ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4633/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами у сумі 53 823,36 грн.

Представники:

Від позивача Куктенко О.А. - представник за довіреністю № 2131 від 29.10.2018

Від відповідача Ніколенко М.Є. - представник за довіреністю № 118/81 від 11.06.2018

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 53 823,36 грн.

Ухвалою від 19.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

15.11.2018 Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, та зазначив, що поїзний диспетчер планує процес роботи станції у тому числі надає вільні колії для приймання порожніх власних вагонів для Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ". Позивачем не надано належних доказів зайнятості передбачених п.6 Договору про експлуатацію колій, а також не доведено вини Відповідача у зайнятості колій, що спричинило затримку спірних вагонів на підходах до с. Рядова. Вагони за які Відповідачем сплачено плату за користування вагонами в розмірі 50% від загального розміру плати, є порушенням п.п.15, 12 Правил, оскільки 50% плати сплачується за час перебування на під'їзних коліях та інших місцях не загального користування лише вагонів, що належать підприємствам чи орендованим ними. В той же час Позивач зазначає, що спірні вагони належать йому, тому вимоги п.15 Правил до таких вагонів не застосовуються. Позивачем зазначено, що усі спірні вагони належать Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця", проте жодного доказу такої належності не надав.

Також Відповідач вважає про доцільність розгляду даної справи у загальному позовному провадженні. Окрім того, Відповідач заявив про бажання бути присутнім у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 19.11.2018 призначено судове засідання на 03.12.2018 о 10:45 год. з викликом сторін.

Ухвалою суду від 03.12.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.12.2018.

Представник Позивача в судовому засіданні 11.12.2018 підтримав позов в повному обсязі, та надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що позиція незгоди відповідача з нарахованою сумою є такою, що не підтверджується доказами, доводи, які відповідач наводить у відзиві на позовну заяву, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами, які позивач надав до суду.

Представник Відповідача заперечив проти позову та заявив усне клопотання про перерву в судовому засіданні для надання можливості ознайомитися з запереченнями на відзив.

Ухвалою суду від 11.12.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.12.2018.

13.12.2018 відповідач подав до канцелярії суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що плата за користування вагонами по актам загальної форми, нарахована в порушення п. 3.4 Договору та п. 15 «Правил користування вагонами». Відповідно до п. 15 Правил, за час перебування на під'їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків. Відповідно до п. 3.4 Договору, за час перебування вагона Перевізника з нумерацією, що починається на « 5» в користуванні Замовника (зі слів Позивача це власні вагони Залізниці) під вантажними операціями або в і інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку визначеному правилами користування вагонами для вагонів парку залізниць та за ставками встановленими Збірником тарифів (Тарифного керівництва № Тобто п. 3.4 Договору, в частині оплати за користування вагонами парку Залізниці, визначає нарахування за користування вагонами парку Залізниці відповідно до правил користування вагонами для вагонів парку залізниць та Тарифного керівництва № 1. Відповідач зазначив, що в Договорі відсутнє посилання на 100 % нарахування плати за користування власними вагонами парку Залізниці.

Згідно до п. 14.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги Тарифне керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26 березня 2009 року N 317 (далі за текстом Тарифне керівництво № 1), плата за перевезення в порожньому стані власних або орендованих вагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту, з провідниками) визначається за тарифною схемою 14.

Відповідач зазначив, що в тарифній схемі 14 не зазначено, що плата за користування власними вагонами парку Залізниці повинна нараховуватись у 100 % розмірі. На думку відповідача, за затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок. Тобто посилання Позивача у позовній заяві на норми права, які обґрунтовують 100 % нарахування плати за користування власними вагонами парку Залізниці, спростовується та суперечить змісту даних нормативно - правових актів (п. 15 «Правил користування вагонами» та Тарифне керівництво № 1).

17.12.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 17.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (перевізник - позивач) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник, вантажоодержувач, платник - відповідач) укладено договір про надання послуг №02076/ПрЗ-2018.

Предметом даного договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (п.1.1. договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов'язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Відповідно до п. 3.2 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" (п.4.1 договору).

Згідно п. 4.2 договору оплата послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у п. 14.2 Розділу 14 договору.

За час перебування вагона перевізника з нумерацією, що починається на "5" в користуванні замовника під вантажними операціями або в інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку визначеному правилами користування вагонами для вагонів парку залізниць та за ставками встановленими Збірником тарифів (п.3.4 договору).

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладними ЦЕП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018 (п. 12.1 договору).

У квітні 2018 за накладними №№ 45016151, 45000825, 45000494, 47957428, 49212129, 49209000, 40787152, 40783243, 9230634, 49230642, 47968607, 47943105, 47927041, 40777054, 47871645, 47990353, 49239874, 44498921, 47941943, 47987656, 47980073, 47980131, 40691131, 47743075, 40760381, 47841010, 47855465, 47823778, 49177827, 47805676, 40719247, 49220312, 47966940, 49220296, 47813431, 47823570, 47765722, 47886510, 47886528, 47794748 залізницею прийняті вагони для перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Згідно зазначених накладних станція та залізниця призначення - Рядова Придніпровської залізниці.

Відповідно до актів загальної форми ГУ-23 №1265, 1295, 1296, 1297, 1300, 1301, 1309, 1310, 1326, 1327, 1328, 1329, 1330, 1331, 1340, 1346, 1353, 1354, 1355, 1357, 1360, 1364, 1365, 1368, оформлених станцією призначення Рядова, прибулі на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" вагони своєчасно не забрані ним на свою під'їзну колію.

На шляху прямування на підставі наказу № 443 від 16.04.2018 затримані вагони (№№ голова 58839481 хвіст 58825035 у кількості 54 вагонів, індекс поїзда 4005-15-4572 з вантажем на своїх осях) на станції Кривий Ріг Західний Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Рядова Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Рядова Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

За наказом № 444 від 16.04.2018 затримані вагони (№№ голова 59128298 хвіст 58804279 у кількості 54 вагонів, індекс поїзда 4005-17-4572 з вантажем на своїх осях) на станції Грекувата Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Рядова Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Рядова Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

За наведеним фактом станціями затримки вагонів Кривий Ріг Західний, Грекувата Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено:

- акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №29 від 16.04.2018; №20 від 16.04.2018.

- акти загальної форми ГУ-23: № 68 від 16.04.2018; №75 від 16.04.2018.

- повідомлення про затримку вагонів № 29 (станція Кривий Ріг Західний Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2109 індекс 4005-15-4572 отримане відповідачем 16.04.2018 о 11:45 год.;

- повідомлення про затримку вагонів № 75 (станція Грекувата Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2116 індекс 4005-17-4572 отримане відповідачем 16.04.2018 о 11:55 год.;

Враховуючи викладені обставини, позивачем, на підставі пам'яток про подавання вагонів та пам'яток про забирання вагонів ф. ГУ-45, розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 53 823,36 грн., яка включена до відомостей плати за користування вагонами (ф. ГУ-46): № № 03059113, 17049091, 18049092, 18049125, 20049097, 18049093, 1049094, 19049096, 18049095, 17049121, 17049120, 14049078, 16049079, 16049087, 12049119, 17049124 (відомості зі сторони відповідача підписані із запереченнями).

Відповідач плату за користування вагонами у розмірі 53 823,36 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, (далі - Статут), визначено взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Як вбачається з матеріалів справи, станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки відповідно до наказів № 443 від 16.04.2018, № 444 від 16.04.2018, згідно із Тарифним керівництвом № 1 (затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за № 340/16356), на підставі пам'яток про подавання вагонів та пам'яток про забирання вагонів ф. ГУ-45, розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 03059113, 17049091, 18049092, 18049125, 20049097, 18049093, 1049094, 19049096, 18049095, 17049121, 17049120, 14049078, 16049079, 16049087, 12049119, 17049124 у загальній сумі 53 823 грн. 36 коп.

Судом здійснено перевірку розрахунку виконаного позивачем, за результатами якої суд приходить до висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції призначення та підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог, суд вважає що позивачем правомірно нарахована відповідачу плата за користування вагонами.

Крім того, господарський суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Як встановлено судом, через те, що ПрАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" несвоєчасно звільняв колії станції Рядова від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію, з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов'язання за договором по накладним і довезти власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат". При цьому, через затримку вагонів на станції призначення і на підходах до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

Згідно з ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення відповідач суду не надав. Натомість його вина підтверджується наступним.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПрАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005р. №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

За таких обставин, можливість позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, який зроблений за результатом самостійного аналізу наданого позивачем Положення про зайнятість колій на станції призначення, носить суб'єктивний характер. Положення про зайнятість колій на станції призначення носить інформативний характер.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо обов'язкового використання Залізницею тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПрАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" вантажу. За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Не знайшов свого підтвердження матеріалами справи і той факт, що саме залізницею своєчасно не забиралися з під'їзної колії вагони через що виникла їх затримка на коліях станції Рядова.

Таким чином, залізницею наведені належні доводи, що підтверджені доказами, про час

подання повідомлення ПрАТ "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" про готовність здавання вагонів залізниці та час фактичного забирання вагонів останньою.

Отже, відповідно до наявних матеріалів справи, відповідачем не доведена відсутність його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Рядова Придніпровської залізниці. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

За встановлених обставин, відповідач не надав належних доказів на спростування доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Також відповідач зазначає, що позивачем порушено п.3.4 договору №02076/Пр3-2018 "Про надання послуг" та п.15 Правил користування вагонами та нараховано 100% від загального розміру плати замість 50%.

Відповідно з п.3.4 договору за час перебування вагону перевізника з нумерацією на " 5" в користуванні Замовника під вантажними операціями або в інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку визначеному правилами користування вагонами для вагонів парку залізниць та за ставками встановленими Збірником тарифів.

В п. 15 Правил користування вагонами зазначено, що за час перебування на під'їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата сплачується в розмірі 50%.

Тобто, мається на увазі, підприємствам, які не відносяться до підприємств Укрзалізниці.

У даному випадку, спірні вагони - є власністю залізниці, про що свідчать відповідні відмітки в графі 20 спірних накладних і плата за користування вагонами за умовами договору сплачується 100%, як для вагонів парку залізниць.

Зважаючи на те, що спірні вагони знаходяться у власності залізниці, п. 3.4. договору та п. 15 Правил користування вагонами щодо нарахування плати за користування вагонами в розмірі 50 % в даному випадку не застосовуються.

Враховуючи викладене, позивачем правомірно здійснено нарахування 100% плати за користування вагонами.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами в розмірі 53 823,36 грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 53 823,36 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, ) плату за користування вагоном у сумі 53 823,36 грн. (п'ятдесят три тисячі вісімсот двадцять три грн. 36 коп.) та 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.12.2018

Суддя Н.Г. Назаренко