ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/261/18
м. Одеса, просп. Шевченка, 29.

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Принцевської Н.М., Богацької Н.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 04 вересня 2018 року, повний текст складений та підписаний 05 вересня 2018 року, суддя Мавродієва М.В., м. Миколаїв

у справі № 915/261/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг»

до Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод»

про стягнення 100728,00 грн.

головуючий суддя Мавродієва М.В.

місце прийняття рішення: Господарський суд Миколаївської області

встановив:

29.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коприг» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод», в якій просило суд стягнути з Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг» заборгованість в розмірі 100728,00 грн., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав у повному обсязі умови договору поставки від 28.08.2017 року № 281 в частині оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 року у справі №915/261/18 (суддя Мавродієва М. В.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем доведено факт поставки позивачем товару неналежної якості та вжиття ним передбачених Договором та Інструкцією П-7 заходів щодо спільного приймання Товару, а також доведено не вжиття позивачем передбачених Договором та Інструкцією П-7 заходів щодо усунення недоліків або замінити шести одиниць неякісного товару (насосів) на товар належної якості. У звязку з цим суд першої інстанції визнав правомірною відмову відповідача від оплати отриманих ним по видатковій накладній від 23.10.2017 року №5657 шести насосів AZPF-11-011LNL20KB виробництва BOSCH REXROTH AG (Німеччина).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коприг» з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 року у справі № 915/261/18 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав в оскаржуваному рішенні відповідей на численні доводи позивача на підтримку його правової позиції.

Також, в апеляційній скарзі вказано, що місцевий господарський суд застосував до спірних правовідносин норми права, які стосуються не грошових зобовязань, зокрема, ст. 678 Цивільного кодексу України, ст. 268 Господарського кодексу України.

Позивач зазначає, що предметом позову є грошове зобовязання, яке виникло у відповідача після прийняття без зауважень від позивача партії товару за спірним договором, яке породило відповідне грошове зобовязання відповідача перед позивачем. При цьому, жодних грошових зобовязань перед відповідачем позивач немає, адже жодні обставини справи та наявні докази не вказують про виникнення у позивача грошових зобовязань перед відповідачем на ту суму, яку відповідач відмовляється сплачувати позивачеві за отриманий товар. У випадку навіть припущення про виникнення якогось грошового зобовязання позивача перед відповідачем на суму, яку позивач просить суд стягнути за позовною заявою, то й у цьому випадку жодної волі позивача такому зарахуванню немає, як й немає взагалі в цій справі якихось обставин, що вказували би про виникнення якихось однорідних грошових вимог між позивачем та відповідачем. Таким чином грошове зобовязання відповідача перед позивачем на суму 100728,00 грн. не було припинено та ця сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача, оскільки в добровільному порядку відповідач не погашає цей борг.

Місцевий господарський суд в якості мотивування свого рішення послався на видаткову накладну від 11.01.2018 року №1, натомість, скаржник вказує, що цей документ не породжує для позивача жодні юридичні наслідки, оскільки позивачем не підписаний.

Щодо можливих недоліків товару, на які посилається відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, то, на думку позивача, рішення суду у цій справі (предметом якої є борг за отриманий без зауважень товар) жодним чином не позбавить відповідача права заявляти вимоги позивачу щодо можливої неналежної якості товару. Більш того, відповідач мав право подати зустрічну позовну заяву з вимогою до позивача про стягнення коштів, якщо він вважає, що поставлений товар виявився із наявністю істотних прихованих недоліків. Натомість відповідач цим правом не скористався (можливо не бажаючи сплачувати судовий збір), а вибрав невірний спосіб захисту своїх, можливо порушених прав щодо отримання товару належної якості - не сплачувати за грошовою заборгованістю.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.09.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі № 915/261/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг».

У звязку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 915/261/18 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за Актом від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 року прийнято справу № 916/2948/17 колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Колоколова С.І., суддів Принцевської Н.М., Богацької Н. С. до свого провадження та призначено розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржене у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року у справі № 915/261/18 є правомірним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено в ході апеляційного провадження, між Державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод» (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Коприг» (продавець) було укладено договір поставки від 28.08.2017 року №281,, за умовами якого постачальник зобовязався поставити покупцю насоси гідравлічні виробництва BOSCH REXROTH (товар), асортимент, комплектність, кількість та вартість якого зазначається в Специфікаціях, що є додатками до цього договору, а покупець зобовязався приймати та оплачувати поставлений товар в порядку та строки, передбачені даним договором.

У відповідності до п.2.1 договору якість, комплектація, пакування й маркування товару повинні відповідати чинним державним стандартам, технічним умовам, технічній документації на даний вид товару, сертифікатам якості виробника товару, а також спеціальними вимогам, передбаченим у Специфікаціях.

У п.п. 2.3 2.5 договору сторони обумовили, що гарантія відповідності товару вимогам п.2.1 повинна підтверджуватися сертифікатом або паспортом якості постачальника або виробника, які надаються покупцеві разом з товаром. У разі, якщо чинними стандартами, технічними умовами на товар не встановлено іншого, гарантійний строк експлуатації товару становить 12 місяців від дати поставки товару (п.2.3). Строк гарантії збільшується на час, протягом якого товар не міг експлуатуватися у зв'язку з його невідповідністю вимогам якості, встановленим цим договором (п.2.4). У разі виявлення під час гарантійного строку невідповідність товару встановленим цим Договором вимогам якості, постачальник своїми силами і засобами та за власні кошти зобов'язаний протягом двадцяти календарних днів від дати предявлення покупцем відповідної вимоги усунути недоліки або замінити товар на товар належної якості.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору, поставка товару здійснюється видами транспорту, визначеними за згодою сторін. Постачальник зобов'язується поставити товар на умовах поставки DDP - склад покупця, м. Миколаїв, вул.1-ша Слобідська, 120, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року, якщо інші умови не визначені в Специфікації (п.3.1). Товар поставляється в наступні строки: 5 (п'яти) календарних днів з моменту здійснення передплати покупцем, якщо інший строк не визначений сторонами в Специфікації.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 договору, при передачі товару покупцю, постачальник зобов'язаний надати оригінали наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну накладку; сертифікат та/або паспорт якості на товар або інший документ, що підтверджує якість товару; податкову накладну в електронному вигляді зареєстровану в ЄДРПН, а також інші документи, визначені сторонами на партію товару. У разі ненадання/надання не в неповному обсязі Покупцю вищезазначених супровідних документів або надання неналежно оформлених супровідних документів, Товар вважається непоставленим.

У п.п. 6.1 - 6.3 договору сторони погодили, що приймання товару здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затверджена постановою Держарбітражу при ОСОБА_1 СРСР від 15.06.1965 року №П-6. Приймання Товару по якості здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу при ОСОБА_1 СРСР від 25.04.1966 року №П-7. Сторони зобовязуються провести приймання товару за кількістю і якістю відповідно до нормативних актів. Приймання товару за кількістю і якістю повинне проводитися сторонами також у точній відповідності до стандартів, технічних умов та інших нормативних актів, що регулюють таке приймання.

За змістом п.п. 5.1, 5.2 договору оплата покупцем товару здійснюється за відповідним рахунком постачальника в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка). Оплата по даному договору, якщо інше не визначено в Специфікації, здійснюється наступним чином: передплата, у розмірі 50% від суми Специфікації здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів від дати отримання рахунку постачальника на оплату; остаточний розрахунок за поставлений Товар здійснюється покупцем не пізніше 5 (пяти) календарних днів від дати поставки товару.

Даний Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.20.17 року. Якщо за місяць до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не подасть іншій стороні заяви про розірвання цього договору, він вважається продовженим на 1 (один) рік на тих самих умовах. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов'язань (у тому числі гарантійних) за даним договором (п. 9.3 договору).

Згідно з п. 10.7 договору покупець має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про свій намір постачальника за 20 календарних днів до такого розірвання.

У Специфікації від 17.08.2017 року №1, яка є додатком № 1 до договору вказано, що позивач мав поставити насоси AZPF-11-011LNL20KB виробництва BOSCH REXROTH AG (Німеччина) в кількості 24 одиниці за ціною 13990,00 грн. без ПДВ. Загальна сума поставки становила 402912,00 грн. з ПДВ. Строк поставки 30 днів з моменту підписання Специфікації.

По видатковій накладній від 23.10.2017 року № 5657 позивач поставив 6 одиниць товару на загальну суму 100728,00 грн. з ПДВ, які отримано відповідачем 23.10.2017 року, про що зроблено відмітку на видаткових накладних.

По видатковій накладній від 30.11.2017 року № 5715 позивач поставив 18 одиниць товару на загальну суму 302184,00 грн. з ПДВ, які отримані 30.11.2017 року, про що зроблено відмітку на видаткових накладних.

Відповідач здійснив передплату за товар по платіжному дорученню від 08.09.2017 року №1068 у сумі 201456,00 грн. на підставі виставленого позивачем рахунку від 05.09.2017 року №6738 на суму 201456,00 грн.

Платіжним дорученням від 12.01.2018 року №358 відповідач здійснив розрахунок за поставлений товар в сумі 100728,00 грн. на підставі рахунку від 26.12.2017 року № 6986 на суму 201456,00 грн., тобто відповідач повністю розрахувався за поставлений по видатковій накладній від 30.11.2017 року № 5715 товар у кількості 18 одиниць на загальну суму 302184,00 грн. з ПДВ.

За поставлений по видатковій накладній від 23.10.2017 року №5657 товар у кількості 6 одиниць на загальну суму 100728,00 грн. з ПДВ відповідач не розраховувався, оскільки вважає, що позивачем було поставлено 6 одиниць неякісного товару та без сертифікатів якості.

Супровідним листом від 10.11.2017 року № 2497 відповідач направив на адресу позивача претензію від 10.11.2017 року №2485, в якій зазначив про недоліки 6 одиниць товару, а саме підтікання гідравлічної рідини в напірній магістралі гідравлічних насосів та про виклик представника позивача для виявлення причини та усунення вказано недоліку.

16.11.2017 року за участю представників обох сторін складено та підписано рекламаційний акт №2532, в якому датою виявлення дефекту зазначено 09.11.2017 року, описано виявлений дефект - при підключені насосів до гідравлічної машини виникає протікання гідравлічної рідини поміж насосом та приєднувальним фланцем. Причина виникнення дефекту: не концентричність отворів кріплення приєднуваного фланця на насосі центрального отвору, також в акті оговорено, що виявлений дефект підлягає усуненню засобами позивача у термін до 5 календарних днів.

01.12.2017 року Конструкторським бюро Заводу рульової гідромеханіки Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Радій» складено Акт технічної експертизи насосу, в якому зафіксовано: «причиной несоответствия насоса по параметру «создаваемое давление рабочей жидкости» является недостаточная жесткость конструкции передней крышки. Для устранения дефекта необходимо выполнение передней крышки из материалов, которые обеспечат необходимую жесткость конструкции».

Вказаний акт відправлено позивачу листом від 05.12.2017 року №2687 та отримано ним в цей же день, що позивачем не заперечується. У даному листі зазначено, що під час іспитів виробу з'ясувалось, що робота гідравлічного підсилювача керма, де встановлені насоси, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Коприг», не відповідає технічним вимогам. Також у листі вказується, що поставлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Коприг» насоси не мають сертифікатів якості, що не відповідає умовам договору. Також, у листі викладена вимога, щодо відрядження представника позивача для участі в роботі комісії з перевірки якості насосу та з'ясування причин появи дефекту, складанні рекламаційного акту та усунення дефекту, або надання згоди на складання однобічного акту рекламації.

Листом від 18.12.2017 року №2816, який позивач отримав 19.12.2017 року, відповідач вдруге просив позивача направити фахівця Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг» для участі в роботі комісії з перевірки якості насосу до Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» на 20.12.2017 року.

Листом від 27.12.2017 року №2908, який позивач отримав того ж дня, відповідач в третє сповіщав позивача про те, що насоси не відповідають технічним вимогам, та про відсутність сертифікатів якості на них. Так, у вказаному листі, відповідач знову вимагав до 30.12.2017 року відрядити представника позивача для участі в роботі комісії з перевірки якості насосу та з'ясуванні причин появи дефекту, складанні рекламаційного акту та усунення дефекту.

30.12.2017 року відповідачем односторонньо складено рекламаційний акт №2942, в звязку з неприбуттям представника позивача, яким встановлено неякісне виготовлення приєднувального фланцю, котре підлягає усуненню силами, засобами та за кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг» у термін до 20 календарних днів.

Даний Акт підписано комісією Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» та представником Головного представництва замовника. Вказаний акт отримано позивачем, що останнім не заперечується та підтверджується у відповіді на претензію від 19.01.2018 року вхід. №86.

02.01.2018 року відповідачем складено акти повторної перевірки насосів, які підписано комісією Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» та представником Головного представництва замовника, так як представник позивача не прибув. Вказані акт отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Коприг», що останнім не заперечується та підтверджується у відповіді на претензію від 19.01.2018 року вхід. №86.

05.01.2018 року відповідачем складена та 10.01.2018 року направлена позивачу претензія-вимога №55, у якій відповідач, посилаючись на зазначені вище листи, претензії, акти, вимагав усунення вказаного дефекту силами позивача або заміну товару. Претензія-вимога отримана позивачем 12.01.2018 року.

25.01.2018 року відповідачем на адресу позивача було направлено вимогу №296 щодо усунення недоліків шляхом виконання гарантійного ремонту або заміни товару, яку позивач отримав 02.02.2018 року.

11.01.2018 року відповідачем повернуто постачальнику за видатковою накладною №1 насоси AZPF-11-011LNL20KB виробництва BOSCH REXROTH AG у кількості 6 шт. вартістю 100728,00 грн., які отриманні позивачем 16.01.2018 року, що підтверджується складеним ним актом огляду вмісту посилки (вантажу) від 16.01.2018 року.

Відповідачем направлено позивачу заяву від 06.04.2018 року №940 про втрату інтересу та відмову від прийняття 6 одиниць насосів AZPF-11-011LNL20KB виробництва BOSCH REXROTH AG та розірвання спірного договору в односторонньому порядку, яка отримана позивачем 12.04.2018 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коприг» у відповіді на претензію від 15.01.2018 року вих.№1 повідомило Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» про зупинення виконання взятих на себе гарантійних зобовязань згідно з розділом 2 договору поставки від 28.08.2017 року №281 до моменту погашення простроченої заборгованості з боку відповідача у сумі 100728,00 грн., а також про часткове задоволення його претензії-вимоги від 05.01.2018 року №55, а саме після оплати 100728,00 грн. позивач погодиться усунути недоліки фланців насосів при умові деталізації таких недоліків та додаткового зазначення з боку відповідача причинно-наслідкового звязку між такими недоліками фланцю та тиском, що створює насос (вимога про не докачування до певного тиску насосів).

Відсутність з боку відповідача оплати товару стала підставою звернення позивача до суду.

За приписами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу приписів ч. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 673 вказаного Кодексу встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

За змістом ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару (ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Згідно ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Частиною 1 ст. 269 Господарського кодексу України передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Постановою Держарбітражу при ОСОБА_1 СРСР від 25.04.1966 року було затверджено Інструкцію П-7, яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією чи товарами.

Пунктами 1, 2 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 року № П-7 передбачено, що ця Інструкція застосовується в усіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами постачання або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю. Підприємство-постачальник повинно забезпечити своєчасне відправлення одержувачу документів, що засвідчують якість та комплектність продукції, що, за загальним правилом, відсилаються разом з продукцією, якщо інше не передбачено обов'язковими для сторін правилами чи умовами договору.

У п. 12, 14 Інструкції П-7 визначено, що приймання продукції за кількістю здійснюється по транспортним і супровідним документам (рахункові-фактурі, специфікації, описові, пакувальним ярликам і ін.) відправника (виготовлювача). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні. Приймання продукції по якості й комплектності проводиться в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідних документах, що засвідчують якість і комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація і т. п.). Відсутність вказаних супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що поступила, і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до п. 16 Інструкції П-7 при виявлені невідповідності якості, комплектності, маркування отриманої продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним на маркуванні та супровідних документах, що підтверджують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), отримувач призупиняє подальший прийом продукції і складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийомі дефектів. Отримувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, запобігаючи погіршення її якості і змішування з іншою однорідною продукцією.

Отримувач зобов'язаний викликати для участі у продовженні приймання продукції та складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста, якщо це передбачено в основних та особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах та договорі.

Разом із тим відповідно до абзацу 6 пункту 9 Інструкції П-7 прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції.

Також у п. 9 Інструкції П-7 вказано, що акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами.

Відповідно до п. 20 Інструкції П-7 порядок проведення перевірки якості продукції за відсутності представника виробника (відправника), у разі його неявки на виклик отримувача (покупця) у встановлений строк та у випадках, коли виклик представника не є обов'язковим.

За результатами проведення перевірки відповідно до п. 29 Інструкції П-7 складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

З аналізу наведених норм та положень договору вбачається, що при виявлені товару неналежної якості замовник за договором повинен здійснити певні дії, зокрема, скласти та направити на адресу учасника за договором відповідний акт, призупинити прийняття товару, повернути неякісний товар для його заміни, не зараховуючи неякісний товар до загального обсягу поставки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вжив всіх необхідних заходів при виявленні неякісної продукції, а саме: 6 насосів AZPF-11-011LNL20KB виробництва BOSCH REXROTH AG (Німеччина) по видатковій накладній від 23.10.2017 року №5657, що підтверджується претензією від 10.11.2017 року №2485; повідомленням про виклик представника постачальника від 13.11.2017 року №2497; рекламаційним актом від 16.11.2017 року №2532; актом технічної експертизи насосу від 01.12.2017 року; листами від 05.12.2017 року №2687; від 18.12.2017 року №2816; від 27.12.2017 року №2908; рекламаційним актом від 30.12.2017 року №2942; актом повторної перевірки насосів від 02.01.2018 року; претензією-вимогою від 05.01.2018 року №55; листом від 25.01.2018 року №296.

Право покупця за договором поставки, укладеного між суб'єктами господарювання, відмовитися від прийняття товару безпосередньо пов'язане з наявністю обставин, які засвідчувати б, що відповідний товар є більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком. Зазначені недоліки поставлених товарів можуть бути виявлені покупцем під час прийняття товару або в процесі використання товарів, тобто під час гарантійного строку встановленого договором.

Так в Акті технічної експертизи насосу від 01.12.2017 року, складеному Конструкторським бюро Заводу рульової гідромеханіки Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Радій», вказано, що причиною невідповідності насоса за параметрами створеного тиску робочої рідини є недостатня жорсткість конструкції передньої кришки. Для усунення дефекту необхідно виконання передньої кришки з матеріалів, які забезпечать необхідну жорсткість конструкції.

Рекламаційним актом від 16.11.2017 року №2532, складеним за участю представників обох сторін, в якому датою виявлення дефекту зазначено 09.11.2017 року та описано виявлений дефект - при підключені насосів до гідравлічної машини виникає протікання гідравлічної рідини поміж насосом та приєднувальним фланцем; причина виникнення дефекту: не концентричність отворів кріплення приєднуваного фланця на насосі центрального отвору.

Також з матеріалів справи вбачається, що Державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод» було повернуто 11.01.2018 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Коприг» насоси AZPF-11-011LNL20KB виробництва BOSCH REXROTH AG у кількості 6 шт. вартістю 100728,00 грн. за видатковою накладною №1, які отриманні позивачем 16.01.2018 року, що підтверджується складеним ним актом огляду вмісту посилки (вантажу) від 16.01.2018 року.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем доведено факт поставки позивачем товару неналежної якості та вжиття ним передбачених договором та Інструкцією П-7 заходів щодо спільного приймання товару, а також доведено не вжиття позивачем передбачених договором та Інструкцією П-7 заходів щодо усунення недоліків або замінити шести одиниць неякісного товару (насосів) на товар належної якості.

Отже, обставини викладені у позовній заяві, не були доведені у встановленому законом порядку належними і допустимими засобами доказування, що стало підставою для правомірної відмови у позові.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи та вищевказаними висновками суду апеляційної інстанції.

Зокрема, розглянуті і відхилені посилання скаржника на те, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин норми права, які стосуються не грошових зобовязань, зокрема, ст. 678 Цивільного кодексу України, ст. 268 Господарського кодексу України, виходячи з того, що вказані норми права стосуються неякісної поставки продукції, що мало місце у даній справі, тому вони правильно застосовані Господарським судом Миколаївської області для правильного вирішення спору, а доводи скаржника в цій частині не можуть бути підставою для скасування вірного рішення суду в порядку ст. 277 ГПК України.

Також не приймаються до уваги твердження скаржника, що суд першої інстанції не достатньо обґрунтував своє рішення, а саме: не дав відповіді на кожен з доводів позивача, з огляду на таке.

Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов'язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.

І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що п. 1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов'язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі №918/519/17.

Враховуючи викладене, доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції вмотивовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 року у справі №915/261/18 відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, зміні або скасуванню не підлягає, а відтак, залишається без змін на підставі ст.276 ГПК України.

Відповідно до п. в ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на скаржника, оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статтями 269, 270, 275,276, 282

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коприг» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 року у справі №915/261/18 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Н. М. Принцевська

Суддя Н.С. Богацька