ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/23255/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

секретар судового засідання - Овчарик В. М.,

за участю представників:

позивача - Твердохлєбова Є. Г. (в.о. генерального директора за наказом №30 від 23.03.2018), Симон О. Ю. (в.о. генерального директора за наказом №30 від 23.03.2018),

відповідача-1 - Кулеби А. М. (адвокат),

відповідача-2 - не з'явилися,

третьої особи-1 - не з'явилися,

третьої особи-2 - Утіралової А. М. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.05.2018 (суддя Демидов В. О.) і постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 (головуючий - Смірнова Л. Г., судді: Кропивна Л. В., Мартюк А. І.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-виробнича фірма "РЕЗЕРВ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут геоінформатики"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД"

про зобов'язання вчинити дії

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" (далі - ТОВ "Карбон ЛТД", Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви від 30.03.2018) до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПрАТ "АК "Київводоканал", Компанія) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-виробнича фірма "РЕЗЕРВ" (далі - ТОВ "КВФ "РЕЗЕРВ", Фірма) про зобов'язання ПрАТ "АК "Київводоканал" припинити водопостачання за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, секції 3, 4, та зобов'язання відповідачів демонтувати незаконно збудований водопровід діаметром 110мм по пров. Лабораторний, 1, секції 3, 4.

2. Позовна заява обґрунтовується самовільним проведенням Компанією у травні 2009 року (без дозвільної документації) реконструкції існуючої водопровідної мережі позивача та проведенням нової лінії водопроводу до секцій 3, 4 цілісного майнового комплексу за вищевказаною адресою по земельній ділянці площею 0,3727га, яка на умовах договору на право тимчасового довгострокового користування землею №79-5-0017 від 05.08.1997 (далі - договір №79-5-0017 від 05.08.1997) знаходиться в користуванні Товариства, тоді як останнім та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ "Інститут геоінформатики") не надавалася згода на приєднання водопровідних вводів субспоживача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Констеб ЛТД" (далі - ТОВ "Констеб ЛТД"), як того вимагають Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627 (далі - Правила №190).

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.05.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018, у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Рішення та постанова мотивовані положеннями статті 261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті 27 Закону України "Про планування та забудову територій" та статей 2, 13, 73, 74, 76, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких суди дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі №18/492-40/110-61/20 лише 13.05.2016 за ТОВ "Карбон ЛТД" зареєстровано право власності на нежитлові приміщення 3 та 4 секцій цілісного майнового комплексу загальною площею 3000кв.м. по пров. Лабораторному, 1 у м. Києві, внаслідок чого станом на дату врізки у водогін, зазначену позивачем у позові (01.05.2009), позивач не був споживачем послуг з водопостачання та водовідведення у цілісному майновому комплексі у розумінні пункту 1.2 Правил №190. При цьому наявні у матеріалах справи акт розмежування балансової належності зовнішніх водопровідних мереж від 07.07.2011 №841 та акт розмежування балансової належності каналізаційних мереж та експлуатаційної відповідальності від 20.08.2013, підписані між Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПАТ "АК "Київводоканал"), правонаступником якого є ПрАТ "АК "Київводоканал", та ТОВ "Карбон ЛТД"; акт розмежування балансової належності зовнішніх водопровідних мереж від 15.06.2009, підписаний між ПАТ "АК "Київводоканал" та ТОВ "Констеб ЛТД"; Технічні умови №5515 на водопостачання об'єкта від 14.01.2009 і Технічні умови №5457 на каналізування об'єкта від 14.01.2009, видані ТОВ "Констеб ЛТД", а також інші наявні у справі докази в їх сукупності спростовують доводи позивача про неправомірність реконструкції спірного водопроводу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, ТОВ "Карбон ЛТД" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій статей 15, 16 ЦК України та статей 237, 238 ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) Товариство звернулося до суду з позовом, використовуючи спосіб захисту оспорюваного права у вигляді припинення дій, якими відбувається оспорювання права позивача на земельну ділянку; 2) суд першої інстанції помилково визначався з відсутністю права Товариства на захист у момент вчинення дії з врізки у водогін 01.05.2009, тоді як позивачем обрано спосіб захисту у вигляді припинення на майбутнє дії, яка порушує його право, тому не має значення, які права були в позивача на момент вчинення дії, тобто значення має лише та обставина, що після 13.05.2016 відбувається оспорювання права позивача.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. ТОВ "Констеб ЛТД" та ПАТ "АК "Київводоканал" у відзивах на касаційну скаргу просять залишити її без задоволення з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. Систему водогону по провулку Лабораторному №1 введено в експлуатацію відповідно до акта технічної прийомки водогону від 27.12.1982, в якому зазначено, що по пров. Лабораторному, 1, прокладено водопровідну лінію труб діаметром 100мм дві нитки по 11,5 м загальною довжиною 23 м та підключено до існуючої міської водогінної мережі за лінією Д 150 мм. На вказаній лінії влаштовано один оглядовий колодязь та задвижка Д. 150- мм - 1 шт., і Д.100 мм - 2 шт. згідно Технічних умов, виданих 23.03.1978 за № 1511.

9. 30.05.1994 між Фондом державного майна України та Товариством покупців інституту бізнесу, менеджменту і підготовки кадрів Держкомгеології України було укладено договір купівлі-продажу державного майна - цілісного майнового комплексу за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний.1, розташованого на земельній ділянці площею 0,25га (далі - цілісний майновий комплекс). Вказані обставини підтверджені актом приймання-передачі від 13.07.1994 та свідоцтвом про право власності від 13.07.1994 №П-321.

10. 02.09.1994 цілісний майновий комплекс передано Інститутом бізнесу, менеджменту і підготовки кадрів Держкомгеології України до статутного капіталу ТОВ "Карбон ЛТД", а 05.08.1997 між Київською міською державною адміністрацією та ТОВ "Карбон ЛТД" укладено договір №79-5-0017 на право тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою площею 0,3727кв.м., на якій розташовано цілісний майновий комплекс (секції 1, 2, 3, 4).

11. 01.12.2008 між ТОВ "Карбон ЛТД" як виконавцем та ТОВ "Констеб ЛТД" як замовником укладено договір про надання послуг теплопостачання, гарячого та холодного водозабезпечення приміщень, займаних замовником, та мереж пожежогасіння на 1-8 поверхах 3 та 4 секцій у будинку №1 по провулку Лабораторному, а також передачі електроенергії.

12. Рішенням Господарського суду міста Києва 28.09.2011 у справі №18/492-40/110-61/20, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012, переведено на ТОВ "Карбон ЛТД" права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу від 27.05.2005, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон" та ТОВ "Констеб ЛТД"; визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на нежилі приміщення 3 та 4 секцій загальною площею 3000кв.м. у будівлі за адресою: провулок Лабораторний, 1, місто Київ, що складає 42/100 частин у цій будівлі.

13. 07.07.2011 між ПАТ "АК "Київводоканал" та ТОВ "Карбон ЛТД" підписано акт №841 розмежування балансової належності зовнішніх водопровідних мереж, яким зафіксовано, що: водопостачання об'єкту - адміністративного будинку №1 за адресою: провулок Лабораторний у місті Києві, здійснюється водопровідним вводом 2Д=50 мм із зовнішніх водопровідних мереж (вуличної, внутрішньоквартальної) Д=300 мм по провулку Лабораторному; станом на 20.05.2011 вказані зовнішні водопровідні мережі (вуличні, внутрішньоквартальні) діаметром 300 мм по провулку Лабораторному на ділянці від вулиці Літньої до вулиці Анрі Барбюса, колодязі та запірна арматура підлягають передачі до комунальної власності територіальної громади міста Києва та у володіння та користування ПАТ "АК "Київводоканал".

14. Згідно з актом від 20.08.2013 розмежування балансової належності каналізаційних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін ПАТ "АК "Київводоканал" та ТОВ "Карбон ЛТД" встановили балансову належність каналізаційних мереж.

15. 13.05.2016 на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 у справі №18/492-40/110-61/20 за ТОВ "Карбон ЛТД" зареєстроване право власності на нежилі приміщення 3 та 4 секції цілісного майнового комплексу загальною площею 3000кв.м. (номер запису про право власності 14530668, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.05.2016).

16. 24.05.2016 між ПАТ "АК "Київводоканал" (постачальник) та ТОВ "Констеб ЛТД" (абонент) укладено договір №15439/5-06 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, за умовами якого ПАТ "АК "Київводоканал" зобов'язалося надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через систему каналізації міста Києва за адресою: місто Київ, провулок Лабораторний, 1.

17. В подальшому, 25.05.2016 на підставі акта приймання-передачі майна від 20.05.2016 право власності на нежилі приміщення 3 та 4 секції цілісного майнового комплексу загальною площею 3000кв.м. зареєстровано за ТОВ "Інститут геоінформатики".

Позиція Верховного Суду

18. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

19. Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

20. Згідно з частинами 2, 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ)відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

21. Пунктом 3 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено припинення дії, яка порушує право.

22. Позивачем як землекористувачем обрано такий спосіб судового захисту як припинення дії, яка порушує право. Проте, обмеженість фактичного застосування цього способу захисту пов'язується зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Зокрема позов про припинення дії, яка порушує право, може подаватися у випадках, коли іншою особою чиняться перешкоди у здійснення власником повноважень користування та розпорядження належним йому майном (негаторний позов - стаття 391 ЦК України).

23. Як зазначає Товариство у позовній заяві, на момент розгляду справи судом першої інстанції йому було відомо про надання Компанією послуг ТОВ "Констеб ЛТД" з водопостачання та водовідведення в нежилих приміщеннях 3 та 4 секції цілісного майнового комплексу загальною площею 3000кв.м., та вважає вказані дії ПАТ "АК "Київводоканал" неправомірними, оскільки в порушення пунктів 4.6-4.8 Правил №190 у 2009 році ТОВ "Констеб ЛТД" без погодження з абонентами (ТОВ "Карбон ЛТД" і ТОВ "Інститут геоінформатики") та за сприяння Компанії самовільно проведено реконструкцію мереж водопостачання, підставою для якої став виїзд працівників ПАТ "АК "Київводоканал" за адресою: провулок Лабораторний у місті Києві, будинок 1, на підставі повідомлення від 01.05.2009 про прорив водопроводу, за наслідками усунення якого було здійснено нову врізку у водопровід без ордеру на розриття земельної ділянки, що належить ТОВ "Карбон ЛТД".

24. Відповідно до пункту 1.2 Правил №190 замовник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення - споживач або суб'єкт господарювання, який має намір здійснити будівництво (реконструкцію) об'єкта архітектури з наступним його приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та водовідведення; субспоживач - суб'єкт господарювання, який одержує воду з комунальної водопровідної мережі або скидає стічні води в комунальну мережу водовідведення через мережі споживача.

25. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

26. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

27. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

28. За змістом частини 7 статті 27 Закону України "Про планування і забудову територій", чинного на час видачі ТОВ "Констеб ЛТД" технічних умов на водопостачання та каналізування об'єкта від 14.01.2009, технічні умови щодо інженерного забезпечення об'єкта містобудування надаються юридичними особами, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

29. Відповідно до пунктів 4.1, 4.3, 4.4 Правил №190 для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику необхідно отримати технічні умови відповідно до Порядку надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1999 №2328. Виробник після отримання від замовника усіх необхідних документів відповідно до Порядку надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого цією постановою Кабінету Міністрів України, протягом 15-ти днів видає технічні умови на підставі опитувального листа на приєднання об'єкта замовника до систем централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням потужностей споруд, пропускної спроможності мереж, із зазначенням умов для проектування вводу: місця підключення, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску тощо. Підключення нових об'єктів до систем централізованого водопостачання та водовідведення виконується за наявності проектів, розроблених і узгоджених згідно з нормами проектування та цими Правилами.

30. Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 76, частини 1 статті 78, частини 1 статті 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

31. Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

32. Суди попередніх інстанцій, дослідивши обставини та зібрані у справі докази (акт розмежування балансової належності зовнішніх водопровідних мереж від 07.07.2011 №841 та акт розмежування балансової належності каналізаційних мереж та експлуатаційної відповідальності від 20.08.2013, підписані між ПАТ "АК "Київводоканал" та ТОВ "Карбон ЛТД"; акт розмежування балансової належності зовнішніх водопровідних мереж від 15.06.2009, підписаний між ПАТ "АК "Київводоканал" та ТОВ "Констеб ЛТД"; Робочий проект 2009р. "Влаштування відокремленого водопровідного вводу та відокремлених каналізаційних випусків для 3 і 4 секцій офісного комплексу по пров. Лабораторному, 1 в м. Києві"; договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 24.05.2016 №15439/5-06, укладений між ПАТ "АК "Київводоканал" (постачальником) та ТОВ "Констеб ЛТД" (абонентом); реєстраційне посвідчення №001382 від 23.04.2008 (реєстровий номер 230-П), видане ТОВ "Констеб ЛТД" Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна; Технічні умови №5515 на водопостачання об'єкта від 14.01.2009 і Технічні умови №5457 на каналізування об'єкта від 14.01.2009, видані ТОВ "Констеб ЛТД"; акт технічного приймання тимчасового водопроводу від 28.05.2009; акт технічного приймання вводів водопроводу від 19.06.2009; договір №08910/5-06 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 08.12.2009, укладений між ПАТ "АК "Київводоканал" та ТОВ "Констеб ЛТД") в їх сукупності, надавши належну оцінку умовам зазначених вище договорів та врахувавши положення законодавства, чинного у період підключення нежилих приміщень 3 та 4 секцій цілісного майнового комплексу загальною площею 3000кв.м. по пров. Лабораторному, 1 у м. Києві до системи водопостачання та водовідведення, вірно зазначили про правомірність вчинених Компанією дій з врізки у водопровід, оскільки станом на 01.05.2009 Товариство ще не було власником вказаних приміщень і споживачем послуг з водопостачання та водовідведення у розумінні пункту 1.2 Правил №190.

33. Адже, судами попередніх інстанцій достеменно встановлено та позивачем у поданій касаційній скарзі навіть не заперечується факт правомірного здійснення ПАТ "АК "Київводоканал" реконструкції з урахуванням чинного на той час реєстраційного посвідчення №001382 від 23.04.2008 (реєстровий номер 230-П), Технічних умов №5515 на водопостачання об'єкта від 14.01.2009; Технічних умов №5457 на каналізування об'єкта від 14.01.2009; акта технічного приймання тимчасового водопроводу від 28.05.2009; акта технічного приймання вводів водопроводу від 19.06.2009; договору на постачання води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 08.12.2009, як наслідок суди дійшли правильного висновку про недоведеність порушення вказаними діями Компанії прав Товариства як власника приміщень та землекористувача.

34. Крім того, згідно з частинами 1, 2 статті 14 та статтею 204 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

35. Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

36. Таким чином зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому. Таке правило відповідає особливому характеру права власності як його абсолютного права.

37. Зважаючи на те, що наявне у позивача право тимчасового користування земельною ділянкою площею 0,3727кв.м., на відміну від права власності, не є абсолютним, колегія суддів вважає, що ПрАТ "АК "Київводоканал" не може бути примушене припинити на майбутнє водопостачання ТОВ "Констеб ЛТД" за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, секції 3, 4, оскільки таке водопостачання здійснюється на підставі чинного договору про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 24.05.2016 №15439/5-06, доказів оспорювання та визнання недійсним якого матеріали справи не містять та скаржником не надано.

38. Позов про визнання права власності у порядку статті 392 ЦК України пред'являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об'єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання існуючого права.

39. З урахуванням положень статей 16, 386, 392 ЦК України та статті 152 ЗК України, Верховний Суд зазначає, що наразі заявлений Товариством позов про припинення на майбутнє дій Компанії з оспорювання прав позивача після 13.05.2016 є неналежним та неефективним способом захисту його прав землекористувача, оскільки заперечення скаржника зводяться по суті до посилань на оспорювання права землекористування з боку ПАТ "АК "Київводоканал" (діями останнього), що є передумовою для визнання права, а не припинення дій, що порушують це право.

40. Наведеним повністю спростовуються доводи скаржника про те, що суд першої інстанції помилково визначався з відсутністю права Товариства на захист у момент вчинення дії з врізки у водогін (01.05.2009), тоді як позивачем обрано спосіб захисту у вигляді припинення на майбутнє дії, яка порушує його право, тому значення має лише та обставина, що після 13.05.2016 відбувається оспорювання права позивача, оскільки Товариство звернулося до суду з позовом, використовуючи спосіб захисту оспорюваного права у вигляді припинення дій, якими відбувається оспорювання права позивача на земельну ділянку.

41. З мотивів, викладених у пунктах 31, 32, 36, 38 цієї постанови, колегія суддів не приймає до уваги передчасні посилання скаржника в обґрунтування своїх заперечень на пункт 4.8 Правил №190, згідно з яким виробник узгоджує приєднання водопровідних вводів субспоживачів до водопровідних мереж споживачів за умови наявності згоди споживачів.

42. Водночас, касаційна інстанція зауважує, що порушене скаржником питання щодо неправомірного розриття працівниками Компанії земельної ділянки під час усунення прориву водопроводу і його реконструкції може бути предметом іншого позовного провадження (відшкодування завданих збитків - пункт "ґ" частини 3 статті 152 ЗК України).

43. Отже, ураховуючи положення чинного законодавства і встановлені судами обставини, колегія суддів погоджується з висновком судів щодо відмови у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю, що обумовлено помилковим обранням Товариством неналежного та неефективного способу захисту своїх прав як землекористувача.

44. В свою чергу колегія суддів погоджується з викладеними у відзивах на касаційну скаргу доводами ТОВ "Констеб ЛТД" і ПрАТ "АК "Київводоканал", обґрунтованість та відповідність яких чинному законодавству і фактичним обставинам справи підтверджується вищенаведеними висновками судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли вірного висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, як наслідок, оскаржувані рішення та постанова ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

46. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

47. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позову, у зв'язку з чим, підстави для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваних рішення і постанови відсутні.

Щодо судових витрат

48. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.05.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 у справі №910/23255/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков