячно надавати номінації ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на визначені у пунктах 2.1. договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017, № 6210/1718-БО- від 27.09.2017, №6211/1718-КП-15 від 27.09.2017 обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. у справі №909/173/18 (суддя В.В. Михайлишин) частково задоволено позовні вимоги. Визнано право ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на споживання природного газу у обсягах, встановлених у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, № 6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, №6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року, які укладені із ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо кожного місяця такого споживання. Стягнуто з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" - 3524,00 грн. сплаченого судового збору. Відмовлено в частині позовних вимог щодо: - зобов'язання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз" здійснювати постачання (розподіл) природного газу до котельної, яка експлуатується ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" і знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Індустріальна, 34 (ЕІС код: 56XQIKC) у обсягах, не нижче ніж передбачені у пунктах 2.1. договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, № 6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, № 6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017, укладених із ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та - зобов'язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щомісячно надавати номінації ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, № 6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, №6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів. Судові витрати в розмірі 1762,00 грн. покладено на позивача ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія". Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в силу ч. 1 ст. 15 Закону України "Про ціни та ціноутворення", Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобовязані відшкодувати субєктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів. В рішенні зазначено, що загальна заборгованість позивача за послуги з постачання природного газу станом на 31.01.2018р. складає 87915307,63 грн., з яких 24050748,18 грн. штрафних санкцій, які підлягають списанню у порядку Закону України №1730-VІІІ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Сума боргу позивача перед відповідачем-2 у разі застосування процедури врегулювання заборгованості складає 63864559,45 грн. Дебіторська заборгованість перед позивачем станом на 01.03.2018р. складає 14014970,00 грн; не погашений обсяг різниці в тарифах станом на 01.01.2018р. складає 51712040,00 грн (усього 65727010,00 грн.). Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що у разі списання штрафних санкцій і повного розрахунку бюджету із різниці в тарифах - заборгованість позивача за природний газ практично повністю погашається (з урахуванням поточних стягнень дебіторської заборгованості позивача), а тому погашення заборгованості за спожитий природній газ без фінансування державних субвенцій - є неможливим. Суд встановив факт відсутності у діях позивача вини щодо несвоєчасного розрахунку із ПАТ «НАК "Нафтогаз України" за спожитий природній газ, так як невиконання вимог законодавства України щодо відшкодування різниці в тарифах, затверджених органами державної влади, позбавляє позивача можливості здійснити повний розрахунок за спожиті енергоносії. Місцевий господарський суд зазначив, що позивач здійснив усі встановлені Законом України № 1730-VIII від 03.11.2016р. «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» заходи для укладення договору реструктуризації заборгованості. Отже, позивач, на виконання вимог вказаних нормативно-правових актів, уклав договір розподілу природного газу, відповідні договори постачання природного газу та через незалежні від нього причини не міг виконати вимоги пунктів 3.2 та 3.4 договорів. Разом з тим, суд встановив, що термін дії договорів закінчився 30.05.2018р. та станом на день розгляду справи додаткових угод, підтверджуючих їх пролонгацію, позивач не надав. З наведеної підстави суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щомісячно надавати номінації ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на визначені у пунктах 2.1. договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017, № 6210/1718-БО- від 27.09.2017, №6211/1718-КП-15 від 27.09.2017 обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

11.07.2018р. ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. у справі №909/173/18, в якій просить скасувати зазначене судове рішення в частині відмови щодо зобов`язання ПАТ «НАК «Нафтогаз України» щомісячно надавати номінації ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017р., № 6210/1718-БО-15 від 27.09.2017р., № 6211/1718-КП-15 від 27.09.2017р. обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів. Ухвалити в цій частині нове рішення, а саме: зобов'язати ПАТ «НАК «Нафтогаз України» щомісячно надавати номінації ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів. Скаржник вважає рішення суду першої інстанції в цій частині незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам матеріального права.

Зокрема, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку із закінченням терміну дії договорів постачання природного газу відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача-2 щомісячно надавати номінації позивачу на визначених у пунктах 2.1 договорів обсягах постачання природного газу у період дії таких договорів. Скаржник зазначає, що станом на дату звернення позивача до суду (06.03.2018р.) договори постачання природного газу були чинними. На думку скаржника, закінчення строку дії договору не припиняє невиконаного зобов'язання між сторонами. Скаржник звертає увагу, що на час розгляду справи в суді додаткові угоди про продовження строку дії договорів постачання природного газу перебували на підписанні ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 щомісячно надавати номінації позивачу на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів, безпідставно не взяв до уваги Розпорядження КМУ № 720-р від 04.10.2017р. «Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року», в якому чітко вказано на обов`язок відповідача-2 забезпечити протягом опалювального сезону 2017/2018 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії.

В частині заявленої вимоги до відповідача-1 про зобов`язання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз" здійснювати постачання (розподіл) природного газу до котельної, яка експлуатується позивачем і знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, 34 (ЕІС код: 56ХQ000124І7К00С) у обсягах, не нижче ніж передбачені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017р., № 6210/1718-БО-15 від 27.09.2017р., № 6211/1718-КП-15 від 27.09.2017р., укладених із ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в задоволенні якої відмовлено, ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. у справі № 909/173/18 не оскаржує.

19.07.2018р. ПАТ «НАК «Нафтогаз України» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. у справі №909/173/18, в якій просить скасувати зазначене судове рішення в частині задоволення вимог позивача щодо визнання права ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» на споживання природного газу у обсягах встановлених у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017р., № 6210/1718-БО-15 від 27.09.2017р., №6211/1718-КП-15 від 27.09.2017р. щодо кожного місяця такого споживання та прийняти нове рішення, яким відмовити в цій частині позовних вимог повністю. Змінити оскаржуване рішення, виключивши із її мотивувальної частини наступне: «Судом встановлено факт відсутності у діях позивача вини щодо несвоєчасного розрахунку із Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за спожитий природний газ, так як невиконання вимог законодавства України щодо відшкодування різниці в тарифах, затверджених органами державної влади позбавляє позивача здійснити розрахунок за спожиті енергоносії.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що позивачем також здійснено усі встановлені Законом № 1730-VIII заходи для укладання договору реструктуризації заборгованості.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач на виконання вимог вказаних нормативних актів, уклав договір розподілу природного газу, відповідні договори постачання природного газу та через незалежні від нього причини не міг виконати вимоги пунктів 3.2 та 3.4 останніх.

ПАТ «НАК "Нафтогаз України» на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2017/2018 років, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 № 720-р "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року" зобов'язана була забезпечити виділення номінацій ще до початку опалювального сезону 2017/2018 року, оскільки позивач підпадав під дію вказаного розпорядження.

Водночас, суд зазначає, що наявність заборгованості виробника теплової енергії, яка погашається згідно з визначеним законодавством порядком, не є перешкодою для виконання обов'язків, покладених на НАК «Нафтогаз України»,

вказавши, що «Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» правомірно було не надано номінацій позивачу на підставі п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, виділених постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, та підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) і доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГТС.

За відсутності у споживача виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку.

Отже, умовами договорів передбачено, що споживач подає постачальнику належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, а постачальник зобов'язаний підтвердити оператору газотранспортної системи номінацію обсягів на відповідний місяць (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку». Скасувати рішення в частині стягнення 3524,00 грн. судового збору з «НАК «Нафтогаз України» та прийняти в цій частині нове рішення, яким покласти сплату судового збору на позивача.

Скаржник вважає рішення суду першої інстанції, а саме мотивувальну його частину, щодо визначення обов`язку «НАК «Нафтогаз України» надавати номінації позивачу необґрунтованою та такою, що винесена при неправильному застосуванні норм матеріального права. Зокрема, звертає увагу, що газопостачання позивачу було припинено відповідачем -1 з посиланням на відсутність у споживача підтверджених обсягів природного газу на спірні місяці. Місцевий господарський суд надав оцінку обставинам, які не входять до предмету доказування, а саме щодо наявності чи відсутності небалансів газу, в той час як наведені обставини не були підставою для відключення від систем газопостачання Оператором ГРМ, а отже не могли входити до предмету доказування, та відповідно не могли бути підставою для задоволення позовних вимог. Скаржник зазначає, що норми Розпорядження КМУ «Про деякі питання опалювального сезону 2017/18» мають розглядатися та застосовуватися в сукупності з нормами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (яка передбачає обовязок споживача щомісячно розраховуватися за спожитий природний газ), заборгованість позивача станом на момент розгляду справи та винесення оскаржуваного рішення за спожиті енергоносій становила 87963699,72 грн. Окрім того, на думку скаржника безпідставним є стягнення з нього суми судового збору у розмірі 3524,00 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Сторони у справі не надали письмових відзивів на апеляційні скарги.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи, наведені у своїй апеляційній скарзі. Проти доводів, наведених відповідачем-2 у поданій апеляційній скарзі, заперечили.

Представник відповідача-2 підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі «НАК «Нафтогаз України», та заперечив проти доводів апеляційної скарги позивача.

Відповідач-1 не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 19.11.2018р. обізнаний з датою, часом і місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обовязковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника відповідача-1.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як зазначив позивач у своєму позові, основним видом його діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код за КВЕД ДК 009:2010: 35.30).

ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» відповідно до приписів законодавства отримала ліцензії на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (затверджені рішенням НКРЕКП від 22.06.2012 № 235, переоформлені на безстрокові рішенням НКРЕКП від 01.09.2015 № 2251).

27.09.2017 між ПАТ «НАК "Нафтогаз України" (постачальник) та ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» (споживач) укладено договори постачання природного газу №6209/1718-ТЕ-15 для виробництва теплової енергії для потреб населення (т. 1, а. с. 153 - 162), № 6210/1718-БО-15 для виробництва теплової енергії для потреб бюджетних установ (т.1, а. с. 133 - 142), № 6211/1718-КП-15 для виробництва теплової енергії для потреб інших споживачів (т. 1, а. с. 143 - 152).

Пунктом 2.1 договорів сторони визначили планові обсяги постачання природного газу у період з жовтня 2017 до березня 2018 року включно, а саме:

- за договором № 6210/1718-БО-15 від 27.09.2017 - 7 389, 00 тис. куб. м.;

- за договором № 6211/1718-КП-15 від 27.09.2017 - 2 733, 00 тис. куб. м.;

- за договором № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017 - 18 106, 00 тис. куб. м.

Згідно із пунктом 2.4 договорів допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі +/- 5 % від підтвердженого постачальником планового обсягу (номінації) без узгодження сторін.

Постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи з урахуванням інформації щодо балансування в більшу чи меншу сторону. Номінація надається в обсязі необхідному споживачу за цим договором за умови виконання споживачем пункту 12 Положення (п. 3.4. договорів).

Відповідно до п. 3.5. договорів постачання природного газу, постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації (крім випадків, коли номінація не надається) шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 цього договору.

Строк дії договорів - у частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року до 31 березня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1. договорів).

Додатковими угодами № 2 від 12.04.2018р. до договору постачання природного газу №6211/1718-КП-15 від 27.09.2017р.; № 3 від 12.04.2018р. до договору постачання природного газу № 6210/1718-БО-15 від 27.09.2017р та додатковою угодою № 3 від 12.04.2018р. до договору постачання природного газу №6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2018р., строк дії договорів продовжено до 31.05.2018р. (т. 3, а. с. 9 - 11).

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила № 2496), підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об'єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду, як суб'єкту ринку природного газу.

Згідно із заявою-приєднанням № 0942124І7КАТ016 від 12.01.2016р. позивач приєднався до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015р. (т. 1, а. с. 120 - 132).

Умови даного типового договору наступні.

Цей типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. договору).

За цим договором Оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1. договору).

Санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (п. 3.1. договору).

Оператор ГРМ зобов'язується забезпечити можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його об'єкта та передачу належних споживачу об'ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання споживачем вимог цього Договору (п. 7.1. 2) договору).

Згідно із п. 9.1. договору, Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу у споживача; подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; несанкціонованого відбору природного газу; визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Отже, правовідносини сторін за вказаними договорами на постачання природного газу та договором розподілу природного газу є безпосередньо пов'язаними, оскільки розподіл природного газу є невід'ємною складовою частиною його фактичного постачання споживачу, до того ж, у пунктах 2.6. договорів на постачання природного газу ПАТ "Івано-Франківськгаз" визначено в якості юридичної особи, яка здійснює розподіл природного газу споживачу.

Таким чином, ПАТ "Івано-Франківськгаз" надає послуги з розподілу газу, який ПАТ «НАК "Нафтогаз України" постачає позивачу на підставі укладених договорів постачання природного газу. Обсяги постачання підтверджуються ПАТ «НАК "Нафтогаз України" шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання.

Судом встановлено, що постачальник ПАТ «НАК "Нафтогаз України" не підтвердив обсяг природного газу до постачання споживачу - ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» (не надано номінації споживання природного газу) на січень, лютий, березень 2018 року.

Свої дії відповідач-2 ПАТ «НАК "Нафтогаз України" обґрунтовує тим, що позивачем у грудні 2017 року не було виконано вимоги пункту 12 Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Так, зокрема, вказує, що станом на 26.01.2018р. заборгованість позивача за договором №6209/1718-ТЕ-15 складала 17131058,89 грн., за договором № 6210/1718-БО-15 - 7259242,64 грн., за договором №6211/1718-КП-15 - 1807305,78 грн. Загальна заборгованість позивача перед відповідачем-2 за використаний природній газ складала 87963699,72 грн., рівень розрахунків позивача за укладеними договорами становив лише 77 %. У зв'язку із наявною заборгованістю за спожитий у минулі періоди газ, низьким рівнем розрахунків, ПАТ «НАК "Нафтогаз України" не мала правових підстав підтверджувати позивачу планові обсяги природного газу.

ПАТ "Івано-Франківськгаз" надіслало на адресу ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" повідомлення за № 4 від 23.01.2018р. про припинення (обмеження) газопостачання, відповідно до якого позивача було зобов'язано самостійно обмежити споживання природного газу до обсягу 0 (нуль) тис. куб. м., а у разі невиконання такого зобов'язання - повідомлено про здійснення примусових заходів обмеження газопостачання. Підставою для повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання зазначено відсутність підтвердженої номінації на січень 2018 року від постачальника, яким є ПАТ «НАК "Нафтогаз України" (т. 1, а. с. 113).

25.01.2018 позивач не допустив представників ПАТ "Івано-Франківськгаз" до обмеження газопостачання, про що складений відповідний акт (т. 1, а. с. 114).

Впродовж січня - лютого 2018 року ПАТ "Івано-Франківськгаз" надсилав позивачу попередження про припинення газопостачання, зокрема: № 5 від 23.01.2018; № 6 від 19.02.2018; № 7 від 22.02.2018; № 8 від 23.02.2018; № 9 від 23.02.2018 у зв'язку з відсутністю підтвердженої номінації на січень, лютий, березень 2018 року ( т. 1, а. с. 115 - 119).

Водночас, з матеріалів справи, зокрема, з актів № ІФ 000002334 від 31.01.2018, №ІФ00046798 від 31.01.2018 (т.1, а.с.188-189), №ІФ 000011158 від 31.03.2018, №ІФ00056095 від 31.03.2018, №ІФ 000006290 від 28.02.2018, №ІФ00051038 від 28.02.2018, № 02-18- від 28.02.2018, №03-18-6 від 31.03.2018 (т.2, а.с. 141-142, 148 -149, 251-252), вбачається, що у січні березні 2018 року відбувалось транспортування та розподіл природного газу позивачу у наступних обсягах: у січні - 3070, 425 тис. м. куб., лютому - 2802, 33 тис. м. куб., березні - 2587, 575 тис. м. куб.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" - є захищеним споживачем природного газу у розумінні пункту 10 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", так як використовує природній газ виключно для потреб виробництва теплової енергії для надання важливих суспільних послуг (опалення житла, закладів охорони здоров'я, освіти тощо) і не пристосований до зміни палива та приєднаних мереж.

Згідно із п.10 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об'єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Позивач як споживач природного газу за договором, має право отримувати природний газ у відповідному опалювальному періоді виключно від постачальника (Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"), на якого покладені спеціальні обов'язки.

Згідно з приписами статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України №720-р від 04.10.2017р. "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року", з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2017/18 року Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" разом з оператором газотранспортних та газорозподільних мереж (у даному випадку ПАТ "Івано-Франківськгаз") зобов'язані забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до норм статті 11 Закону України "Про ринок природного газу", постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017р. затверджено Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - Положення).

Згідно із пунктом 12 вказаного Положення чинного на час виникнення спірних відносин. Обов'язок, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, покладається на НАК "Нафтогаз України" на період до 1 квітня 2018 р. за таких умов:

-укладення виробником теплової енергії з НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

-відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК "НафтогазУкраїни" за використаний природний газ; або

-відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних

санкцій) перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за спожитий до 1 січня 2017р. природний газ з урахуванням сум оформлених та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256, за усіма укладеними з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ; або

- станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівень розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій) з урахуванням суми нарахованих та не профінансованих пільг і субсидій згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256, за усіма укладеними з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків; або

- наявність укладеного договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором в рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"; або

- надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021р. з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

При цьому графіки погашення заборгованості, надані виробниками теплової енергії та прийняті НАК "Нафтогаз України" відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 р. N 758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", використовуються для цілей цього Положення та не підлягають зміні або корегуванню, крім випадків участі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій у процедурі врегулювання заборгованості за спожитий природний газ, визначеній Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", в частині реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ.

Судом встановлено, що позивач набув право на участь у процедурі врегулювання заборгованості в рамках Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII від 03.11.2016р. (надалі Закон №1730-VIII), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

На виконання статті 3 вказаного Закону позивача включено до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 173 від 12.04.2017р. та повідомлення про включення позивача до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" станом на 12 липня 2017р. (т. 2, а. с. 232 - 233).

Таким чином, з моменту включення позивача до вищезазначеного Реєстру на нього поширюється положення вказаного Закону 1730-VIII щодо права на отримання відшкодування із різниці в тарифах та реструктуризацію заборгованості.

Відповідно до ст. 4 Закону 1730-VIII, позивач набув права на участь у процедурі здійснення взаєморозрахунків щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах.

В силу приписів частини 1 статті 15 Закону України "Про ціни та ціноутворення", Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобовязані відшкодувати субєктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Як видно з матеріалів справи, станом на 29.05.2017р. Протоколом територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах № 1 затверджений загальний обсяг невідшкодованої різниці в тарифах на загальну суму 17807845,00 грн., з яких профінансовано з державного бюджету 1838573,00 грн, а не погашений залишок складає 15969272,00 грн. (т. 1, а. с. 98 - 112)

Згідно Інформаційної довідки про обсяг зобов'язань ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» станом на 01.01.2018р. загальна сума непогашеної різниці в тарифах для позивача складає 51712040,00 грн. (т. 1, а. с. 94).

Поряд з цим, як зазначалось вище, з актів № ІФ000002334 від 31.01.2018, №ІФ00046798 від 31.01.2018 (т. 1, а. с. 188 - 189), № ІФ000011158 від 31.03.2018, №ІФ00056095 від 31.03.2018, № ІФ000006290 від 28.02.2018, № ІФ00051038 від 28.02.2018, № 02-18- від 28.02.2018, № 03-18- від 31.03.2018 (т. 2, а.с. 241, 248, 251-252), суд встановив, що у січні - березні 2018 року відбувалось транспортування та розподіл природного газу позивачу у наступних обсягах: у січні - 3070,425 тис. м. к., лютому - 2802,33 тис. м. к., березні 2587,575 тис. м. к.

Зазначені обставини підтверджують, що фактичний обсяг спожитого природного газу не перевищував обсягів, встановлених пунктами 2.1 договорів постачання природного газу, укладених з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", і знаходився у межах технологічного мінімуму споживання природного газу.

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2017/18 року, яким є вищезгадане розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 № 720-р "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року", зобов'язана була забезпечити виділення номінацій на постачання газу позивачеві ще до початку опалювального сезону, оскільки позивач підпадає під дію вказаного розпорядження.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно зазначив у рішенні, що наявність заборгованості виробника теплової енергії, яка погашається згідно з визначеним законодавством порядком, не є перешкодою для виконання обов'язків, покладених на Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України".

Суд врахував також те, що позивач не має правових підстав змінити постачальника природного газу і зобов'язаний здійснювати закупівлю природного газу виключно у відповідача.

З аналізу вищеописаних правових норм та матеріалів даної справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині визнання права ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на споживання природного газу у обсягах, встановлених у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, № 6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, № 6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року щодо кожного місяця такого споживання, про що суд першої інстанції зробив вірний висновок та підставно задоволив дану позовну вимогу. Отже, в цій частині позовних вимог рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні вимоги позивача стосовно зобов`язання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз" здійснювати постачання (розподіл) природного газу до котельної, яка експлуатується позивачем, оскільки в діях відповідача-1 відсутні порушення законних прав та інтересів позивача.

У названій частині позовних вимог сторони не оскаржують рішення суду першої інстанції.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щомісячно надавати номінації ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15, №6210/1718-БО-15, №6211/1718-КП-15 від 27.09.2017р. обсягах постачання природного газу у період дії таких договорів колегія суддів зазначає таке.

Відмовляючи у задоволенні даної позовної вимоги, місцевий господарський суд вказав, що термін дії спірних договорів закінчився 30.05.2018р. і станом на день розгляду справи додаткових угод, підтверджуючих їх пролонгацію, сторонами не надано. Тому вважав відсутніми правові підстави для зобов`язання відповідача-2 щомісячно надавати номінації позивачу на визначених у пунктах 2.1 договорів обсягах постачання природного газу у період дії таких договорів.

Суд апеляційної інстанції даний висновок суду першої інстанції вважає помилковим, враховуючи таке.

Як зазначалось вище, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №720-р від 04.10.2017р. "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року" на НАК «Нафтогаз України» покладено обов`язок забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Тобто, відповідач-2 мав забезпечити своєчасне постачання природного газу протягом опалювального періоду 2017/18 року у обсягах, узгоджених в пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15, № 6210/1718-БО-15, №6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року, у тому числі і подання номінацій на такі обсяги.

Станом на момент подання ТзОВ Станіславська теплоенергетична компанія" позову до господарського суду Івано-Франківської області (06 березня 2018р.) спірні договори постачання природного газу між позивачем та відповідачем-2, були чинними.

Позивач скористався своїм правом на подання позову щодо зобовязання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щомісячно надавати номінації ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15, № 6210/1718-БО-15, № 6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів.

Варто зауважити, що під час розгляду справи в суді першої інстанції сторони пролонгували дію названих договорів до 31.05.2018 року.

Ненадання доказів пролонгації договорів станом на день розгляду справи в суді не має жодного юридичного значення, тому що предметом позовних вимог є правовідносини, що стосуються зобовязань між сторонами, які виникли до моменту заявлення позову в суд, а не під час розгляду справи в суді.

Отже, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щомісячно надавати номінації ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на визначені у пунктах 2.1. договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27.09.2017, № 6210/1718-БО- від 27.09.2017, № 6211/1718-КП-15 від 27.09.2017 обсягах постачання природного газу у період дії таких договорів необхідно скасувати на підставі пунктів 1, 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України. В цій частині прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що питання правомірності чи неправомірності дій (бездіяльності) ПАТ "НАК "Нафтогаз України", які полягали у тому, що відповідачем-2 не було виділено позивачу номінацій щодо обсягів природного газу на спірні місяці, як правових наслідків таких дій (бездіяльності) може бути предметом окремого позову, а наведене посилання у мотивувальній частині оскаржуваного рішення виходить за межі позовних вимог.

Доводи іншого скаржника - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо необґрунтованості мотивувальної частини рішення місцевого господарського суду в частині визначення обов'язку відповідача-2 видавати номінації, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи на стадії апеляційного провадження, оскільки відповідний висновок ґрунтується на положеннях обов'язкового до виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України № 720-р від 04.10.2017р. "Про деякі питання опалювального сезону 2017/18 року", згідно з яким Відповідача-2 зобовязано укласти до 14 жовтня 2017р. договори із суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 р. N 357 (Офіційний вісник України, 2016 р., N46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінацїї; разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Покликання скаржника - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на те, що судом першої інстанції надано оцінку обставинам щодо наявності чи відсутності небалансів газу (які не входять до предмета доказування), не приймаються до уваги з огляду на те, що відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газотранспортної системи небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації. Місцевий господарський суд у даному спорі не досліджував питання наявності чи відсутності небалансів газу та, відповідно, оцінку вказаним обставинам не надавав.

З наведених підстав у задоволенні апеляційної скарги відповідача-2 на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. у справі №909/173/18 належить відмовити.

Згідно положень ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційних скарг підлягають розподілу між сторонами пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за №14/4-901 від 09.07.2018 (вх. № 01-05/305/18 від 17.10.2018р.) залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Станіславська теплоенергетична компанія за №13/1508 від 09.07.2018р. (вх. № 01-05/303/18 від 17.10.2018р.) задоволити.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. у справі №909/173/18 скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобовязання Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України щомісячно надавати номінації Товариству з обмеженою відповідальністю Станіславська теплоенергетична компанія на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, № 6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, №6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів. У цій частині позовних вимог прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України щомісячно надавати номінації Товариству з обмеженою відповідальністю Станіславська теплоенергетична компанія на визначені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу № 6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, №6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, № 6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року обсяги постачання природного газу у період дії таких договорів.

В частині задоволення позовної вимоги про визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю Станіславська теплоенергетична компанія на споживання природного газу в обсягах, встановлених у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу №6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, № 6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, №6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року, які укладені із Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України щодо кожного місяця такого споживання, та в частині відмови у задоволені позовної вимоги про зобовязання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Івано-Франківськгаз здійснювати постачання (розподіл) природного газу до котельної, яка експлуатується Товариством з обмеженою відповідальністю Станіславська теплоенергетична компанія і знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Індустріальна, 34 (ЕІС код: 56ХQІКС) у обсягах не нижче ніж передбачені у пунктах 2.1 договорів постачання природного газу №6209/1718-ТЕ-15 від 27 вересня 2017 року, №6210/1718-БО-15 від 27 вересня 2017 року, №6211/1718-КП-15 від 27 вересня 2017 року, які укладені із Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2018р. у справі № 909/173/18 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Станіславська теплоенергетична компанія (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, 34, ) 2643,00 грн. за розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Станіславська теплоенергетична компанія.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарг Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.Л. Мирутенко

Суддя О.С. Скрипчук