ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018. Справа № 917/1058/18

За позовом Городоцької міської ради, м-н Гайдамаків 6, м. Городок, Львівська область, 81500

до Фізичної особи - підприємця Шевченко Тетяни Сергіївни, АДРЕСА_1

про стягнення 20188,00 грн.

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін від 29.11.18:

від позивача: Струс Н.М. (довіреність № 11 від 02.07.18.);

від відповідача: Гостік Е.В. (адвокат, який діє відповідно до договору про надання правової допомоги від 21.11.18. та ордеру № 015698 від 21.11.18.)

Представники сторін від 13.12.18:

від позивача: Струс Н.М. (довіреність № 11 від 02.07.18.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Городоцька міська рада Львівської області (далі - позивач/ Городоцька міська рада) звернулася з позовною заявою до господарського суду Полтавської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця Шевченко Тетяни Сергіївни (далі - відповідач/ ФОП Шевченко Т.С.) 20188,00 грн., в тому числі 2083,32 грн. пені та 18105,00 грн. штрафу за невиконання відповідачем умов договору № 18-6 від 26.06.2018 про закупівлю світильників світлодіодних вуличного освітлення.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Після відкриття провадження у справі, судом було встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. п. 5 ч. 3 ст. 162 та п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в зв'язку з цим ухвалою від 16.10.2018 суд залишив позовну заяву без руху для усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд постановив ухвалу від 31.10.2018 про продовження розгляду справи № 917/1058/18 та повідомив сторін, що розгляд справи по суті відбудеться 29.11.2018.

В судовому засіданні 29.11.2018, яке за клопотанням позивача проводилося в режимі відеоконференцзв'язку, судом оголошено перерву до 13.12.2018.

Після перерви, в судове засідання 13.12.2018, яке відбувалося в режимі відеоконференцзв'язку, представник відповідача не з'явився, про час, дату та місце продовження судового засідання після перерви представник відповідача повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною розпискою.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що ним було здійснено поставку частини товару, проте відповідач відмовився від прийняття товару; вказане свідчить про припинення договору в односторонньому порядку позивачем. У зв'язку з цим нарахування позивачем штрафних санкцій, на думку відповідача, є безпідставним.

В судових засіданнях представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача в судовому засіданні 29.11.2018 проти позову заперечує.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2018 між позивачем (замовник за договором) та відповідачем (постачальник за договором) укладено Договір № 18-6 про закупівлю світильників світлодіодних вуличного освітлення (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов'язується поставити замовникові товар, зазначений в специфікації (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору, 31520000-7 - світильники та освітлювальна арматура (світильники світлодіодні вуличного освітлення), а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Обсяги закупівлі товару: світильник вуличний світлодіодний 30 Вт у кількості 210 штук, світильник вуличний світлодіодний 50Вт у кількості 160 штук (п. 1.2. Договору).

Ціна Договору становить 362100,00 грн. (п. 3.1. Договору).

Також сторонами була укладена Специфікація № 1 (Додаток № 1 до Договору) на поставку світильників вуличних світлодіодних 30 Вт у кількості 210 штук та 50 Вт у кількості 160 штук на загальну суму 362100,00 грн. (копія Специфікації № 1 - в матеріалах справи).

Згідно п. 5.2. Договору строк (термін) поставки (передачі) товару до 31.07.2018.

Позивач стверджує, що в передбачений Договором строк відповідач не поставив йому товар.

Пунктом 6.2.1. Договору сторони погодили, що замовник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір у разі невиконання, чи не належного виконання зобов'язань постачальником або через грубе порушення умов Договору, повідомивши про це постачальника у строк 10 робочих днів.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за непоставлений товар за кожний день затримки.

Згідно п. 7.9. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань по цьому Договору, постачальник сплачує на користь замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 7.10. Договору у випадку порушення строків передачі товару з вини постачальника останній зобов'язаний сплатити на користь замовника штраф у розмірі 5% (п'ять відсотків) від вартості робіт, зазначених у п. 3.1. Договору.

У зв'язку з недотриманням відповідачем терміну поставки товару по Договору, позивач нарахував відповідачу 18105,00 грн. штрафу та 2083,32 грн. пені за період прострочення з 01.08.2018 по 06.08.2018.

06.08.2018, в рамках досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію, якою просив відповідача сплатити штраф та пеню нараховані за невиконання відповідачем умов Договору в розмірі 20188,32 грн. (копія претензії та опису вкладення на підтвердження її направлення відповідачу - в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що відповідач претензію не виконав, в зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача вказані суми штрафу та пені.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись при цьому на наступні обставини.

Так відповідач стверджує, що 30.07.2018 ФОП Шевченко Т.С. поставила позивачу світлодіодні вуличні світильники потужністю 30 Вт у кількості 210 штук, що відповідало умовам Договору, але відповідач відмовився отримувати поставлений товар, чим порушив п. 1.1 Договору.

Відповідач зазначає, що здійснення поставки позивачу світлодіодних вуличних світильників потужністю 30 Вт у кількості 210 штук підтверджується такими доказами:

- заявою на відвантаження продукції заводом виробником від 24.06.2018, відповідно до якої отримувачем товару (світлодіодних вуличних світильників потужністю 30 Вт у кількості 210 штук) є Городоцька міська рада; також у вказані заяві зазначено спосіб доставки: автомобіль перевізника ТОВ «СЕТО» Renault Kango;

- видатковою накладною № 29/3007 від 30.07.2018 згідно якої отримувачем товару світлодіодних вуличних світильників потужністю 30 Вт у кількості 210 штук є Городоцька міська рада;

- товарно транспортною накладною № 00000002/07 від 30.07.2018.

На підтвердження відмови позивачем від отримання товару та підписання накладної відповідачем надано копію акту перевізника (ТОВ "Системи енергозбереження та освітлення") вих. № 145 від 30.07.2018.

Також відповідач вказує, що на наступний день 31.07.2018 ним була замовлена поставка другої партії товару згідно замовлення від 26.07.2018, що відповідало умовам договору та свідчило про повне виконання відповідачем договірних зобов'язань, але у зв'язку з односторонньою відмовою від виконання своїх договірних зобов'язань позивачем, поставка другої партії товару була скасована відповідачем, про що листом № 4/7 від 30.07.2018 відповідач повідомив заводу виробнику «СЕТО».

Враховуючи вказане, відповідач вважає, що позивач безпідставно нарахував йому штрафні санкції та просить суд відмовити в задоволенні позову.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно умов Договору відповідач зобов'язався до 31.07.2018 здійснити поставку товару (світильників вуличних світлодіодних 30 Вт у кількості 210 штук та 50 Вт у кількості 160 штук на загальну суму 362100,00 грн.) до 31.07.2018.

Відповідач стверджує, що 30.07.2018 він виконав зобов'язання по Договору в частині поставки світлодіодних вуличних світильників потужністю 30 Вт у кількості 210 штук, і мав на меті здійснити поставку решти товару на наступний день - 31.07.2018, проте позивач відмовився від отримання поставленого йому товару, в зв'язку з цим відповідач скасував іншу частину замовлення у заводу-виробника.

Позивач заперечує факт поставки відповідачем частини товару.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено факт поставки частини товару позивачу на виконання умов Договору.

Так, згідно п.1.1. Договору Постачальник зобов'язується поставити Замовникові товар, зазначений в специфікації, а Замовник - прийняти і оплатити такий товар. За п. 5.2. Договору строк (термін) поставки (передачі) товару до 31.07.2018.

Згідно ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що місцем поставки товару є: Львівська область, м. Городок, майдан Гайдамаків, 6.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

У якості доказів здійснення поставки позивачу частини товару відповідач зазначає заяву на відвантаження продукції від 24.06.2018, видаткову накладну № 29/3007 від 30.07.2018 та товарно-транспортну накладну № 00000002/07 від 30.07.2018. Також відповідачем надано копію акту вих. № 145 від 30.07.2018 про відмову позивача від підписання накладної та отримання товару, який складено ТОВ "Системи енергозбереження та освітлення".

Щодо вказаних доказів суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (далі - Закон).

Відповідно до ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи викладені норми заява на відвантаження продукції заводом виробником від 24.06.2018 не є первинним бухгалтерським документом та не підтверджує факту поставки товару на адресу позивача, оскільки носить односторонній характер (вказану заяву складено та підписано відповідачем). Щодо видаткової накладної № 29/3007 від 30.07.2018, то вона також не є доказом поставки товару, оскільки не містить відмітки про отримання товару позивачем (не містить підпису уповноваженого представника позивача).

Товарно-транспортна накладна № 00000002/07 від 30.07.2018 теж не є належним доказом поставки відповідачем товару на адресу позивача.

Так, права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників регулюються Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.97. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998. за № 128/2568 (далі - Правила).

Згідно п. 1 Правил, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил (п. 11.1. Правил).

Згідно п. 13.1 Правил перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.

Відповідно до п. 15 Правил у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4. Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини: а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній; б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері; в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу; г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін. Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними. Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом. При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони. Для засвідчення складання акта на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної записується дата складання і про що складений акт (наприклад: "Про недостачу місць", "Про порушення пломби" та ін.).

Відповідач зазначає, що позивач відмовився від підписання ТТН № 00000002/07 від 30.07.2018, про що перевізником (ТОВ "Системи енергозбереження та освітлення") складено акт вих. № 145 від 30.07.2018.

Проте, враховуючи вказані норми, у разі відмови позивачем від підписання ТТН на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної перевізником мала бути зроблена відмітка про складання акту про відмову від внесення записів у ТТН чи відмову у прийнятті товару.

Судом встановлено, що ТТН № 00000002/07 від 30.07.2018 не містить відмітки про складання акту про відповідну відмову.

Враховуючи вищевикладене ТТН № 00000002/07 від 30.07.2018 не є належним доказом поставки товару позивачу.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази в підтвердження здійсненя транспортування товару та перерахування грошових коштів перевізнику.

Надані відповідачем документи є односторонніми та не можуть належним чином підтверджувати факт поставки товару.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення відповідача до позивача стосовно неприйняття останнім товару. Претензій щодо неналежного виконання зобов'язань замовником (позивачем) відповідач не заявляв.

Крім цього, позивач стверджує, що 30.07.2018. ним було отримано від відповідача через Нову пошту лише видаткову накладну і рахунок на оплату товару, ТТН № 00000002/07 від 30.07.2018., як і сам товар, позивачу не надавалися.

Таким чином, факт поставки позивачу світлодіодних вуличних світильників потужністю 30 Вт у кількості 210 відповідачем не доведено.

Твердження відповідача щодо того, що він планував поставку іншої частини товару 31.07.2018., проте відмовився від партії товару у зв'язку із відмовою позивачем від отримання першої частини товару, судом до уваги не береться оскільки факт поставки першої частини товару відповідачем не доведено. До того ж, в матеріалах справи є лист відповідача з проханням відтермінувати терміни поставки продукції на 30 календарних днів у зв'язку з затримкою у процесі виробництва. За свідченням представника позивача, вказаний лист, разом з іншими документами було отримано через нову пошту 30.07.18.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача щодо невиконання відповідачем умов договору по поставці товару на суму 362100,00 грн. до 31.07.2018.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за непоставлений товар за кожний день затримки.

Згідно п. 7.9. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань по цьому Договору, постачальник сплачує на користь замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних робіт за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 7.10. Договору у випадку порушення строків передачі товару з вини постачальника останній зобов'язаний сплатити на користь замовника штраф у розмірі 5% (п'ять відсотків) від вартості робіт, зазначених у п. 3.1. Договору.

Враховуючи вказані пункти Договору позивач правомірно нарахував відповідачу штраф у розмірі 5% (п'ять відсотків) від ціни договору визначеної в п. 3.1. Договору, а також пеню за період прострочення з 01.08.2018. по 06.08.2018.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки штрафу та пені і встановив їхню правильність.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2083,32 грн. пені та 18105,00 грн. штрафу за невиконання умов Договору є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Шевченко Тетяни Сергіївни ( АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Городоцької міської ради (м-н Гайдамаків 6, м. Городок, Львівська область, 81500; ) 2083 грн. 00 коп. пені, 18105 грн. 00 коп. штрафу, 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 20.12.2018.

Суддя О.С. Семчук