ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/42/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.,

розглянувши заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

про затвердження мирової угоди

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12 липня 2018 року, повний текст складено 23.07.2018 року, м. Миколаїв, суддя М. В. Мавродієва

по справі № 915/42/18

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

про стягнення заборгованості в розмірі 23 670,48 грн.

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон», в якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» суму основного боргу 29221,93 грн., 3 % річних у сумі 2588,06 грн., втрати від інфляції 21340,51 грн., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1762 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у звязку з заходженням суден ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків) для виконання вантажних операцій відповідач отримав від позивача послуги, які оплачуються портовими зборами, а саме: адміністративний збір, корабельний збір, санітарний збір та послуги з забезпечення проведення криголамних робіт, але відповідач не виконує зобовязання щодо сплати відповідних зборів.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2018 року у справі №915/42/18 розєднано позовні вимоги в даній справі, виділивши у самостійне провадження позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" грошових коштів у загальній сумі 27936,87 грн., із яких: 15754,30 грн. заборгованість за послуги з проведення криголамних робіт; 1375,16 грн. - 3% річних нараховані на суму послуг з проведення криголамних робіт; 10807,41 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму послуг з проведення криголамних робіт.

У справі № 915/42/18 розглядаються позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про стягнення адміністративного збору в сумі 1543,15 грн., корабельного збору в сумі 11924,48 грн., 1212,90 грн. 3% річних та 10533,10 грн. інфляційних втрат за вхід/вихід в межі акваторії Миколаївського морського порту буксирів відповідача.

23.04.2018 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою, в якій позивач повідомив, що відповідач сплатив 933,86 грн. заборгованості з корабельного збору по платіжному дорученню від 01.03.2018 року №9781, які були включені до рахунку позивача від 26.03.2015 року №01191512, та які зараховані позивачем наступним чином: 234,49 грн. - корабельний збір за вхід буксиру «Нібулон-4» (17.01.2015 року); 232,95 грн. - корабельний збір за вхід буксиру «Нібулон-5» (18.01.2015 року); 233,47 грн. - корабельний збір за вихід буксиру «Нібулон-1» (20.01.2015 року); 232,95 грн. - корабельний збір за вхід буксиру «Нібулон-1» (20.01.2015 року).

Також під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідачем були надані суду докази часткового погашення суми основного боргу з адміністративного збору у загальній сумі 101,40 грн. за фіскальними чеками від 11.06.2018 року.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2018 року у справі №915/42/18 (суддя Мавродієва М.В.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України 96,31 грн. 3% річних, 893,87 грн. інфляційних втрат та 67,13 грн. судового збору; закрито провадження у справі в частині стягнення 101,76 грн. адміністративного збору та 933,85 грн. корабельного збору, в іншій частині позовних вимог відмовлено, а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Рішення суду мотивовано тим, що у звязку з частковою сплатою відповідачем по корабельного збору у сумі 933,86 грн. та адміністративного збору у сумі 101,40 грн. судом першої інстанції закрито провадження в частині стягнення основного боргу в цих сумах. Судом першої інстанції визнано правомірним нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на заборгованість з корабельного збору у сумі 933,86 грн. і заборгованість з адміністративного збору у сумі 101,40 грн. В іншій частині позову відмовлено з огляду на те, що після заходу до Миколаївського морського порту судна відповідача не здійснювали входу/виходу з порту, а відбувалося переміщення суден та перевезення вантажу водами акваторії Миколаївського морського порту на зовнішній рейд для дозавантаження судна «PERTH I», що підтверджується наявними в матеріалах справи належними доказами. При цьому, часткова сплата відповідачем корабельного збору у сумі 10993,56 грн. вже була здійснена за вхід та вихід з акваторії порту.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суд із апеляційною скаргою, в якій просило суд рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2018 року у справі № 915/42/18 скасувати частково, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що У рішенні неправильно застосуванні ст.625 Цивільного кодексу України, п. 1.4 Порядку №316.

Всупереч ч.1, ч. 5 ст. 236, п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, у рішенні не наведена мотивована оцінка аргументам позивача.

Скаржник зазначає, що у рішенні не враховано, що судна відповідача проводять вантажні операції не лише на зовнішньому рейді порту, вони навантажуються в морському порту Миколаїв на операційній акваторії причалу (причалів) морського терміналу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон», який відповідно до п 3 Прикінцевих положень Закону України «Про морські порти України» функціонує в межах морського порту Миколаїв. Після виходу з морського порту Миколаїв з вантажем рух суден здійснюється по Бузько-Дніпровсько-лиманському каналу, що встановлено рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.06.2016 року у справі № 915/1901/14. Бузько-Дніпровський-лиманський канал до меж морського порту Миколаї не входить.

Позивач вказує, що складовою частиною морського терміналу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» є операційна акваторія причалу (причалів), по якій у додатку № 2 «Порядку справляння та розміри ставок портових зборів» окремим рядком включена ставка корабельного збору, а також є відповідна примітка щодо застосування цих ставок «для суден, які виконують вантажні операції у причалів морського термінала ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон».

На думку скаржника, у рішенні місцевий господарський суд безпідставно не встановив, в якому саме порту було здійснено навантаження морського іноземного судна «PERTH I», барж NBL-ОО3, NBL-006, NBL -007, NBL -022, та не навів мотивів неврахування доказів їх навантаження та виходу з буксирами з морського порту Миколаїв про вихід, прихід в порт Миколаїв для виконання наступних вантажних операцій, однак стверджує, що навантаження відбувалось з причалів морського терміналу відповідача.

В апеляційній скарзі вказано, що, зважаючи на те, що 17.01.2015 року 18.01.2015 року спірні судна відповідача (буксири з баржами) в ході здійснення рейсу після навантаження у причалів морського терміналу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» виходили з акваторії морського порту Миколаїв по каналу акваторії порту Миколаїв та підхідному каналу порту (13 коліно БДЛК), де для них позивачем надавались послуги в тому числі із забезпечення безпеки судноплавства, та прибуваючи до водного простору територіального моря в районі банки Трутаєва, здійснювали вхід в акваторію морського порту Миколаїв на відокремлену її частину (зовнішній рейд), де позивач знову мав забезпечити надання даним судам всього переліку послуг, за який справляється корабельний збір, позивачем правомірно було здійснено нарахування корабельного збору за кожний вхід та вихід суден відповідача до акваторії порту (до терміналу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон») та за кожний вхід та вихід до акваторії порту (на зовнішній рейд).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 року у справі №915/42/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення господарського суду Миколаївської області від 12.07.2018 року у справі № 915/42/18.

21.09.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон», в якому відповідач просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2018 року без змін.

У відзиві вказано, що позивач неправильно стверджує що предметом розгляду справи є рахунок (індивідуально визначений за номером 01191512) в той час як предметом позову є матеріальна правова вимога щодо стягнення портових зборів (корабельного збору, адміністративного збору) за певні конкретні баржі, буксири відповідача. Вимоги позивача (та відповідно кореспондуючі їм зобовязання відповідача) по сплаті корабельного та адміністративного збору виникли зі ст. 22 Закону України «Про морські порти України», Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316, договору, укладеного між сторонами від 04.10.2010 року №7-с, п. 3.1-3.2 якого передбачена наявність попереднього рахунку (та рахунку для здійснення остаточних розрахунків. В рахунках від 26.01.2015 року №01191512, від 26.01.2015 року №01201512 згруповані корабельний та адміністративний збір по баржам буксирам, які здійснювали довантаження великотонажного судна «PERTH I». За таким критерієм порт виставляв рахунки в 2014-2015 роках внаслідок в цей період і існують надмірні подвійні нарахування. З 2016 року порт виставляє рахунки кожному судну окремо (баржа, буксир) і вже таких помилок не зустрічається.

Відповідач посилається на те, що доводи позивача, заявлені в апеляційній скарзі, є відмінними від його тверджень в першій інстанції. Так під час розгляду позивачем заявлялось що в нього є «акваторія в межах міста Миколаїв» і «акваторія зовнішнього рейду», однак це було спростовано змістом постанови КМ України "Про межі акваторії морського порту Миколаїв" від 22.10.2008 року № 934, паспортом Акваторії морського порту Миколаїв та відображено в рішенні суду. Наявність в господарському віданні Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» декількох акваторій позивачем суду не доведено. Те що причали ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» не знаходяться в межах акваторії порту підтверджено капітаном порту Миколаїв, керівником Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Висновком Торгово-промислової палати у Миколаївській області. В суді першої інстанції позивач стверджував що отримана ним оплата портових зборів від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» по платіжному дорученню від 09.11.2015 року №63229 «за щось інше» а в апеляційній скарзі вже вказує що це оплата за вантажні операції у причалів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон». Однак відповідно Порядку №316 отримувачем корабельного збору з суден, які виконують вантажні операції у причалів морського термінала ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» а не порт.

Відзив долучено до матеріалів справи.

У звязку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 915/42/18 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за Актом від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2018 року прийнято справу № 915/42/18 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12 липня 2018 року до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Ярош А.І., суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф. і ухвалено розгляд справи №915/42/18 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

27.11.2018 року через канцелярію суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон», в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі №915/842/17 і розрахунок позовних вимог у справі №915/842/17.

26.12.2018 року до суду надійшла спільна заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про укладення мирової угоди, в якій сторони просять постановити ухвалу про затвердження мирової угоди, укладеної між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» та закрити провадження у справі.

Розглянувши подану мирову угоду, перевіривши повноваження представників сторін на вчинення дій щодо її підписання, судова колегія встановила, що умови укладеної між сторонами мирової угоди у даній справі стосуються лише прав та обов'язків сторін щодо предмету спору.

Статтею 46 ГПК України передбачено, зокрема, право сторін укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до вимог ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно до ст. 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Відповідно до ст.274 ГПК України, у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Судовою колегією встановлено що умови мирової угоди стосуються предмету спору, а саме прав та обовязків сторін стосовно нарахованого корабельного та адміністративного портових зборів за проходження суднами акваторії морського порту Миколаїв за рахунком № 01191512 від 26.03.2015.

Умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Мирову угоду підписано генеральним директором ТОВ СП «Нібулон» ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, та в.о. Голови ДП «АМПУ» Вецкаганс Райвіс, який діє на підставі Статуту та наказу Міністерства інфраструктури України від 21.04.2017 № 43-0 «Про виконуючого обовязки Голови державного підприємства «Адміністрація морських портів України»; наявність повноважень яких перевірено судом.

Отже, зміст укладеної між сторонами по справі №916/2793/17 мирової угоди відповідає вимогам чинного законодавства, та її затвердження судом не призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що мирова угода, укладена між сторонами з метою врегулювання спірних відносин, які виникли при розгляді господарським судом справи №915/42/18, підписана повноважними особами та відповідає вимогам чинного законодавства України, судова колегія, переконавшись, що сторонам відомі наслідки укладення мирової угоди, вважає, що зазначена мирова угода підлягає затвердженню в порядку, передбаченому статтями 192, 274, 275 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

У звязку з вищевикладеним, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення спільної заяви Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про укладення мирової угоди по справі, затвердження зазначеної мирової угоди, визнання нечинним рішення Господарського суду Миколаївської області від 12 липня 2018 року по справі № 915/42/18 та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, оскільки апелянтом ДП «АМПУ» було сплачено до Державного бюджету 2643 грн. судового збору за подання апеляційної скарги платіжним дорученням №879 від 25.07.18 року, судова колегія вважає за необхідне повернути скаржнику Миколаївській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 50 відсотків судового збору в сумі 1 321,50 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 130, 191,231, 274, 275 Господарського

процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Спільну заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про укладення мирової угоди (вх.№1690/18 від 26.12.2018 року) задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду по справі №915/42/18, укладену 21 грудня 2018 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон», наступного змісту:

«ОСОБА_3

м. Київ « 21» грудня 2018 року

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі за текстом - ДП «АМПУ»), в особі в. о. Голови Райвіса Вецкаганса, який діє на підставі Статуту та наказу Міністерства інфраструктури України від 21.04.2017 № 43-0 «Про виконуючого обовязки Голови державного підприємства «Адміністрація морських портів України», з однієї сторони, та

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» (далі за текстом - ТОВ СП «НІБУЛОН»), в особі Генерального директора ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, що при спільному згадуванні іменуються Сторони,

є відповідно Позивачем та Відповідачем у господарській справі № 915/42/18 за позовом ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії ДП «АМПУ» до ТОВ СП «НІБУЛОН» про стягнення заборгованості по портовим зборам,

на підставі взаємних поступок, маючи на меті мирно врегулювати спір між сторонами щодо нарахованого корабельного та адміністративного портових зборів за проходження суднами акваторії морського порту Миколаїв за рахунком № 01191512 від 26.03.2015 у судовій справі №915/42/18, що знаходиться у провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду,

керуючись положеннями статті 192 Господарського процесуального кодексу України, уклали цю мирову угоду на таких умовах:

1. Предметом цієї ОСОБА_3 угоди є досягнута домовленість стосовно прав та обовязків сторін щодо виставленого ДП «АМПУ» в особі Миколаївської філії ДП «АМПУ» до ТОВ СП «НІБУЛОН» рахунку за проходження суднами акваторії морського порту Миколаїв №01191512 від 26.03.2015.

2. Сторони визнають, що загальна сума нарахованого корабельного та адміністративного портових зборів за виставленим рахунком № 01191512 від 26.03.2015 (далі - Загальна сума) складає 13716,87грн. (тринадцять тисяч сімсот шістнадцять гривень) 87 коп., з ПДВ.

3. ДП «АМПУ» визнає, що на день підписання цієї мирової угоди ТОВ СП «НІБУЛОН» із Загальної суми, вказаної у п. 2 цієї мирової угоди, фактично сплачено за виставленим рахунком № 01191512 від 26.03.2015 - 1284,86грн. (одна тисяча двісті вісімдесят чотири) гривні 86 коп., з ПДВ.

4. ТОВ СП «НІБУЛОН» бере на себе зобовязання компенсувати ДП «АМПУ» суму судового збору у розмірі 2 643грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні) 00 коп., сплачених ДП «АМПУ» за подання до суду апеляційної скарги, з приводу стягнення з ТОВ СП «НІБУЛОН» нарахованої суми за рахунком №01191512 від 26.03.2015.

5. З огляду на наявну судову практику вирішення спорів між Сторонами, ДП«АМПУ» відмовляється від частини вимог в сумі 12 432,01 (дванадцять тисяч чотириста тридцять дві) гривні, з ПДВ, щодо стягнення з ТОВ СП «НІБУЛОН» нарахованих портових зборів за рахунком № 01191512 від 26.03.2015.

6. ДП «АМПУ» відмовляється від нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних витрат на суму визначену у п.3 та 5 цієї мирової угоди.

7. Після здійснення ТОВ СП «НІБУЛОН» оплати суми, зазначеної у п. 4 цієї мирової угоди, зобовязання ТОВ СП «НІБУЛОН» по цій мировій угоді є такими, що виконані та оплачені в повному обсязі.

8. Затвердження даної мирової угоди є підставою для закриття провадження у справі № 915/42/18 в Південно-західному апеляційного господарському суді з приводу стягнення нарахованої суми корабельного та адміністративного зборів за рахунком № 01191512 від 26.03.2015, в порядку, встановленому статтею 274 Господарського процесуального кодексу України. Закриття проваджень у справах є підставою для виконання ТОВ СП «НІБУЛОН» зобовязань, встановлених у п. 4 цієї угоди. Зазначена у пункті 4 мирової угоди сума зменшується на суму повернених із державного бюджету коштів в порядку частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України.

9. Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження ухвалою суду. Мирова угода є обов'язковою до виконання сторонами та діє до її повного належного виконання. Одностороння відмова сторін від виконання угоди не допускається.

10. Зобов'язання ТОВ СП «НІБУЛОН» по цій мировій угоді вважається виконаним належним чином з моменту зарахування відповідної суми грошових коштів, зазначених у п. 4 цієї мирової угоди, на поточний рахунок ДП «АМПУ».

11. Кожна з Сторін заявляє, що у випадку належного виконання цієї мирової угоди, вона не матиме до іншої Сторони жодних майнових претензій, що випливають із виставлених за рахунком № 01191512 від 26.03.2015 корабельного і адміністративного зборів.

12. Сторони повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди. В усьому іншому, що не передбачено умовами цієї мирової угоди, сторони керуються чинним законодавством України.

13. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

14. Сторони заявляють та гарантують, що вони є особами, зареєстрованими у встановленому порядку, діють у відповідності до законодавства України та мають права, у тому числі і їх представники, необхідні для укладення та реалізації цієї угоди.

15. Протягом трьох робочих днів з дня укладання цієї мирової угоди ТОВ СП «НІБУЛОН» та ДП «АМПУ» подають до суду один примірник цієї мирової угоди та спільну заяву про її затвердження.

16. ОСОБА_3 укладено при повному розумінні Сторонами її предмету, змісту і термінології, українською мовою в 3-х (трьох) оригінальних примірниках по одному для кожної з сторін, а третій - для суду.»

3. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

4. Визнати нечинним рішення Господарського суду Миколаївської області від 12 липня 2018 року по справі № 915/42/18.

5. Провадження у справі № 915/42/18 закрити.

6. Повернути Миколаївській філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (, 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23) з Державного бюджету України 1 321,50 (одна тисяча триста двадцять одна грн. пятдесят коп.) грн., що складає 50 відсотків сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Я.Ф. Савицький