ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/1527/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 у справі №904/1527/18, винесене суддею Петрова В.І., повний текст складено 13.08.2018, у справі № 904/1527/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Колос"

про стягнення неустойки, інфляційних втрат та 3 % річних за договором купівлі-продажу природного газу

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Колос" про стягнення з останнього на свою користь пені у розмірі 9376,63 грн., 3% річних у розмірі 1503,33 грн. та інфляційних втрат у розмірі 14946,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року у справі № 904/1527/18 позов задоволено частково; стягнуто з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Колос" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню у розмірі 4 688,32грн., 3% річних у сумі 1503,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 14550,23 грн. та судовий збір у розмірі 1735,00 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором №723/14-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 11.12.2013 року щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем відповідачу протягом січня по березень 2014 року та протягом грудня 2014 року природного газу з урахуванням вартості його транспортування, передбаченої умовами Договору (п. 7.2.) відповідальності за неналежне виконання умов договору щодо оплати поставленого природного газу у вигляді пені, передбаченої статтею 625 Цивільного кодексу України відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання у вигляді 3% річних та інфляційних втрат. Врахувавши ті обставини, що відповідач сплатив суму основного боргу і не є організацією, створеною з метою отримання прибутку, що джерелом надходження коштів є платежі мешканців будинку за надані їм послуги, беручи до уваги, що окрім пені позивач нараховує 3% річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених вчасно коштів відповідачем, місцевий господарський суд на підставі ст.233 ГК України зменшив розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 50%, і розстрочив виконання рішення суду на 3 місяці рівними частинами.

Не погодившись з прийнятим рішенням в частині зменшення розміру заявленої до стягнення пені, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі в частині зменшення розміру заявленої до стягнення пені норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, визнання встановленими недоведених обставин, які мають значення для справи, позивач просить скасувати прийняте місцевим господарським судом рішення в частині зменшення розміру пені на 50 %, прийняти у цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача пені у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов'язків, погіршує фінансове становище, впливає на своєчасність надання газу для інших споживачів природного газу. Разом з тим, як стверджує позивач, підприємство позивача перебуває у тяжкому фінансовому стані, що підтверджується консолідованим звітом, відповідно до якого дебіторська заборгованість (основний вид діяльності підприємства продаж газу) становить 49 209 млн. грн. ( у порівнянні з 2015 роком збільшилась на 16001 лн. грн.), розмір довгострокових позик складає 23 100 млн. грн., короткострокових позик 47 744 млн. грн., що свідчить про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, в тому числі для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2017-2018 років. На думку позивача, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні в частині зменшення розміру пені не врахував доводи позивача щодо його фінансового стану.

Також, на думку позивача, доводи відповідача не мають ознак обставин непереборної сили, матеріали справи не містять доказів вжиття всіх належних заходів для недопущення правопорушення, відсутні, також, і будь-які докази неправомірних дій з боку позивача. А відтак, відсутні підстави як для звільнення від відповідальності, так і для зменшення відповідальності шляхом зменшення пені.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що повністю розрахувався за природний газ, оплату здійснював несвоєчасно, але вважає штрафні санкції надмірно великими і просить оцінити співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій та посилається на відсутність у позивача будь-якої шкоди або прямих збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором. Також, відповідач зазначає, що він не є організацією створеною з метою отримання прибутку, джерелом надходження коштів до відповідача є платежі мешканців будинку за надані їм послуги.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя: Білецька Л.М., судді: Березкіна О.В., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження у справі №904/1527/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018р.

01.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 для розгляду справи № 904/1527/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач), суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018, постановленою у даній справі, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи), встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотань та заяв (за наявності), відзивів на них.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладеного Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Колос" (покупець) договору купівлі-продажу природного газу № 723/14-ТЕ-4 від 11.12.2013 року (далі - договір) протягом січня - березня 2014 року та протягом грудня 2014 року позивач поставив відповідачу у відповідності з умовами договору природний газ на загальну суму 96 567, 92 грн. Передача від позивача до відповідача природного газу протягом наведених місяців 2014 року та на зазначену загальну суму підтверджується наступними підписаними представниками позивача, відповідача та газорозподільної організації актами приймання-передачі природного газу (а.с. 24-27, т. 1):

акт від 31.01.2014 року (за січень 2014 року) про передачу природного газу у обсязі 27, 889 тис. м куб. на загальну суму з урахуванням його транспортування 36 512, 28 грн.;

акт від 28.02.2014 року (за лютий 2014 року) про передачу природного газу у обсязі 17,625 тис. м куб. на загальну суму з урахуванням його транспортування 23 074, 66 грн.;

акт від 31.03.2014 року (за березень 2014 року) про передачу природного газу у обсязі 13,490 тис. м куб. на загальну суму з урахуванням його транспортування 17 661, 11 грн.;

акт від 31.12.2014 року (за грудень 2014 року) про передачу природного газу у обсязі 14,757 тис. м куб. на загальну суму з урахуванням його транспортування 19 319, 87 грн.

Згідно п.6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних втрат та 3% річних у заявлених до стягнення сумах позивач посилається на прострочення виконання відповідачем визначених договором зобов'язань щодо оплати поставленого йому природного газу у встановлений договором строк.

Переглядаючи оскаржуване рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, в силу наведеного, переданий на підставі договору позивачем та отриманий відповідачем природний газ протягом січня - березня 2014 року та грудня 2014 року щодо кожного окремого місяця його поставки підлягав оплаті відповідачем в строк до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач у встановлений договором строк не розрахувався з позивачем за отриманий від нього протягом січня - березня 2014 року та протягом грудня 2014 року природний газ.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України оржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, частина перша статті 199 Господарського кодексу України передбачає, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Відповідно до пункту 7.2. договору, у разі невиконання покупцем (відповідачем) умов п. 6.1. договору (умови договору щодо строку оплати поставленого природного газу) він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Зазначене узгоджується з розясненнями, наведеними у п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з подальшими змінами і доповненнями.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, позивач у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання заявив вимоги про стягнення з відповідача пені за загальний період прострочення виконання грошового зобов'язання з 15.02.2014 по 14.07.2015 у розмірі 9376,63 грн., 3% річних за загальний період прострочення виконання грошового зобов'язання з 15.02.2014 по 24.09.2015 у розмірі 1503,33 грн., інфляційних втрат, розрахованих від суми боргу з застосуванням індексів інфляції з березня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 14946,00 грн.

Перевіривши відповідні розрахунки позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про правильність розрахунку позивачем пені (підлягає до стягнення у сумі 9376,63грн.); про правильність розрахунку позивачем 3% річних у розмірі 1503,33грн. (підлягають до стягнення у зазначеній сумі), помилковість розрахунку позивача щодо стягнення інфляційних втрат (за висновком суду інфляційні втрати за визначений позивачем період складають 14550,23 грн. і у цій сумі підлягають до стягнення). В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних судом першої інстанції відмовлено.

Щодо зазначених встановлених обставин справи, висновків місцевого господарського суду щодо сум пені, 3% річних, інфляційних втрат, які є правомірно заявленими, а також щодо яких суд не погодився за результатами їх перерахунку, ні позивач в апеляційній скарзі, ні відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечень не навели, отже, відповідні суми є поза межами доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Також, відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, поставлений відповідачу природний газ призначений виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням. Несвоєчасна оплата відповідачем (покупцем) вартості отриманого природного газу зумовлена, у тому числі, несвоєчасною оплатою споживачами теплової енергії послуг з теплопостачання. Відповідно до бухгалтерської довідки, наданої відповідачем (а.с. 56, т. 1), заборгованість населення за послуги з опалення перед відповідачем за 2014 рік склала 66328,14 грн. (за мешканцями) та 6348,96 грн. (за ОСББ).

Наведені вище обставини підтверджують скрутний фінансовий стан відповідача. Апеляційний господарський суд приймає до уваги, що відповідач у повному обсязі оплатив основний борг за спірним договором та не ухиляється від відповідальності за порушення умов договору, наявність прострочення оплати основного боргу не заперечує.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує доводи і позивача щодо необхідності придбання ним природного газу, що постачається споживачам України, та обов'язковість дотримання позивачем строків розрахунків за придбаний природний газ, відповідно, враховує інтереси обох сторін, які заслуговують на увагу, зокрема і майновий стан позивача, однак при цьому вважає за необхідне зазначити, що позивач не надав жодних належних доказів в підтвердження тих обставин, що саме несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за договором з оплати придбаного природного газу спричинило позивачу збитки, у тому числі внаслідок залучення кредитних коштів, не підтвердив розмір таких збитків.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на ті обставини, що судом першої інстанції не було враховано особливості майнового стану позивача, ступінь виконання та період прострочення, однак, у відповідності до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів понесення збитків, про наявність яких стверджує позивач, останнім не було подано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний господарський суд зважає і на ті обставини, що нараховані позивачем санкції за порушення зобов'язання з оплати основного боргу у сумі 96567,92 грн. становлять у сукупності 25825,96 грн. (пеня, інфляційні втрати, 3% річних), що є неспівмірним із сумою простроченого основного боргу.

Пеня є лише санкцією за невиконання грошового зобов'язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може; окрім вимог про стягнення пені позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, які в певній мірі компенсують знецінення несвоєчасно сплачених відповідачем коштів. Тому, при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку у своєму фінансовому стані.

Отже, враховуючи ті обставини, що невиконання відповідачем зобов'язань за договором виникло, зокрема, з причин скрутного фінансового становища відповідача, який не є організацією, створеною з метою отримання прибутку, а фіннсовий стан відповідача зумовлений, у тому числі, несвоєчасністю розрахунків за поставлену ним теплову енергію, для виробництва якої використовується одержаний природний газ, враховуючи обставини оплати відповідачем заборгованості у повному обсязі, враховуючи недоведеність позивачем наявності збитків, які були б спричинені простроченням відповідача у спірних відносинах, застосовуючи до спірних відносин положення ст. 233 ГК України, ч. 3 ст.551 ЦК України та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як того вимагає ст. 86 ГПК України, апеляційний господарський суд вбачає підстави дійти висновку, що місцевий господарський суд обґрунтовано скористався наданим йому процесуальним законом правом та зменшив розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на 50 відсотків.

Доводи Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про неправомірність прийнятого судового рішення в частині зменшення розміру пені на 50 % є необґрунтованими, підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відсутні.

Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України відноситься на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 у справі № 904/1527/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 року у справі № 904/1527/18 залишити без змін.

Повна постанова складена 22.12.2018

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Судді Н.В. Пархоменко

ОСОБА_1