РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2018Справа № 910/13516/18

За позовом Комунального підприємства "Шкільне харчування Оболонського району м.Києва"

до Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації

про стягнення 1 566 089,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Мельниченко Є.В. за дов.;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Шкільне харчування Оболонського району м. Києва" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Оболонської районної в міста Києві державної адміністрації про стягнення 1 566 089,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1503-1П від 19.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 №910/13516/18 залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

23.10.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи №910/13516/18 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.12.2018.

03.12.2018р. від Відповідача до суду надійшла Заява від 03.12.2018 №4283 про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

В підготовчому засіданні 06.12.2018 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З'ясовані всі питання визначені ст..182 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2018 ухвалено закрити підготовче провадження та призначено розгляд справи №910/13516/18 по суті на 20.12.2018.

Представник відповідача в судове засідання 20.12.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчиненні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судом врахована Заява Відповідача від 03.12.2018 №4283 про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За встановлених обставин справи, відповідач належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 між Комунальним підприємством "Шкільне харчування Оболонського району м. Києва" (далі - позивач, учасник) та Управлінням освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - замовник, відповідач) було укладено договір №1503-1П (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого передбачено, що учасник зобов'язується у 2018 році надати замовнику послуги, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити послуги на умовах, визначені цим договором.

Найменування послуги: послуги з гарячого харчування в 32 закладах (п. 1.2. договору). Освіти (ДК 021:2015:55520000-1 - кейтерингові послуги) (далі - послуги) (п. 1.3. договору). Найменування (перелік) та вартість послуги, зазначені в розрахунку вартості послуги (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.4. договору).

Відповідно до п. 1.6. договору передбачено, що замовник зобов'язується прийняти і оплатити послуги на умовах, визначених цим договором.

Учасники зобов'язуються надати послуги із дотриманням норм харчування, якість яких відповідає умовам встановленим згідно з тендерною документацією торгів замовника та відповідно чинного законодавства (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 3.1. договору орієнтована ціна цього договору на 2018 рік становить: 234777008,00 грн. без ПДВ, яка визначається згідно розрахунку вартості послуг (додаток №1).

Остаточна ціна договору визначається за підсумком заявок, поданих і оплачених замовником учаснику протягом строку дії цього договору (п. 3.2. договору).

Загальна вартість фактично наданих послуг в період з 17.09.2018 по 30.09.2018 з організації харчування по договору становить 1 566 089,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 4.2. договору, здійснюються в безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів, згідно акту наданих послуг виконавцем шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок.

Так, на виконання договору з організації гарячого харчування позивач надав, а відповідач прийняв послуги з організації гарячого харчування на суму 1 566 089,00 грн., що підтверджується: актом №13 від 25.09.2018 на суму 782 619,00 грн., актом №14 від 03.10.2018 на суму 783 470,00 грн.

В зв'язку з вищевикладеним, позивач має право на отримання, а відповідач зобов'язаний сплатити 1 566 089,00 грн. = (782 619,00 грн. + 783 470,00 грн.).

Суду доведено, що Претензії щодо якості наданих позивачем послуг та оформлення обумовленої договором з організації харчування супроводжувальної документації від відповідача не надходило, всі надані позивачем, в відповідності до п. 4 договору, на підписаний акти виконання наданих послуг були підписані відповідачем без зауважень.

Відповідачу був наданий претензійний лист за №183 від 03.10.2018 на суму 1 566 089,00 грн. з проханням сплатити суми заборгованості за надані послуги, проте Відповідач не здійснив оплату за отримані послуги.

Отже, прийнявши від позивача за договором послуги з організації гарячого харчування у відповідача виник обов'язок з їх оплати, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 1 566 089,00 грн. заборгованості за договором з відповідача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір №1503-1П від 19.03.2018, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст. ст. 901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

По суті розгляду справи судом встановлено наступне, що на виконання договору з організації гарячого харчування позивач надав, а відповідач прийняв послуги з організації гарячого харчування на суму 1 566 089,00 грн., що підтверджується: актом №13 від 25.09.2018 на суму 782 619,00 грн., актом №14 від 03.10.2018 на суму 783 470,00 грн., що підписані головними бухгалтерами відповідача та позивача, та скріплені печатками, у зв'язку з чим відповідач погодився з отриманими послугами та не надав ніяких заперечень чи зауважень.

Як було зазначено раніше, п. 4.2. договору, здійснюються в безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів, згідно акту наданих послуг виконавцем шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Отже, за умовами договору строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем суду доведена належними та допустимими доказами у справі, а відтак суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 1 566 089,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 129, 185, 191, 233, 238, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Шкільне харчування Оболонського району м.Києва" задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (04211, м. Київ, вул. Йорданська, 11-А; ідентифікаційний код 37445442) на користь Комунального підприємства "Шкільне харчування Оболонського району м.Києва" (04205, м. Київ. проспект Оболонський, 20; ідентифікаційний номер 19475243) заборгованість у розмірі 1 566 089 (один мільйон п'ятсот шістдесят шість тисяч вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 24 235 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять п'ять) грн. 88 коп.

Після набрання рішення законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.12.2018

Суддя І.І. Борисенко