номер провадження справи 24/105/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 Справа № 908/2198/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4,

е-mail: ) у складі судді Азізбекян Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу

за позовною заявою: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ідентифікаційний код юридичної особи 19355964)

до відповідача: Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376, ідентифікаційний код юридичної особи 32166551)

про стягнення 28 189 грн. 70 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 3182 від 31.10.2017;

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

25.10.2018 до господарського суду Запорізької області звернулось Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (далі ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП ЗАЕС) з позовною заявою від 19.10.18 № 28-23/23322 про стягнення з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (надалі КП ПКВ Енергодарської МР) 24154,64 грн. основного боргу, пені в сумі 2033,96 грн., інфляційних втрат в сумі 508,74 грн., трьох процентів річних в сумі 492,36 грн. за договором № 75/44-16 про скидання очищених стоків з ООС КП "ПКВ" ЕМР до підвідного каналу ВП ЗАЕС та відшкодування витрат за скидання очищених стоків від 30.06.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано ст.ст. 193, 198, 230, 231 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 530, 546, 549, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, а також порушенням відповідачем зобовязань за договором № 75/44-16выд 30.06.2016 частині відшкодування витрат за скидання очищених стоків з ООС КП "ПКВ" ЕМР до підвідного каналу ВП ЗАЕС за 4 квартал 2017 року на суму 24 154 грн. 64 коп.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.18, зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою від 29.10.18 суддею прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2198/18 (якій присвоєно № провадження 24/105/18), справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 26.11.18.

В судовому засіданні 26.11.2018 розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення про вручення 02.11.2018 ухвали господарського суду Запорізької області суду від 29.10.2018.

В судовому засіданні 26.11.2018 представник позивача підтримав позов повністю, зазначив, що всі наявні докази було подано до суду, клопотання процесуального характеру відсутні та суду повідомлені всі обставини справи, які йому відомі.

Зясувавши думку позивача щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті, суд оголосив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.12.2018 об 11 год.00 хв.

Відповідач в судове засідання 17.12.2018 не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 03.12.2018 ухвали господарського суду Запорізької області суду від 26.11.2018.

Судом встановлено, що відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду цієї справи.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідача належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи № 908/2198/18, враховуючи неявку в судове засідання відповідача (його представника), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності такого учасника справи за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

По закінченні судового засідання 17.12.2018 судом прийнято рішення про задоволення позову, вступну та резолютивну частини якого було оголошено в цьому ж судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (Стороною-1, позивачем у справі) та Комунальним підприємством Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (Стороною-2, відповідачем у справі) 30.06.2016 укладено договір № 75/44-16 про скидання очищених стоків з ООС КП "ПКВ" ЕМР до підвідного каналу ВП ЗАЕС та відшкодування витрат за скидання очищених стоків (надалі - Договір).

До договору сторонами укладено відповідні додатки.

Відповідно до п. 1.2 Договору за умовами договору Сторона 2 зобов'язується щоквартально відшкодовувати Стороні 1 витрати за скидання очищених стоків з об'єднаних очисних споруд (ООС) КП «ПКВ» ЕМР до підвідного каналу ВП ЗАЕС згідно розрахунків забруднюючих речовин, які надходять з ООС КП «ПКВ» ЕМР (додаток №2, який відповідає Постанові КМУ від 25.03.1999р. №465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами»).

Згідно з п. 2.2 Договору фактичний розмір відшкодування нараховується з першого по останнє число кожного кварталу, визначається із розрахунку екологічного податку ВП ЗАЕС в частині скидання забруднених речовин у водні об'єкти, на підставі фактичних об'ємів за звітний квартал очищених скинутих стоків, наданих КП «ПКВ» ЕМР до 5-го числа місяця, наступного за звітним кварталом.

Відповідно до п. 2.3 Договору на підставі розрахунків забруднюючих речовин, зазначених у п. 1.2 даного договору, Сторона 1 по закінченню звітного кварталу, оформлює Акт про відшкодування витрат за скидання очищених стоків з ООС до підвідного каналу ВП ЗАЕС до 7-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, та направляє його Стороні 2 для підписання.

Згідно з п. 2.5 Договору Сторона 2 здійснює оплату згідно Акта про відшкодування витрат за скидання очищених стоків з ООС до підвідного каналу ВП ЗАЕС шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Сторони 1 не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним кварталом.

Відповідно до п. 7.1 Договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками. Строк дії даного договору до 31.12.16. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо за один місяць до закінчення дії договору одна із сторін не заявить про його розірвання.

Доказів розірвання, визнання недійсним чи припинення Договору в установленому законом порядку сторонами не надано.

Посилаючись на неналежне виконання з боку відповідача умов вказаного Договору, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 24154,64 грн. основного боргу, пені в сумі 2033,96 грн., інфляційних втрат в сумі 508,74 грн., трьох процентів річних в сумі 492,36 грн.

Оцінивши надані докази, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, з огляду на наступне:

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, на виконання умов Договору № 75/44-16 від 30.06.2016 сторонами підписаний двосторонній акт № 6 від 31.12.2017 про відшкодування витрат за скидання очищених стоків з ООС КП «ПКВ» ЕМР до підвідного каналу ВП ЗАЕС за 4 квартал 2017 року на суму 24 154 грн. 64 коп.

Строк оплати за вказаним актом згідно з п. 2.5. Договору - до 31.01.18.

Відповідач, у строки встановлені п. 2.5 Договору, оплату за вказаним актом не здійснив.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного відшкодування витрат за скидання очищених стоків, всупереч умов Договору та вимог закону, в обумовлений Договором строк не виконав.

Доказів надання відповіді на претензію позивача про оплату заборгованості суду не представлено.

Доказів правомірності своїх дій (бездіяльності) щодо такої несплати відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача 24 154 грн. 64 коп. заборгованості правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 2033,96 грн., інфляційні втрати в сумі 508,74 грн. та три проценти річних в сумі 492,36 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1 і 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 2.6 Договору за несвоєчасне внесення оплати Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення за весь період невиконання зобовязань.

Факт прострочення відповідачем зобовязання з відшкодуваня витрат за скидання очищених стоків з ООС КП «ПКВ» ЕМР до підвідного каналу ВП ЗАЕС за 4 квартал 2017 року підтверджується матеріалами справи.

Позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 31.01.2018 по 31.07.2018 в розмірі 2 033 грн. 96 коп.

Перевіривши (за допомогою ІПС Законодавство) заявлену позивачем до стягнення суму пені суд дійшов висновку про те, що здійснений позивачем розрахунок пені є вірним, тому, судом задовольняється сума пені у повному розмірі.

Позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 508,74 грн. інфляційних втрат та 492,36 грн. три проценти річних.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Прострочення оплати наданих послуг станом на 05.10.2018 складає 248 днів.

Позивачем нараховано до стягнення 3 % річних за 248 днів за період з 31.01.2018 по 05.10.2018 на загальну суму 492 грн. 36 коп.

Перевіривши (за допомогою ІПС Законодавство) заявлену позивачем до стягнення суму 3 % річних суд дійшов висновку про те, що здійснений позивачем розрахунок є вірним, тому, судом задовольняється сума 3 % річних у розмірі 492 грн. 36 коп.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 508 грн. 74 коп. за період з лютого по серпень (фактично згідно розрахунку) 2018 року.

Перевіривши (за допомогою ІПС Законодавство) наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за вказані періоди встановлено, що він здійснений у відповідності до чинного законодавства та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до чинного законодавства України позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Суд вважає, що позивачем доведено належними доказами порушення відповідачем його законних прав та інтересів та наявність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом в сумі 1 762 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376, ідентифікаційний код юридичної особи 32166551) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ідентифікаційний код юридичної особи 19355964, рахунок № 1241 в ПАТ АБ «Укргазбанк» м. Енергодар, код ЄДРПОУ банку 23697280, МФО 320478) 24 154 (двадцять чотири тисячі сто пятдесят чотири) грн. 64 коп. основного боргу; 2 033 (дві тисячі тридцять три) грн. 96 коп. пені; 508 (пятсот вісім) грн. 74 коп. інфляційних втрат, 492 (чотириста девяносто два) грн. 36 коп. 3 % річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано20.12.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян