ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2018

Справа № 910/14397/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельні Інформаційні системи" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" про відшкодування 20 263,23 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 18158,77 грн. матеріальної шкоди, 1 970,13 грн. пені, 134,33 грн. 3% річних на підставі ст.ст. 15, 16, 992 ЦК України та ст.ст. 352, 354, 355 ГК України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.05.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Renault Logan Van» д.н.з. АА 1440 МА, який належить позивачеві та «Daewoo Lanos» д.н.з. АА 9476 ЕТ, яким керував Краснокутський Антон Костянтинович цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.05.2018 року на перехресті вул. Скляренка та Петропавлівської площі в м. Києві водій Краснокутський Антон Костянтинович керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. АА 9476 ЕТ в порушення вимог пункту 14.6 «а» ПДР України, виконуючи обгін на перехресті, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Logan Van» д.н.з. АА 1440 МА, який отримав механічні пошкодження, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

Пошкоджений автомобіль «Renault Logan Van» д.н.з. АА 1440 МА належить на підставі права власності позивачеві відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК №320688 виданого 05.01.2012 року ВРЕР ДАІ №13 при УДАІ м. Києва.

Відповідно до звіту №55/53/18 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 25.05.2018 року встановлено, що величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Renault Logan Van» д.н.з. АА 1440 МА в результаті його пошкодження в ДТП, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу 0,47 та з врахуванням ПДВ 20% складає 23 807,00 грн.

Витрати на оплату вищевказаного звіту про оцінку матеріального збитку складають 2 000,00 грн., які здійсненні позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №1915 від 17.05.2018р.

Актом прийому-передачі виконаних робіт №64 від 11.06.2018 року, платіжним дорученням №1935 від 06.06.2018р. та №1939 від 11.06.2018 року, актом прийому-передачі виконаних робіт №65 від 25.06.2018 року, платіжним дорученням №1945 від 22.06.2018 року, які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт того, що позивач здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля «Renault Logan Van» д.н.з. АА 1440 МА на загальну суму 38 833,00 грн.

Між Краснокутським Антоном Костянтиновичем, як страхувальником, та відповідачем, як страховиком, було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АК/8221173 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з. АА 9476 ЕТ, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 100 000,00 та франшизу у розмірі 00,00 грн.

Як вбачається з платіжного доручення № 2888 від 31.07.2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи, відповідачем частково виплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 7 648,23 грн.

Відповідно до положень статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суду не надано доказів на підтвердження того факту, що шкоду пошкодженому автомобілю «Renault Logan Van» д.н.з. АА 1440 МА, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія та не надано доказів повної сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню залишок невиплаченого страхового відшкодування, що складається з різниці вартості відновлювального ремонту автомобіля «Renault Logan Van» д.н.з. АА 1440 МА з урахуванням зносу (23 807,00 грн.), вартості послуг з виконання звіту №55/53/18 від 25.05.2018 року (2000,00 грн.) та частково виплаченому страховому відшкодуванню (7 648,23 грн.) в розмірі 18 158,77 грн. (23 807,00 грн. + 2000,00 грн. - 7 648,23 грн.).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 18 158,77 грн. матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правова позиція щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України нарахованих на суму не сплаченого страхового відшкодування викладена в постанові Верховного Суду України № 3-295гс16 від 01.06.2016 року.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 134,33 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Позивач посилається на приписи статті 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Так, на підставі вказаних приписів законодавства, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 1 970,13 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Проте, якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Таким чином, з урахуванням того, що чинними актами законодавства та вказаним полісом (договором страхування) № АК/8221173 не встановлено конкретного розміру пені за порушення строків виплати страхового відшкодування, в позові в частині стягнення пені у розмірі 1 970,13 грн. слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно до розміру позовних вимог .

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "ГАРДІАН" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Земельні інформаційні системи» (03187, м. Київ, вул. Деміївська, 43, ) 18 158 (вісімнадцять тисяч сто п’ятдесят вісім) грн. 77 коп. матеріальної шкоди, 134 (сто тридцять чотири) грн. 33 коп. 3 % річних та 1 590 (одна тисяча п’ятсот дев’яносто) грн. 69 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 20.12.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна