УХВАЛА

21 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 918/678/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018

та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова"

про стягнення у розмірі 19 664 295,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" звернулось із касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018 і прийняти постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №918/678/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018, залишену без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018, відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" про забезпечення позову.

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, крім того, має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (Рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Крім того, Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, після їх перегляду в апеляційному порядку відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, не належать до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки), мають право подати касаційну скаргу.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Ураховуючи викладене Суд зазначає, що вичерпний перелік ухвал судів першої інстанції та апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №918/678/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар".

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №918/678/18 за касаційної скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал платіжного доручення №150 від 12.12.2018 на суму 1 762,00 грн.) повернути заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов