ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 Справа №914/1741/18

За позовом: Фізичної особи-підприємця Зарічного Андрія Ярославовича, м. Львів,
до відповідача: Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг», м. Львів, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівської міської ради, м. Львів,
про: спонукання до виконання договору,
Суддя Козак І.Б.

При секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

Від позивача: Зарічний А.Я. - директор, Кухар М.В. - представник,

Від відповідача: Аносова І.В. - представник, Бойко А.В. - представник.

Від третьої особи: Шагаль О.О. - представник.

На розгляд господарського суду Львівської області Фізичною особою-підприємцем Зарічним Андрієм Ярославовичем подано позов до Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» про спонукання до виконання договору.

Ухвалою суду від 24.09.2018р. залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків позивачем. Ухвалою суду від 03.10.2018р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 23.10.2018р. Ухвалою суду від 13.11.2018р. залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Львівську міську раду. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 04.12.2018р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 10.12.2018. 10.12.2018р. розпочато розгляд справи по суті. У судовому засіданні 10.12.2018р. оголошувалася перерва до 18.12.2018р. до 11:00 год.

Позиція позивача.

У судове засідання 18.12.2018р. представник позивача з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №1 про надання ритуальних послуг від 02.01.2018р. не допускає працівників ФОП Зарічного А.Я. до кладовищ м. Львова для виконання там ритуальних робіт. Зазначені дії суперечать умовам договору №1 про надання ритуальних послуг від 02.01.2018р., тому позивач просить зобов'язати ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» виконувати договір №1 від 02.01.2018р.

У відповіді на відзив (вх.№41918/18 від 02.11.2018р.) позивач зазначив, що особисто подавав перелік ритуальних послуг в.о.директора ритуальної служби ОСОБА_6 і жодних зауважень претензій в усній чи письмовій формі не заявляв. Також зазначив, що відповідач повинен був повідомити суб'єктів господарювання у цій сфері про необхідність внести зміни щодо тарифів згідно нового рішення ЛМР №240 і у разі необхідності, внести ці зміни.

Також у судовому засіданні представником позивача подано клопотання про огляд документів та долучення їх до матеріалів справи. Суд, оцінюючи подане позивачем клопотання, звертає увагу на ч.8, 9 ст.80ГПК України, відповідно до яких докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Представником позивача не долучено доказів надсилання зазначеного клопотання відповідачу та третій особі.

Згідно ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі, подання документів судом було надано достатньо часу, відтак, враховуючи, закінчення строку розгляду цієї справи, встановленого ГПК України, відповідно до вимог ч.2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду клопотання представника позивача.

Позиція відповідача.

Представники відповідача у судове засідання 18.12.2018р. з'явилися, проти позову заперечив підстав, наведених у відзиві на позов (вх.№39870/18 від 22.10.2018р.), зазначивши таке. Саме позивачем було порушено умови договору (п.3.2.3), оскільки підприємцем так і не було надано переліку окремих робіт та ритуальних послуг, які погоджені Виконавчим комітетом ЛМР для надання цих послуг на кладовищах м. Львова. Докази звернення позивача до ВК ЛМР з питанням щодо погодження цін на перелік ритуальних робіт та послуг у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Позиція третьої особи.

Представник третьої особи у судовому засіданні 18.12.2018р. зазначив, що при вирішення спору покладається на розсуд суду.

Обставини справи.

Рішенням ЛМР №259 від 31.03.2017р. «Про встановлення ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» тарифів на ритуальні послуги» визначено Тарифи на окремі види ритуальних послуг, які підлягають регулюванню, встановлені ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» (втратило чинність на підставі рішення ЛМР №204 від 02.03.2018р.).

Між Фізичною особою-підприємцем Зарічним Андрієм Ярославовичем та Львівським комунальним підприємством «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» було укладено Договір про надання ритуальних послуг №1.

Предметом цього договору є надання ритуальних послуг.

Перелік обов'язків ритуальної служби та виконавця послуг сторони погодили у р.3 договору.

Зокрема,згідно п.3.2.1 договору виконавець послуг зобов'язаний подати (з моменту укладення даного договору) до Ритуальної служби перелік ритуальних послуг, їх характеристику, вартість. У разі внесення змін до вартості ритуальних послуг виконавець послуг забезпечує доведення нової ціни до ритуальної служби шляхом внесення змін до прейскуранту.

Відповідно до п.3.2.3 договору виконавець послуг зобов'язаний керуватися цінами на необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, які погоджені виконавчим комітетом ЛМР для надання цих послуг на кладовищах м. Львова, а саме:

Оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання;

Оформлення свідоцтва про поховання;

Копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили);

Монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації під поховання в існуючу могилу;

Поховання та під поховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю.

Термін дії договору з 02.01.2018р. до 31.12.2018р. (п.6.1 договору).

Рішенням ЛМР №204 від 02.03.2018р. «Про встановлення ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» тарифів на ритуальні послуги» визначено Тарифи на окремі види ритуальних послуг, які підлягають регулюванню, встановлені ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг».

Листом №225 від 16.05.2018р. відповідач повідомив позивача про необхідність припинення позивачем послуг до моменту погодження тарифів на такі послуги та про необхідність звернутися до Департаменту економічного розвитку ЛМР для такого погодження.

Наказом №34-в від 17.05.2018р. ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» зобов'язано завідувачів кладовищ м. Львова не допускати на територію кладовищ працівників суб'єктів господарювання до моменту погодження тарифів на такі послуги з ВК ЛМР та укладення договору про надання послуг з ЛКП.

Листом №13 від 01.06.2018р., №17 від 18.07.2018р. позивач звернувся до відповідача з проханням скасувати вказівку директора ЛПК «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» щодо не допуску працівників ФОП Зарічного на кладовища м. Львова.

Листом №256 від 05.06.2018р. ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» повідомив підприємця про необхідність подати вартість ритуальних послуг, які ним надаються, в тому числі погоджені Департаментом економічного розвитку ЛМР тарифи на ритуальні послуги, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003р. №193.

Листом №309 від 23.07.2018р. відповідач повторно повідомив позивача про необхідність подання переліку ритуальних послуг, які ним надаються. Та припинення його діяльності до моменту погодження тарифів на послуги, визначені у мінімальному переліку окремих ритуальних послуг з ДЕР ЛМР.

Позиція суду.

Між сторонами виникли взаємні права та обов'язки на підставі укладеного договору про надання ритуальних послуг.

Спір між сторонами виник на підставі не допуску відповідачем працівників позивача на кладовища м. Львова, оскільки позивачем не було подано перелік ритуальних робіт та послуг.

Правовідносини в України відносно поховання померлих осіб регулюються Законом України «Про поховання та похоронну справу», наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства № 193 від 19.11.2003 р. Про затвердження нормативно-правових актів відносно реалізації Закону України «Про поховання та похоронну справу» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» ритуальні послуги - це послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання; предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).

Організація діяльності, відповідно до ст.8 цього ж Закону, в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, в межах своєї компетенції, зокрема: забезпечує формування державної політики у сфері поховання; затверджує необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення.

Статтею 28 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Згідно статті 9 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» ритуальні служби - спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону.

Ритуальні служби можуть також надавати ритуальні послуги, не передбачені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності, виготовляти предмети ритуальної належності. Тарифи щодо оплати таких послуг та предметів ритуальної належності встановлюються в межах, визначених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб'єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін.

Пунктом 8 Типового положення про ритуальну службу встановлено, що саме ритуальна служба забезпечує укладання договорів (про надання ритуальних послуг) із суб'єктами господарювання, а також регламентовано порядок укладання таких договорів.

Згідно з абзацом першим підпункту 8.1 пункту 8 Типового положення про ритуальну службу суб'єкт господарювання, що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг, має подати до територіальної ритуальної служби відповідну заяву щодо укладання договору про надання ритуальних послуг на ім'я її керівника та долучити до заяви (засвідчені у встановленому порядку копії) такі документи: копію довідки про включення до ЄДРПОУ для юридичної особи або довідки про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи; копію свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності; перелік послуг, що пропонуються для надання суб'єктами господарювання; режим роботи та номер телефону.

В абзаці другому цього підпункту зазначено, що протягом 14 робочих днів з дня отримання заяви територіальна ритуальна служба укладає з суб'єктом господарювання договір про надання послуг при наявності всього переліку документів, передбачених цим пунктом. Безпідставна відмова в укладанні договору не допускається, вона повинна бути аргументована.

У відповідності до п. 8.2 Типового положення про ритуальну службу в Україні, відповідач зобов'язаний укласти з позивачем договір про надання ритуальних послуг на основі примірного договору , оскільки у ч. 1 ст. 10 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначено, що надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб'єктами господарювання інших форм власності, а до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 N 193, включений такий необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг, як

1. Оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання.

2. Оформлення свідоцтва про поховання.

3. Копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили).

4. Монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу.

5. Кремація тіл померлих.

6. Поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю.

7. Зберігання урн з прахом померлих у крематорії.

8. Організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України.

9. Запаювання оцинкованої труни.

10. Замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Частиною 3, 5 ст. 12 цього ж Закону визначено, що виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Як підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами, пунктом 3.2.1 укладеного між сторонами спору договору про надання ритуальних послуг було передбачено прямий обов'язок виконавця (позивача у справі) подати (з моменту укладення даного договору) до Ритуальної служби (відповідача у справі) перелік ритуальних послуг, їх характеристику, вартість. У разі внесення змін до вартості ритуальних послуг виконавець послуг забезпечує доведення нової ціни до ритуальної служби шляхом внесення змін до прейскуранту.

Під час дії договору №1 від 02.01.2018р. Рішенням ЛМР №204 від 02.03.2018р. «Про встановлення ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» тарифів на ритуальні послуги» визначено нові Тарифи на окремі види ритуальних послуг, які підлягають регулюванню, встановлені ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг».

Відповідач неодноразово листами №225 від 16.05.2018р., №256 від 05.06.2018р., №309 від 23.07.2018р. повідомляв про необхідність погодити тарифи на перелік ритуальних послуг і робіт у Департаменті житлового господарства ЛМР шляхом затвердження Необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення. Тому заперечення позивача, наведені у відповіді на позов(а.с.97) про те, що комунальне підприємство не повідомляло відповідача про зміну тарифів на послуги не береться судом до уваги. Також судом критично оціюються заперечення позивача про необхідність погоджувати тарифи на ритуальні послуги в Департаменті житлового господарства ЛМР, оскільки саме Департамент є тим органом

Враховуючи наведене вище, позивачем не дотримано вимог п.3.2.1 договору в частині внесення змін до прейскуранту цін, погодження їх у Департаменті економічного розвитку ЛМР та подання такого переліку ритуальній службі (відповідачу у справі) для виконання умов договору №1. Одночасно, позивачем не подано суду доказів невиконання умов укладеного між сторонами договору №1, що є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» виконувати договір №1 від 02.01.2018р.

Судові витрати в силу вимог ст. 129 ГПК України залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 89, 129, 219-220, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2018р.

Суддя Козак І.Б.