ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1950/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-фарма дистрибюшн», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармапланета», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Форс-фарма дистрибюшн» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 04.09.2018 року (вх.№2022/18 від 05.09.2018 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармпланета» (далі - відповідач) про стягнення 1623129,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо оплати вартості поставленого товару, у звязку із чим просить суд стягнути з відповідача 1514895,51 грн. основного боргу, 96877,14 грн. пені, 8956,85 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1950/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.10.2018 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 08.10.2018 року (вх. №20606/18 від 09.10.2018 року) про відкладення розгляду справи для надання можливості мирного врегулювання спору.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №120, у судове засідання 09.10.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.10.2018 року підтримав подане ним клопотання про відкладення розгляду справи та зазначив про свій намір мирно врегулювати спір.

Ухвалою суду від 09.10.2018 року відкладено розгляд справи на 30.10.2018 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 28.10.2018 року (вх. №30904/18 від 29.10.2018 року) про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 30.10.2018 року заперечив проти поданого відповідачем клопотання. Крім того, представником позивача подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 30.10.2018 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено розгляд справи на 20.11.2018 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №054, у судове засідання повторно 20.11.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі №911/1950/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2018 року.

До початку розгляду справи по суті до суду від позивача надійшла заява б/н, б/д (вх.№34623/18 від 18.12.2018 року) про зменшення розміру позовних вимог у звязку із частковим погашенням відповідачем суми боргу. Таким чином, з урахуванням поданої заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 1287895,51 грн. основного боргу, 8956,85 грн. 3% річних, 96877,14 грн. пені, 20896,95 грн. судового збору. Крім того, у звязку із зменшенням розміру позовних вимог позивач просить суд повернути зайво сплачений судовий збір у сумі 3450,00 грн.

Тобто, з урахуванням поданої заяви позивача про зменшення позовних вимог, новою ціною позову у дані справі є стягнення 1393129,50 грн. заборгованості.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №998, у судове засідання 18.12.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 18.12.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 18.12.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форс-Фарма Дистрибьюшн» (за договором продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармпланета» (за договором покупець) 02 квітня 2018 року укладено Договір поставки за №2018/04/02/2.

Згідно п. 1.1. Договору, продавець зобовязується передавати (поставляти) лікарські засоби, дієтичні добавки (біологічно активні добавки), медичні вироби (вироби медичного призначення), косметичні вироби та інші супутні товари (дала лі «Товар») у власність покупця, а покупець зобовязується приймати та оплачувати товар відповідно до умов дійсного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, товар передається по найменуваннях та в кількості, із зазначенням ціни митної і ціни відпускної (оптово-відпускної ціни), що будуть описані в кожному випадку у видаткових накладних. Зазначення у видаткових накладних ціни митної і ціни відпускної (оптово-відпускної) здійснюється у випадках передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що постачання товару здійснюється товарними партіями. Термін поставки кожної товарної партії визначається сторонами шляхом узгодження заказу. Товар постачається транспортом продавця на склад покупця за адресою: 08171, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3, відповідно до умов поставки СРТ (СПТ) м. Київ згідно ІНКОТЕРМС 2010 (в редакції Міжнародної ОСОБА_2 2010 р.) (підпункт 2.2. пункту 2.1. Договору).

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що ціна даного Договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товарних партій визначених у видаткових накладних.

У пунктах 5.1., 5.2. Договору сторони погодили, що покупець проводить оплату товару у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Оплата кожної партії товару проводиться в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту підписання уповноваженими представниками видаткових накладних.

Відповідно до пунктів 6.1.,6.2. Договору, товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання видаткових накладних.

Згідно п. 7.2. Договору, у випадку порушення п. 5.2. покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобовязання з оплати.

У пункті 10.2. Договору сторони погодили, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018 року.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов Договору у період з 17.05.2018 року по 20.06.2018 року поставив відповідачу товар на загальну суму 1667895,51 грн., що підтверджується видатковими накладними №62 від 30.05.2018 року (а.с.22), №63 від 30.05.2018 року (а.с.23), №64 від 30.05.2018 року (а.с.24), №ффд00000039 від 17.05.2018 року (а.с.27), №ффд00000048 від 17.05.2018 року (а.с.28), №104 від 20.06.2018 року (а.с.31), №28 від 23.05.2018 року (а.с.34), №37 від 23.05.2018 року (а.с.35-36), №76 від 06.06.2018 року (а.с.39), №77 від 06.06.2018 року (а.с.40), №93 від 13.06.2018 року (а.с.43-44), №94 від 13.06.2018 року (а.с.45), №95 від 13.06.2018 року (а.с.46), довіреностями №4271 від 30.05.2018 року (а.с.20-21), №4198 від 17.05.2018 року (а.с.25-26), №4411 від 20.06.2018 року (а.с.29-30), №4263 від 23.05.2018 року (а.с.32-33), №4333 від 06.06.2018 року (а.с.37-38), №4384 від 13.06.2018 року (а.с.41-42). Зазначені видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач за отриманий товар розрахувався частково у сумі 150000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку позивача №4 від 19.06.2018 року (а.с.47), від 18.07.2018 року (а.с.48), від 26.07.2018 року (а.с.49) у звязку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 1517895,51 грн.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобовязання зі своєчасної оплати товару медичної продукції не виконав, у звязку із чим позивач, з урахування заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 1287895,51 грн. основного боргу.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 1517895,51 грн. є правомірною, оскільки факт порушення відповідачем зобов'язань за Договором належним чином доведено, а відповідачем не спростовано, а тому, позовні вимоги про стягнення 1517895,51 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, у звязку із невиконанням умов Договору, позивач просить стягнути з відповідача 96877,14 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо за загальний період з 17.06.2018 року по 03.09.2018 року у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно п. 7.2. Договору, у випадку порушення п. 5.2. покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобовязання з оплати.

Розмір пені, нарахованої позивачем у сумі 96877,14 грн., є обґрунтованим арифметично вірним та підлягає стягненню з відповідача.

Крім стягнення основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача 8956,85 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо за загальний період з 17.06.2018 року по 03.09.2018 року у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем 3% річних у сумі 8956,85 грн. є обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі, яка підлягає сплаті з уточненої суми позову, а саме, 20896,95 грн.

Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 3450,00 грн. є надміру сплаченою і підлягає поверненню позивачу з державного бюджету у звязку зі зменшенням позовних вимог на підставі п. 1 ч.1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармпланета» (08171, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3А, код 36852896) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Фарма Дистрибьюшн» (03127, м. Київ, Голосіївський район, Голосіївський проспект, 132, код 41941 (один мільйон двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот девяносто пять) грн. 51 коп. основного боргу, 96877 (девяносто шість тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 14 коп. пені, 8956 (вісім тисяч девятсот пятдесят шість) грн. 85 коп., 3% річних, 20896 (двадцять тисяч вісімсот девяносто шість) грн. 95 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.Повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Фарма Дистрибьюшн» (03127, м. Київ, Голосіївський район, Голосіївський проспект, 132, код 41941076) з Державного бюджету України 3450,00 грн. зайво сплаченого судового збору (за платіжним дорученнями №579 від 03.09.2018 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах судової справи №911/1950/18).

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21.12.2018 року.

Суддя Д.Г. Заєць