ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 Справа № 904/2599/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: - Вороновська О.В., посвідчення НОМЕР_1 від 17.10.2005, адвокат

- Смолдирєва О.С., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.05.2018, керівник

від відповідача: Ніколенко М.Є., довіреність №163/81 від 22.10.2018, посвідчення НОМЕР_2 від 14.09.2018, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі №904/2599/18 (суддя Васильєв О.Ю.; рішення ухвалене о 11:25 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 31.08.2018)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВС-Інвест", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 412825,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВС-Інвест" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення суми грошових коштів в розмірі 412825,14 грн., з яких: 156547,27 грн. - інфляційні нарахування, 36180,44 грн. - три проценти річних, 220097,67 грн. - пеня. Також просив стягнути судові витрати пов'язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 6192,38 грн. на витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 61923,81 грн.

Позивач обґрунтував позовні вимоги порушенням відповідачем зобов'язань з оплати орендних платежів за договором оренди майна №912 від 01.11.2016, укладеним між сторонами. Крім того, позивач зазначав, що рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/8521/17 та №904/8958/17 встановленні обставини істотного порушення відповідачем умов вищезазначеного договору (у т.ч. зобов'язань з оплати орендної плати на користь позивача).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі №904/2599/18 (суддя Васильєв О.Ю.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВС-Інвест" 220097,67 грн. - пені, 130221,08 грн. - інфляційних втрат, 36180,44 грн. - 3% річних та 5797,49 грн. - пені, 130221,08 грн. - інфляційних втрат, 36180,44 грн. - 3% річних та 5797,49 грн. - витрат на сплату судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, судові витрати в цій частині покладено на позивача.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору оренди майна №912 від 01.11.2016, а порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

Відповідач (ПрАТ "Північний ГЗК"), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі №904/2599/18 скасувати частково в частині задоволення позовних вимог в розмірі 386466,19 грн. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що проти наявності заборгованості 1543395,45 грн. ПрАТ "Північний ГЗК" не заперечує, проте, є факти, які мають вирішальне значення для несплати орендної плати. Зокрема, відповідач зазначає про сумніви щодо наявності права власності у позивача на двигуни внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С, відтак вбачається необхідність встановлення такого факту правоохоронними органами в рамках кримінального провадження за заявами ПрАТ "Північний ГЗК". За наслідками розгляду заяв ПрАТ "Північний ГЗК" про вчиненні кримінальні правопорушення органом досудового розслідування було відкрито кримінальне провадження за №0000340 від 16.02.2018, з урахуванням положень статті 117 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідач вказує, що враховуючи зазначене, керуючись статтею 227 Господарського процесуального кодексу України, ним було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи кримінального провадження №0000340, проте суд першої інстанції відмовив у задоволенні такого клопотання. В той же час, на думку відповідача, оскаржуване рішення не містить аргументів щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної плати за актами виконаних робіт №№ 48,49,54,55,58,59,61,62 та за коригувальними актами виконаних робіт №№ 4,5,6,7,8.

Позивач (ТОВ "ДВС-Інвест") у відзиві на апеляційну скаргу наголошує на тому, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято правильне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з огляду на таке.

Позивач вказує, що предметом судового спору у справі №904/2599/18 є стягнення з відповідача нарахованих штрафних санкцій за порушення виконання зобов'язань з оплати орендних платежів за Договором №912 від 01.11.2016. На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду п'ятнадцять двигунів марки CUMMINS КТА-50С з наступними заводськими номерами: 33115354, 33137880, 33158597, 33141611, 33122659, 33110691, 33104768, 33137080, 33129428, 33147815, 33120109, 3049291, 33152740, 33135574, 33140835, які введено в експлуатацію спільними актами сторін. Зазначені обставини підтверджуються актами приймання-передачі майна в оренду із зазначенням технічного стану майна, його комплектації, та актами вводу в експлуатацію орендованих двигунів. Доводи відповідача щодо необхідності встановлення права власності ТОВ "ДВС-ІНВЕСТ" на 15 двигунів внутрішнього згоряння CUMMINS КТА-50С, переданих в оренду ПРАТ "ПІВНГЗК" по договору оренди майна №912 від 01.11.2016 є безпідставними, не обґрунтованими, оскільки вже знайшли своє підтвердження в інших судових актах. Позивач вказує, що матеріалами справи спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності підстав длястягнення з відповідача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної плати за період липень - грудень 2017 (пені, 3% річних та інфляційних нарахувань) за актами виконаних робіт №№ 48, 49, 54, 55, 58, 59, 61, 62 та за коригувальними актами виконаних робіт №№ 4, 5, 6, 7, 8 бо порушення зобов'язання за Договором не було встановлено судом.

В судовому засіданні 10.12.2018 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити, а також заявив суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи №904/4918/18. Представник позивача заперечував на задоволенні апеляційної скарги з підстав наведених у відзиві, просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зупиненні провадження у даній справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у справі №904/2599/18 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи №904/4918/18, що знаходиться в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області, оскільки суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість самостійно встановити всі обставини, що мають значення для вирішення спору у цій справі.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 10.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВС-Інвест" (Орендодатель) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (Орендар) був укладений договір №912 від 01.11.2016, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове користування майно - двигуни внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С (двигун ДВС) у кількості 14 штук на строк з листопада по грудень 2016 року включно, а Орендар зобов'язався сплачувати орендну плату за весь час користування цим майном.

У зв'язку із несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо оплати орендних платежів позивач просить стягнути з відповідача 220097,67 грн. - пені (за період з 04.10.2017 по 29.05.2018); 156547,27 грн. - інфляційні втрати (за період жовтень 2017 - квітень 2018) та 36180,44 грн. - 3% річних (за період 04.10.2017 по 29.05.2018) (а.с.24-28 т.1).

Отже, предметом судового спору у справі №904/2599/18 є стягнення з відповідача нарахованих штрафних санкцій за порушення виконання зобов'язань з оплати орендних платежів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, попереднім рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 (залишеним без змін постановою ДАГС від 12.02.2018 та постановою Верховного Суду від 16.05.2018) у справі №904/8521/17 позовні вимоги задоволені у повному обсязі; розірвано договір оренди майна №912 від 01.11.2016, укладений між ТОВ "ДВС-Інвест" та ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"; зобов'язано ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" повернути ТОВ "ДВС-Інвест" в порядку, визначеному умовами договору (шляхом передачі майна власними силами та за свій рахунок з оформленням акту приймання-передачі, оформленого датою фактичної передачі на території позивача з оформленням товарно-транспортної накладної та акту виводу з експлуатації) укомплектоване технічними приладами для подальшого використання обладнання, яке було передано в оренду відповідно до договору:

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33152740;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33135574;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33147815;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33137880;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33129428;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33104768;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33158597;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33120109;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33115354;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33141611;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33110691;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33140835;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33137080;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №3049291;

двигун внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С заводський №33122659 (а.с.18-20, 21-25, 26-29 т.2).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018 (яке було змінено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.07.2018) у справі №904/8958/17 позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ТОВ "ДВС-Інвест" заборгованість -1543395,45 грн., інфляційні втрати - 30832,90 грн., пеню - 32361,27 грн., 3% річних - 5319,65 грн., витрати по сплаті судового збору - 24178,64 грн. (а.с.13-14, 60-66 т.1).

Вищезазначеними рішеннями суду було встановлено факти невиконання відповідачем своїх зобов'язань зі сплати орендних платежів за договором оренди майна №912 від 01.11.2016 за період липень-серпень 2017 в розмірі 1543395,45 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 5.1. Договору оренди майна №912 від 01.11.2016 в разі несвоєчасного внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 0,05% від простроченої суми за кожен день прострочення (не враховуючи день оплати), але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення.

Доводи відповідача, викладені ним у апеляційній скарзі про відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій спростовуються зокрема, наданим відповідачем контррозрахунком, яким фактично визнані позовні вимоги.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про сумніви щодо наявності права власності у позивача на двигуни внутрішнього згорання CUMMINS КТА-50С і відповідач вбачає необхідність встановлення такого факту правоохоронними органами. Для цього ПРАТ "ПІВНГЗК" було подано 15 заяв про вчинення кримінального правопорушення за статтею 290 Кримінального кодексу України. Органами досудового розслідування було відкрито кримінальне провадження №000340 від 16.02.2018 по ст. 290 Кримінального кодексу України.

На підставі даного факту відповідачем заявлялось клопотання, щодо зупинення розгляду справи №904/2599/18 в суді першої інстанції до вирішення пов'язаної з нею справи кримінального провадження №000340.

Як вбачається з матеріалів справи, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №904/2599/18 до вирішення пов'язаної з нею справи кримінального провадження №0000340, суд першої інстанції правомірно не вбачав підстав для його задоволення через відсутність об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення кримінального провадження №0000340 та достатністю доказів у справі, якими встановлені спірні обставини у справі, що входять до предмету доказування.

Відповідно до статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, доводи відповідача щодо необхідності встановлення права власності ТОВ "ДВС-Інвест" на 15 двигунів внутрішнього згоряння CUMMINS КТА-50С, переданих в оренду ПРАТ "ПІВНГЗК" по договору оренди майна №912 від 01.11.2016 є безпідставними, що знайшло своє підтвердження у вищезазначених судовихактах.

Крім того відповідач безпідставно зазначає про відсутність підстав для стягнення з нього штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної плати за період липень-грудень 2017 за актами виконаних робіт №№ 48, 49, 54, 55, 58, 59, 61, 62 та за коригувальними актами виконаних робіт №№ 4, 5, 6, 7, 8 так як порушення зобов'язання за Договором не було встановлено судом.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить про те, що відповідач визнав себе зобов'язальною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій, які свідчать про визнання боргу може відноситися, зокрема, підписання уповноваженими представниками ПРАТ "ПІВНГЗК" актів виконаних робіт: №34 від 18.07.2017, №38 та №39 від 18.08.2017, №48 та 49 від 18.10.2017, №54 та №55 від 17.11.2017, №58 від 14.12.2017, №59 від 18.12.2017, №61 від 21.12.2017, №62 від 29.12.2017 та актів виконаних робіт (коригування вартості оренди двигунів до актів викопаних робіт) №№ 4, 5, 6, 7, 8 від 12.01.2018.

Згідно з приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, про що зазначено в статті 625 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було перевірено правильність нарахування позивачем відповідачу пені та 3% річних у зв'язку із несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо оплати орендних платежів, а саме 220097, 67 гри. пені - за період з 04.10.2017 по 29.05.2018; 156547,27 гри. - інфляційні втрати за період жовтень 2017 - квітень 2018; 36180,44 гри. - 3% річних за період 04.10.2017 по 29.05.2018.

Крім того, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд першої інстанції правомірно зіставивши цей розрахунок та перевіривши його правильність з контррозрахунком відповідача, прийшов до висновку про обґрунтованість контррозрахунку відповідача, а тому стягнув з відповідача інфляційні втрати в розмірі 130221,08 грн., а в стягненні іншої частини інфляційних втрат відмовив.

Відповідно до підпункту 7.1. пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Згідно до підпункту 1.9. пункту 1 цієї Постанови день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Відповідно до підпункту 3.2. пункту 3 Постанови: згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, з повним з'ясуванням обставин справи, у відповідності до матеріального та процесуального права ухвалив рішення яким стягнув з відповідача на користь позивача: 220097,67 грн. - пені; 130221,08 грн. - інфляційних втрат та 36180,44 грн. - 3% річних та 5797,49 грн. витрат на сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Тому передбачених статтями 277-279 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2018 у справі №904/2599/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 17.12.2018.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна