УХВАЛА

м. Київ

11.12.2018Справа № 910/16477/18

Суддя Сівакова В.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс на Саксаганського» про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс на Саксаганського» до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про

1) визнання зобов'язання між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс на Саксаганського» та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» за кредитним договором № 008/1-2013/840 від 24.04.2013 (з наступними додатковими угодами до нього) повністю припиненими шляхом їх повного належного виконання на підставі статей 599 ЦК України та 203 ГК України;

2) визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» прав кредитора по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс на Саксаганського» у зобов'язаннях за кредитним договором № 008/1-2013/840 від 24.04.2013 (з наступними додатковими угодами до нього);

3) визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» прав іпотеки за іпотечним договором, укладеним між ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу міста Києва Кобою Н.В. 24.04.2013, за реєстраційним № 845.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом

1) заборони будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно такого майна: нежилі приміщення з №1 по №19 (групи приміщень №51) (ЛІТЕРА Б), загальною площею 664,60 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1;

2) заборони організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro. Продажі, Державному підприємству «Прозорро. Продажі» (ідентифікаційний код юридичної особи 42068925), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам (за виключенням обмежень, встановлених ч. 7 ст. 137 ГПК України) вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону), а також оформлення їх результатів, у тому числі вже призначених, щодо продажу об'єктів нерухомого майна, а саме: нежилі приміщення з №1 по №19 (групи приміщень №51) (ЛІТЕРА Б), загальною площею 664,60 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна НОМЕР_1, а також приймати, оформляти та передавати будь-які документи, пов'язані з предметом торгів;

3) заборони організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (аукціонів, голландського аукціону), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro. Продажі, Державному підприємству «Прозорро. Продажі» (ідентифікаційний код юридичної особи 42068925), а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам (за виключенням обмежень, встановлених ч. 7 ст. 137 ГПК України) вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону), а також оформлення їх результатів, у тому числі вже призначених, щодо продажу права вимоги за кредитним договором № 008/1-2013/840 від 24.04.2013 року, (з урахуванням наступних додаткових угод), укладеним між ПАТ «Банк Камбо» та ТОВ «Сервіс на Саксаганського», а також приймати, оформляти та передавати будь-які документи, пов'язані з предметом торгів.

Заява мотивована тим, що між відповідачем та позивачем укладено кредитний договір № 008/1-2013/840 від 24.04.2013 (далі - кредитний договір).

24.04.2013 між ОСОБА_1 і Банком укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу міста Києва Кобою Н.В. 24.04.2013, за реєстраційним № 845, яким забезпечувалося належне виконання позивачем своїх обов'язків за кредитним договором (далі - договір іпотеки), предметом якого є належні на праві власності ОСОБА_1 нежилі приміщення з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (Літера Б), загальною площею 664,60 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - предмет іпотеки).

11.09.2014 Банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 699.901,14 доларів США з рахунку заставодавця - майнового поручителя позивача - ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості позивача перед Банком за кредитними договором.

Зобов'язання за договором іпотеки було припинено за заявою Банку, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 24.09.2014, у зв'язку з припиненням основного зобов'язання - кредитного договору.

Попри це, на адресу ОСОБА_1 надійшли від Банку повідомлення про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності за № 22/1944 від 02.10.2018, а також повідомлення-вимога № 22/1938 від 02.10.2018.

В повідомленні, яке підписане уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Комбіо» Северином Ю.П., вказано, що на виконання п. 8 ч. 1 ст. 48, п. 4 ч. 2 ст. 37, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наказом Уповноваженої особи № 109 від 18.07.2018:

1. затверджено акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018 року, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені в п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, в наступних правочинах:

- договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014, укладений між ПАТ «Банк Камбіо» та фізичною особою ОСОБА_5 на підставі якого ОСОБА_3 здійснив сплату заборгованості за кредитним договором № 008/1-2013/840 від 24.04.2013, позичальника ТОВ «Сервіс на Саксаганського» (далі - договір застави);

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення договору іпотеки від 24.04.2013 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. за реєстровим номером 845. Предмет іпотеки - нежилі приміщення з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв. м., розташовані за адресою АДРЕСА_1, які належать майновому поручителю ОСОБА_1.

2. застосовано наслідки нікчемності правочинів, в т. ч . здійснено зворотні транзакції по рахунку за нікчемним правочином.

В повідомлені-вимозі Банк вимагає від позивача та/або ОСОБА_1 у тридцяти денний строк з моменту отримання цієї вимоги виконати порушені зобов'язання за кредитним договором на загальну суму 1.118.047,31 дол. США, в тому числі (прострочена заборгованість по основному боргу - 690.200,00 доларів США, прострочена заборгованість по відсоткам - 427.847,31 доларів США) та сплатити неустойку.

Також повідомленням-вимогою відповідач інформував позивача та ОСОБА_1,. що у разі невиконання чи виконання не в повному обсязі зазначеної вище вимоги щодо сплати заборгованості за кредитним договором, Банк зверне стягнення на предмети іпотек згідно ст.ст. 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку».

Загроза порушення прав заявника з боку відповідача полягає в тому, що направляючи повідомлення-вимогу, відповідач фактично та юридично розпочав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто вчинив дії для позасудового стягнення спірної заборгованості за кредитним договором.

Заявник вважає, що Банк не має жодних правових підстав щодо перереєстрації права власності на предмет іпотеки (звернення на нього стягнення) або продажу його третім особам, яке належить ОСОБА_1, оскільки у ПАТ «Банк Камбіо» припинились права та вимоги як кредитора за кредитним договором у зв'язку з його виконанням, так і за договором іпотеки у зв'язку з його припиненням.

У випадку ж задоволення відповідачем своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в позасудовому порядку, ОСОБА_1 відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку», набуде права кредитора за кредитним договором, що безумовно вплине на права та інтереси позивача так як створить для нього додатковий перед третьою особою обов'язок, який оспорюється заявником.

Окрім того, вважаючи, що позивач має непогашену за кредитним договором заборгованість, відповідач може вчинити дії щодо відчуження права вимоги за кредитним договором третім особам, оскільки перебуває в процедурі ліквідації.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс на Саксаганського» про забезпечення позову суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Виходячи з положень ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до п. 4.3 договору іпотеки від 24.04.2013 (реєстраційний № 845) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п. 4.4 цього договору.

Згідно з п. 4.4. договору іпотеки від 24.04.2013 (реєстраційний № 845) у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених п. 4.1 цього договору, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним з наступних способів:

- шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання;

- шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають права чи вимоги на предмет іпотеки.

Заявником не подано доказів в підтвердження вчинення відповідачем дій з реалізації хоча б одного з способів звернення стягнення на предмет іпотеки (судового або двох позасудових). Не подано доказів наявності згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань.

Заявником суду не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс на Саксаганського» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набрала чинності 11.12.2018. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.В.Сівакова