ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018

м. Дніпро

Справа № 904/4134/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Приватного підприємства "ТРЕС", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 5 218,88 грн. за договором підряду № 669-210/3-ІІ від 02.06.2015 року.

Представники:

від позивача: Новицька Г.А., паспорт АО 032863 виданий 10.01.2012 року Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, громадянка України, керівник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "ТРЕС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" заборгованість у розмірі 5 218,88 грн. за договором підряду № 669-210/3-ІІ від 02.06.2015 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов'язань за договором підряду № 669-210/3-П від 02.06.2015.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2018 року перейдено від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4134/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27.11.2018 о 12:00 год.

22.11.2018 до господарського суду надійшла заява відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені у розмірі 2 016,00 грн. Заява обґрунтована тим, що нарахування господарських штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. За доводами відповідача, позивач мав нарахувати санкції за період з 06.10.2015 по 06.04.2016 та звернутися до суду про стягнення нарахованої суми не пізніше 07.04.2017. Позивач звернувся з позовом до суду у вересні 2018 року, отже, з пропущенням річного строку позовної давності, який застосовується до вимог про стягнення пені.

У підготовче засідання 27.11.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

У підготовчому судовому засіданні 27.11.2018 представник позивача зазначив, що ним були надані всі можливі та допустимі докази.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27.11.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2018 о 10:40 год.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тауер Дівелопмент" (замовник) та приватним підприємством "Трес" (підрядник) 02.06.2015 укладено договір підряду № 669-210/3-П, відповідно до п. 2.1 якого підрядник зобов'язується у вказаний в договорі строк виконати на свій ризик, власними та залученими силами з використанням свого обладнання і матеріалів, за завданням Замовника роботи по влаштуванню систем димовидалення холу будинку №4 та здати їх в обумовлені терміни замовнику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього договору.

Вартість робіт відповідно до Додатку №1: без ПДВ 31 782,80 грн., ПДВ (20%) 6 356,56 грн., всього вартість робіт з ПДВ – 38 139,36 грн. (п. 3.2 договору).

Згідно з п.4.1 договору підрядник виконує роботи відповідно до Графіку виконання робіт (Додаток №2), який є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.1 договору оплата вартості матеріалів проводиться замовником, в національній валюті України, на умовах передоплати протягом 5-ти днів з моменту отримання рахунку від підрядника (Додаток №4 графік фінансування до цього договору).

Згідно з п. 5.4 договору оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) календарних днів з дня прийняття робіт і підписання актів виконаних робіт.

На виконання умов договору позивачем виконані обумовлені договором роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт, підписаного 30.09.2015 на суму 38 139,36 грн. та довідкою про вартість виконаних робіт за вересень 2015 року на суму 38 139,36 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем виконані роботи у розмірі 2 240,00 грн. не оплачені, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість, що є причиною виникнення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що директор товариства не підписував акту виконаних робіт, у зв’язку з чим подавав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Однак, не забезпечивши явку директора в судове засідання, клопотання про призначення експертизи судом залишено без задоволення. В подальшому відповідач заявляв лише про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення пені.

Таким чином, враховуючи наявність підписаного відповідачем акту приймання виконаних робіт, з урахуванням п. 5.4 договору, строк оплати виконаних робіт, є таким, що настав.

Доказів оплати виконаних робіт у розмірі 2 240,00 грн. відповідач не надав, доказів, наведених в обґрунтування позову, не спростував, у зв’язку з чим позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 2 240,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 197, 00 грн. та індекс інфляції у розмірі 765,88 грн. за період з 05.10.2015 по 11.09.2018.

Перевіркою правильності розрахунків 3% судом встановлено неправильно визначення позивачем початку періоду нарахування, оскільки умовами договору визначено, що оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 календарних днів від дня підписання актів виконаних робіт. Як встановлено вище, акт виконаних робіт підписано – 30.09.2018, отже, останнім днем оплати є 05.10.2018, а відповідно прострочка виникає з 06.10.2018, перевіривши розрахунок 3% річних було встановлено, що за період з 06.10.2015 по 11.09.2018 сума 3% річних складає 197,18 грн., однак суд не має права виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню за період з 06.10.2015 по 11.09.2018 у розмірі 197,00 грн.

Розрахунок індексу інфляції за вказаний період позивачем здійснено вірно, а тому вимога про стягнення індексу інфляції у розмірі 765,88 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов’язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов’язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.12.2 договору у випадку прострочення оплати за виконані роботи замовник сплачує підряднику штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за 180 днів, починаючи від 05.10.2015. За розрахунком позивача пеня складає 2 016,00 грн.

Такий розрахунок є помилковим з огляду на таке.

Розмір відповідальності за порушення грошових зобов’язань визначений спеціальним законом - Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" у вигляді пені, розмір якої не може перевищувати розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня.

Такі саме вимоги містить і Господарський кодекс України, а саме ч. 2 ст. 343, відповідно до якої за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, встановленому сторонами, але не може перевищувати подвійної облікової ставки національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня.

Отже, позивач мав розраховувати пеню, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Разом з цим, відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення пені.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.1 ст. 258 ст. 257 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Так, позивач нарахував пеню за період з 05.10.2015 по 01.04.2016 (180 днів), а відтак, строк позовної давності в межах, якого позивач мав звернутися до суду з вимогою про стягнення пені сплинув 01.04.2017.

Оскільки, строк позовної давності за вимогою про стягнення пені сплив та відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення пені, вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, з відповідача підлягає стягненню 3 202,88 грн., з яких: 2 240,00 грн., - основний борг, 197,00 грн. – 3% річних та 765,88 грн. – інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов’язані зі сплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 081,36 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "Трес" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тауер Дівелопмент" про стягнення 5 218,88 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тауер Дівелопмент" (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, буд. 35-Б, корпус 2, ідентифікаційний код 34823313) на користь Приватного підприємства "Трес" (49051, м. Дніпро, вул. Б. Хмельницького, 14а, ідентифікаційний код 32896987) - 2 240,00 грн. основного боргу, 197,00 грн. 3% річних, 765,88 грн. інфляційних втрат та 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2018

Суддя

В.Г. Бєлік