ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.2018 Справа №905/2009/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.,

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» (83017, м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 64, )

про стягнення 125 597,02 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/2009/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» про стягнення боргу у загальній сумі 125 597,02 грн., у тому числі: основний борг 59 597,42 грн., пеня 16 333,12 грн., 3% річних 5 290,68 грн., інфляційні нарахування 44 375,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач в жодне судове засідання не зявився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про розгляд справи був повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи оголошення з офіційного веб-порталу «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» про дату та час судових засідань у справі №905/2009/18.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 27.12.2013р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) був підписаний договір купівлі-продажу природного газу №948/14-ТЕ-7, за приписами п.1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2 договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. (в редакції додаткової угоди №2 від 30.04.2014р.) газ, що продається за цим договором використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

За правилами п.2.1 укладеного сторонами правочину продавець передає покупцеві, зокрема, у січні червні, жовтні - грудні 2014 року газ обсягом до 195 тис. куб. м, у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): січень 37 тис. куб. м, лютий 37 тис. куб. м, березень 33 тис. куб. м, квітень 13,5 тис. куб. м, травень 4 тис. куб. м, червень 4 тис. куб. м, жовтень 15,5 тис. куб. м, листопад 18 тис. куб. м, грудень 33 тис. куб. м.

За змістом п.5.2 договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. (в редакції додаткової угоди №1 від 27.01.2014р.) до сплати за 1000 куб. м газу належить 1091 грн., крім того ПДВ 20% 218,20 грн., всього з ПДВ 1309,20 грн.

Згідно з п.п.3.3, 3.4 укладеного сторонами правочину приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженими представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до розділу 11 договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На підставі договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. позивачем та відповідачем було підписано наступні акти приймання-передачі природного газу (з урахуванням послуги на транспортування):

- б/н від 31.01.2014р. у січні 2014 року на суму 48 161,54 грн. (36,787 тис. куб. м),

- б/н від 28.02.2014р. у лютому 2014 року на суму 38 023,09 грн. (29,043 тис. куб. м),

- б/н від 31.03.2014р. у березні 2014 року на суму 27 279,80 грн. (20,837 тис. куб. м),

- б/н від 30.04.2014р. у квітні 2014 року на суму 13 688,98 грн. (10,456 тис. куб. м),

- б/н від 31.05.2014р. у травні 2014 року на суму 5 600,76 грн. (4,278 тис. куб. м),

- б/н від 30.06.2014р. у червні 2014 року на суму 3 410,46 грн. (2,605 тис. куб. м),

- б/н від 31.10.2014р. у жовтні 2014 року на суму 3 961,64 грн. (3,026 тис. куб. м),

- б/н від 30.11.2014р. у листопаді 2014 року на суму 21 777,24 грн. (16,634 тис. куб. м),

- б/н від 31.12.2014р. у грудні 2014 року на суму 37 820,18 грн. (28,888 тис. куб. м).

Як зазначає позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті отриманого товару у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу у розмірі 59 597,42 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом п.6.1 договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відтак, зобовязання з оплати газу, мали бути виконані наступним чином:

- за поставкою січня 2014 року на суму 48 161,54 грн. 14.02.2014р. включно,

- за поставкою лютого 2014 року на суму 38 023,09 грн. 14.03.2014р. включно,

- за поставкою березня 2014 року на суму 27 279,80 грн. 15.04.2014р. включно (з урахуванням того, що останній день строку (14.04.2014р.) припадав на вихідний день (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за поставкою квітня 2014 року на суму 13 688,98 грн. 14.05.2014р. включно,

- за поставкою травня 2014 року на суму 5 600,76 грн. 16.06.2014р. включно (з урахуванням того, що останній день строку та наступний за ним день (14.06.2014р., 15.06.2014р.) припадали на вихідні дні (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за поставкою червня 2014 року на суму 3 410,46 грн. 14.07.2014р. включно,

- за поставкою жовтня 2014 року на суму 3 961,64 грн. 15.11.2014р. включно,

- за поставкою листопада 2014 року на суму 21 777,24 грн. 15.12.2014р. включно (з урахуванням того, що останній день строку (14.12.2014р.) припадав на вихідний день (ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України),

- за поставкою грудня 2014 року на суму 37 820,18 грн. 15.01.2015р. включно.

Проте, як свідчать матеріали справи, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» перерахувало на користь позивача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за договором №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. (відомості, які містяться у довідках «Операції з 01.01.2014р. по 31.10.2017р.», «Сальдо по «Магнат 2012 ОСББ» позивача) лише частково та з порушенням встановлених договором строків. Заборгованість Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» за спірними поставками природного газу на теперішній час становить 59 597,42 грн.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою від 05.11.2018р. господарського суду відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів у розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не представлено.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» про стягнення боргу в сумі 59 597,42 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п.7.2 договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. у разі невиконання покупцем пункту 6.1 договору він зобов?язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 16 333,12 грн. пені за загальний період з 15.02.2014р. по 14.07.2015р. за несвоєчасне виконання зобовязань з оплати природного газу, спожитого у січні червні, жовтні - грудні 2014 року.

Проте, за висновками суду, нарахування пені за загальний період з 07.02.2015р. по 14.07.2015р. (поставки листопада, грудня 2014 року) суперечить вимогам ч.2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси», якою встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції. Закон набрав чинності 07.02.2015р.

Так, з п.1.2 договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р. (в редакції додаткової угоди №2 від 30.04.2014р.) газ, що продається за цим договором, міг бути використаний відповідачем (покупцем) виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням. Тобто, у даному випадку, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» споживало природний газ як виконавець/виробник житлово-комунальних послуг.

Через наявність великої кількості відповідних новин, офіційних заяв і повідомлень (зокрема, Штабу АТО, Штабу антитерористичного центру при Службі безпеки України) в засобах масової інформації і мережі Інтернет та з урахуванням приписів ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає інформацію про проведення АТО на території м.Донецьк загальновідомою.

Відповідно до п.2 ст.1 постанови №705 від 25.07.2012р. Кабінету Міністрів України «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» гарантованим постачальником природного газу для підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». В свою чергу, природний газ є енергетичним ресурсом, а отже, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у відносинах з Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012», що виникли на підставі договору №948/14-ТЕ-7 від 27.12.2013р., є енергопостачальною компанією.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що на правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, розповсюджується дія зазначеного вище мораторію, внаслідок чого в частині вимог про стягнення пені, яка нарахована за прострочення виконання зобовязань з оплати поставок листопада грудня 2014 року за період з 07.02.2015р. по 14.07.2015р., слід відмовити.

Одночасно, здійснивши перевірку розрахунку позивача в частині нарахування пені за зобовязаннями січня червня, жовтня, листопада грудня 2014 року (за загальний період з 16.12.2014 по 06.02.2015) за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку, що сума пені за простроченими зобовязання відповідача по оплаті газу, який було поставлено у спірний період становить 2 731,53 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних на суму 5 290,68 грн. за загальний період з 15.02.2014р. по 10.11.2017р.

Здійснив перерахунок 3% річних, з урахуванням встановленого вище за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку про правомірність визначеного періоду для нарахування цих вимог, при цьому встановив загальний розмір 3% у загальному розмірі 5 290,66 грн.

Крім того, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 44 375,80 грн. за період з липня 2014 року по вересень 2017 року (поставки травня червня, листопада грудня 2014 року).

Розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, є арифметично вірним.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені та процентів річних підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 2 731,53 грн. та 5 290,66 грн., з одночасним задоволенням позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат на визначену позивачем суму 44 375,80 грн. відповідно.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1884 грн. підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» про стягнення боргу у загальній сумі 125 597,02 грн., у тому числі: основного боргу 59 597,42 грн. - задовольнити, пені 16 333,12 грн. задовольнити частково, а саме 2 731,53 грн., 3% річних 5 290,68 грн. задовольнити частково, а саме в сумі 5 290,66 грн., інфляційних нарахувань 44 375,80 грн. задовольнити.

Стягнути з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» основний борг 59 597,42 грн., пеню 2 731,53 грн., 3% річних 5 290,66 грн., інфляційні нарахування 44 375,80 грн., а також судовий збір у сумі 1679,97 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 13.12.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ).

Відповідач - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнат 2012» (83017, м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 64, ).

Суддя О.М. Сковородіна