ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.12.2018 м.Дніпро Справа № 876/9/18

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Білецька Л.М.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін у судове засідання не з'явилися

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду від 07.09.2018 (судді Петрова Т.А, Манелюк Д.В., Палій Є.А.) у справі №14/16К-18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА", м. Дніпро,

до Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м.Маріуполь, Донецька обл.,

про стягнення 139 471,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" звернулось до Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" з позовом до "Єнакієвський металургійний завод" про стягнення 110 400,00 грн. - основної заборгованості, 3502,55 грн. -3% річних, 15596,57 - інфляційний втрат.

Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 07.09.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" 110 400,00 грн. - основної заборгованості, 3502,55 грн. -3% річних, 15596,57 - інфляційний втрат та 1294,99 грн. третейського збору.

15.11.2018 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду від 07.09.2018 року по третейській справі №14/16К-18.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2018 року заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків поданої заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду рішення третейського суду та третейської угоди у відповідності до вимог ст. 353 ГПК України.

30.11.2018 року на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського сулу від 20.11.2018 року заявником усунуто недоліки заяви.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" призначено до розгляду на 18.12.2018 року.

Представники сторін у судове засідання не з'явився.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а також той факт, що ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2018 участь сторін у судовому засіданні не визнавалася обов'язковою, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без участі представників сторін.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно ч.3 ст.354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

За ст.355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви ( ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди").

Частиною 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

З урахуванням норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України "Про третейські суди" та ст.355 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2016 року між сторонами укладено Договір поставки №16000831.

Відповідно до п. 1.1. договору позивач зобов'язується передати, а відповідач прийняти і оплатити продукцію (Товар) на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 9.1. Договору спори і розбіжності, що виникли в зв'язку з даним Договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання недійсності, будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів.

Згідно п. 9.2. якщо суперечки і розбіжності, зазначені в п. 9.1. цього Договору, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх дозвіл здійснюється відповідно до матеріальним правом України наступним чином:

- спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобов'язань, вирішуються в господарських судах України (відповідно до чинного законодавства України);

- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобов'язань, вирішуються в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група (відповідно до регламенту зазначеного суду), рішення якого є остаточним і обов'язковим для Сторін і підлягає виконанню Сторонами в терміни, зазначені в рішенні суду.

Закінчення строку дії цього договору не призводить до припинення викладеного в цьому договорі згоди сторін про порядок вирішення спорів.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що рішення третейського суду не скасовано, справа підвідомча третейському суду, строк для видачі наказу не пропущено, розгляд цього спору третейським судом передбачено третейським застереженням, третейське застереження не визнано недійсним, склад третейського суду відповідає вимогам закону, рішення третейського суду не містить способів захисту прав і охоронюваних законом інтересів, не передбачених законом, питання про права та обов'язки третіх осіб третейським судом не вирішувалося, доказів іншого до суду не надано.

10.12.2018 року до суду від Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №876/9/181 до вирішення справи №904/3464/18, мотивуючи своє клопотання тим, що Господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа №904/3464/18 про визнання недійсним третейського застереження у договорі поставки від 22.09.2016 року №16000831 між цими ж сторонами.

Відповідно до ч.4 ст.353 ГПК України якщо до господарського суду надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а в його провадженні чи в провадженні іншого суду є заява про оскарження і скасування цього рішення третейського суду, господарський суд на підставі статті 227 цього Кодексу зупиняє провадження по заяві про видачу наказу до набрання законної сили ухвалою суду, якою задоволено або відмовлено в задоволенні заяви про скасування оскарженого рішення третейського суду.

Оскільки приписами ст. 353 ГПК України передбачено зупинення провадження по заяві про видачу наказу тільки у випадку оскарження рішення третейського суду, у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, а також невиконання відповідачем рішення третейського суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача та видачу наказу на примусове виконання цього рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на боржника, оскільки останній є винним у виникненні спору.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 07.09.2018 у справі №14/16К-18 - задовольнити.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 07.09.2018р. у третейській справі № 14/16К-18 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" 110 400,00 грн. - основної заборгованості, 3502,55 грн. - 3% річних, 15596,57 - інфляційний втрат та 1294,99 грн. третейського збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСУКРМЕХАНІКА" витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в сумі 881,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Білецька