ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року

м. Черкаси справа № 925/1135/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого – судді Довганя К.І., із секретарем Дяченко Т.В. за участю представників: позивача – не з’явився, відповідача – не з’явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом приватного акціонерного товариства "Богуславський кар"єр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Корсунь - Шевченківська шляхова міжгосподарська пересувна механізована колона" про стягнення 63848, 57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 63848,57 грн. заборгованості по договору №17-03-043 від 01.03.2017 року з яких 58422,60 грн. основна заборгованість, 3790, 19 грн. інфляційних та 1635,78 грн. річних.

Позов вмотивовано не належним виконанням відповідачем умов, укладеного з позивачем договору в частині повної та своєчасної оплати вартості придбаного товару.

Позивач в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позов суду не подавав.

За таких обставин суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

01 березня 2017 року позивач та відповідач уклали Договір №17-03-043 (далі - «Договір»), відповідно до якого продавець (позивач) поставляє покупцю продукцію в кількості, асортименті і за цінами згідно додатку до договору, а останній (відповідач) зобов’язується прийняти продукцію і оплатити її на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору продавець поставляє покупцю: щебінь щільний природний для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт, фракція 05-10 мм, 05-20 мм, 10-20 мм, 20-40 мм, 40-70 мм, 0-40 мм, 0-70 мм, відсів гранітний, відходів відсіву, камінь бутовий.

Продавець повинен передати покупцю наступні документи в оригіналах (на кожну партію): рахунок – фактура, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат якості (за додатковими вимогами покупця).

На виконання своїх зобов'язань, позивач стверджує, що здійснив відповідачеві поставки по видаткових накладних № 2764 від 31.10.2017 107627,40 та №2884 від 27.11.2017 на суму 24637,60 грн.

Відповідно до п.5.1 та 5.2 Договору, розрахунки за продукцію здійснюються у безготівковому порядку шляхом перерахування сум на розрахунковий рахунок продавця. Оплата відбувається по факту згідно рахунків продавця у відповідності до вибраної продукції.

Позивач для проведення відповідачем розрахунку за отриману продукцію передав останньому рахунки на оплату №768 від 31.10.2017 року на суму 33885,00 грн. та №677 від 27.11.2017 року на суму 24537,60 грн.

Однак, відповідач не здійснив оплату за вказаними вище рахунками, в зв’язку з чим позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою про оплату боргу. Проте відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не погасив.

Таким чином, на час розгляду справи відповідач не оплатив придбаний товар на суму 58422,60 грн.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 546, 625, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом..

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Даний договір виходячи з його умов, є договором купівлі - продажу. Свої зобов’язання за цим договором позивач виконав належним чином, та поставив відповідачу товар, передбачений ним на суму 107627,40 грн. та виставив останньому рахунки на оплату придбаної продукції на суму 58422,60 грн. Відповідач прийняв товар та своєчасно його не оплатив. Борг відповідача на час звернення позивача із даним позовом до суду становив 58422,60грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Посилання позивача на накладну №28884 від 27.11.2017, як на доказ поставки відповідачу продукції на суму 24537,60 суд вважає безпідставним, оскільки ця накладна не містить відомостей про прийняття відповідачем такої продукції.

Також, у відповідності до приписів ст. 625 ЦК України та умов договору відповідач зобов’язаний сплатити позивачу інфляційні в сумі 3790,19 грн. та річні в сумі 1635,78 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Корсунь - Шевченківська шляхова міжгосподарська пересувна механізована колона" (урочище Сівач, м. Корсунь – Шевченківський, Черкаська область, 19400, код 03582474) на користь приватного акціонерного товариства "Богуславський кар"єр" (вул. Корсуньська, 2-А, с. Тептіївка, Богуславський район, Київська область, 09722, код 00292497) – 58422,60 грн. заборгованості, 1635,78 грн. три проценти річних, 3790,19 грн. інфляційних та 1762,00 грн. судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 14.12.2018

СУДДЯ К.І. Довгань