ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа №909/976/17

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Лялька Н.Р.,

розглянув апеляційну скаргу Національного природного парку «Гуцульщина»

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду від 07.12.2017 за нововиявленими обставинами (суддя Фрич М.М., повний текст ухвали складено 17.10.2018)

у справі № 909/976/17

за позовом Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, м.Івано-Франківськ

до Національного природного парку «Гуцульщина», м. Косів, Івано-Франківська область

про відшкодування шкоди заподіяної лісу та об'єктам природно-заповідного фонду внаслідок порушення норм лісового та природоохоронного законодавства в сумі 563248,00 грн.,

представники (в режимі відеоконференції):

- від позивача ОСОБА_2

- від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

17.09.2018 до Господарського суду Івано-Франківській області від Національного природного парку (надалі НПП) «Гуцульщина» надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 07.12.2017 у справі №909/976/17 (а.с. 120-123, т.2).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у даній справі (а.с. 151-154, т.2) в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що обставина, на яку відповідач покликався як на нововиявлену, не є істотною для справи і не впливає на вирішення спору.

При цьому, суд зазначив наступне: 1) скасування ухвали слідчого судді від 19.10.2016, відповідно до якої надано дозвіл на проведення позапланової перевірки на території НПП «Гуцульщина», не відміняє існування фактів незаконного вирубування дерев, які стали підставою для прийняття судом рішення від 07.12.2017 і врахування такого факту судом не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте; 2) в спірному випадку може йти мова лише про порушення порядку призначення перевірки, проте документ, в якому зафіксовано факт заподіяння шкоди лісу, не оскаржений і не скасований.

Дану ухвалу оскаржив відповідач, оскільки вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про відсутність нововиявлених обставин.

На думку скаржника, скасування ухвали слідчого судді від 19.10.2016, на підставі якої було проведено позапланову перевірку додержання відповідачем природоохоронного законодавства, свідчить про факт незаконності такої перевірки, а, отже, і про факт незаконності її результатів, тобто, акту перевірки від 28.10.2016, на якому ґрунтується рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2017 у справі № 909/976/17.

Зважаючи на це, на думку скаржника, при вирішенні даної справи суд не може покликатися на вищезазначений акт перевірки в силу положень ч.2 ст. 77 ГПК України, оскільки такий є недопустимим доказом. Крім того, вказаний акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень, а тому не може бути предметом самостійного оскарження, як це зазначив суд першої інстанції (постанова Верховного Суду України від 07.07.2015 у справі №21-334а15).

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На думку позивача, акт позапланової перевірки додержання природоохоронного законодавства від 28.10.2016 є належним та допустимим доказом у даній справі. На ці його характеристики не впливає той факт, що ухвала слідчого судді від 19.10.2016, на підставі якої було призначено та проведено перевірку, була згодом скасована. На думку позивача, вказані доводи відповідача спрямовані на переоцінку доказів, вже оцінених судами першої, апеляційної та касаційної інстанції у даній справі, а тому, відповідно до ч.4 ст. 320 ГПК України, вони не можуть бути підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2017 у даній справі задоволено позов Державної екологічної інспекції (надалі ДЕІ) в Івано-Франківській області до НПП "Гуцульщина" про відшкодування 563248,00 грн. шкоди, заподіяної лісу та об'єктам природно-заповідного фонду внаслідок порушення норм лісового та природоохоронного законодавства (а.с. 78-83, т.1).

Вказане рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 (а.с. 155-163, т.1) та постановою Верховного Суду від 09.08.2018 (а.с. 102-114, т.2).

Приймаючи рішення у даній справі, суди всіх інстанцій виходили з того, що актом позапланової перевірки НПП «Гуцульщина» від 28.10.2016, який складений ДЕІ в Івано-Франківській області, було зафіксовано незаконну рубку 92 сироростучих дерев різних порід на території Косівського ПНДВ НПП «Гуцульщина», на підставі чого визначено розмір заподіяної шкоди. Судами всіх інстанцій було визнано вказаний акт належним доказом у справі.

17.09.2018 від відповідача надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2017 за нововиявленими обставинами (а.с. 120-123, т.2).

Нововиявленою обставиною у вказаній заяві відповідач називає ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 у справі №344/13408/16-к (а.с. 124-126, т.2), якою скасовано ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.10.2016 про надання дозволу на проведення спірної перевірки (а.с. 15, т.1). При цьому, заявник наголошує на тій обставині, що підставою для скасування ухвали слідчого судді стало те, що при її постановленні суд вийшов за межі повноважень, наданих йому чинним кримінальним процесуальним законом.

На думку відповідача, скасування ухвали слідчого судді, якою було надано дозвіл на проведення перевірки, має наслідком незаконність як самої перевірки, так і незаконність її результату. Наслідком цього, на його думку, є те, що акт позапланової перевірки НПП «Гуцульщина» від 28.10.2016 не може вважатися належним та допустимим доказом.

За змістом ст. 320 ГПК України рішення господарського суду, що набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за наявності для цього підстав, вказаних в частині другій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Посилаючись на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 у справі №344/13408/16-к заявник вважає її істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою (п. 1 ч.2. ст. 320 ГПК України).

Розглянувши відповідні доводи заявника, колегія суддів вважає їх помилковими та такими, що не свідчать про існування підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2017 у даній справі. При цьому, колегія суддів зазначає наступне:

1) сама по собі ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 у справі №344/13408/16-к не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки відповідно до норм процесуального законодавства нововиявленою обставиною може бути певна істотна обставина чи факт, а не документ;

2) ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 у справі №344/13408/16-к встановлено факт виходу за межі своїх повноважень слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області при постановленні ухвали від 19.10.2016 про надання дозволу на проведення спірної перевірки.

Під час розгляду даної справи відповідач вже покликався на факт недопустимості та неналежності акта позапланової перевірки НПП «Гуцульщина» від 28.10.2016, в тому числі, з підстав відсутності у слідчого судді повноважень для надання дозволу на проведення відповідної перевірки, і цим доводам відповідача було надано відповідну оцінку.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПУ України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Частиною 6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Частиною 7 вказаної статті встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 встановлено, що при проведенні перевірки та складенні акта перевірки від 28.10.2016, позивачем було дотримано вимоги чинного законодавства, у зв'язку з чим в акті перевірки належним чином зафіксовано фактичні дані про порушення природоохоронного законодавства, а саме про незаконну рубку дерев на території природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», тобто вказаний акт є носієм доказової інформації та належним доказом у справі.

У пункті 6.2.6 постанови Верховного Суду від 09.08.2018 у даній справі зазначено, що судом відхиляються доводи відповідача про те, що акт №361 позапланової перевірки від 28.10.1016 є неналежним доказом у справі та не доводить наявності встановленого судами в діях відповідача складу правопорушення, оскільки, по-перше, відповідач не заперечує встановлений факт виявлення незаконної вирубки на підконтрольних йому лісових ділянках, по-друге, такі доводи не спростовують факту порушення ним вимог щодо ведення лісового господарства стосовно забезпечення охорони лісових насаджень від незаконної вирубки.

Відповідно до ч.4 ст. 320 ГПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, в розумінні положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та ГПК України саме акт перевірки є належним та допустимим доказом, на підставі якого підтверджуються обставини у даній справі.

З доводів відповідача вбачається, що він не заперечує фактів виявлення незаконної вирубки на підконтрольних йому лісових ділянках та порушення ним вимог щодо ведення лісового господарства стосовно забезпечення охорони лісових насаджень. Вказані факти не спростовуються також і ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.09.2018 у справі №344/13408/16-к.

На думку колегії суддів, підставою для перегляду судового рішення у даній справі в порядку ст. 320 ГПК України могло би бути надання відповідачем доказів на спростовування вищевказаних фактів, проте доводи відповідача є такими, що спрямовані на переоцінку доказів, які були вже оцінені судами у процесі розгляду справи.

Крім того, як зазначено в наказі про проведення перевірки №259 від 24.10.2016, підставою для її проведення є ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.10.2016 у справі №344/13408/16-к, якою було надано дозвіл на проведення ДЕІ в Івано-Франківській області такої перевірки. Станом на момент винесення вказаного наказу, ухвала слідчого судді набрала законної сили та не була скасована, а отже була обовязковою до виконання посадовими особами ДЕІ в Івано-Франківській області.

Таким чином, за результатами розгляду поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2017 у даній справі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2018 у справі №909/976/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Національного природного парку «Гуцульщина» без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено 21.12.2018.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік