ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2018 р. Справа№ 911/225/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.,

від позивача не з'явився

від відповідача Пономаренко В.М.

від третьої особи не з'явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року (повний текст складено 30.07.2018)

у справі №911/225/18 (суддя К.І. Головіна)

За позовом Київської міської клінічної лікарні №3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про зобов'язання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Київська міська клінічна лікарня №3 звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" про зобов'язання повернути майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1832-1 від 31.03.2016 року, який був укладений з ТОВ "Діамед", припинив свою дію у зв'язку із закінченням його строку, проте, відповідач продовжує користуватися орендованим приміщенням, не маючи на це відповідних правових підстав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2018 року передано матеріали справи №911/225/18 до Господарського суду міста Києва відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2018 року до участі у справі залучено Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі №911/225/18 у позов задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" повернути Київській міській клінічній лікарні № 3 за актом прийому-передачі нерухоме майно (нежитлові приміщення), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 26, корпус 3, загальною площею 29,3 кв. м., що використовується для розміщення аптеки, яка реалізує готові ліки та належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" на користь Київської міської клінічної лікарні № 3 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зміст пункту 9.7 договору не передбачає автоматичного продовження дії договору на новий строк без дотримання умови щодо укладення сторонами додаткової угоди про продовження дії договору, а відтак спірний договір припинив свою дію з 29.06.2017 року за закінченням строку його дії. Тому місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач порушив господарське зобов'язання з повернення об'єкту оренди, зазначене приміщення займає за відсутності на це правових підстав та його не звільняє.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не дотримався процесуальних положень закону щодо належного провадження підготовчого засідання, не з`ясував думку відповідача про призначення справи до розгляду по суті, а саме не розглянув клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Також на думку апелянта спірний договір вважається продовженим на підставі ч. 2, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» на 455 днів, а саме до 19.09.2018 року. Окрім цього апелянта звертає увагу, що 30.09.2017 року рішенням постійної комісії Київради з питань власності, оформленим протоколом №55 від 30.06.2017 року, було продовжено оренду товариству приміщень за адресою: вул. П. Запорожця, 26, к.3 на два роки та 364 дні, проте, станом на день подання апеляційної скарги відповідач не отримував підписані редакції договір оренди приміщень за адресою: вул. П. Запорожця, 26, к.3, що є порушенням вимог визначених п. 9 положення про оренду майна територіальної громади міста Києва та ч. 3, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Й наостанок, апелянт вважає, що рішенням постійної комісії Київради з питань власності від 01.12.2017 року (протокол №71) протокол Київради №55 від 30.06.2017 року був скасований, зокрема у частині продовження дії договору оренди на новий строк, але іншого договору, а саме договору №1833-1 від 31.03.2016 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Куксов В.В., судді: Гончаров С.А., Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суд від 17.09.2018 року у справі №911/225/18 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" залишено без руху з підстави відсутності доказів сплати судового збору.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 року ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 року справу №911/225/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

11.10.2018 року від Комунального Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Фастівтепломережа" на рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2018 року прийняти до провадження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі №911/225/18 та призначено її розгляд на 15.11.2018 року.

02.11.2017 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

06.11.2017 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів третя особа подала відзив на апеляційну скаргу в якому остання просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 року розгляд справи відкладено на 13.12.2018 року.

23.11.2017 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів позивач подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 13.12.2018 року представник відповідача надав усні пояснення, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Також, в судовому засіданні представник відповідача подав усне клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з розглядом господарським судом міста Киває пов`язаної справи, яке колегією суддів було відхилено з підстав необґрунтованості.

Відповідно до ч. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2016 року між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" (орендар) та Київською міською клінічною лікарнею № 3 (балансоутримувач) був укладений трьохсторонній договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1832-1 (далі - договір; а.с. 14-19).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26, корп. 3, для розміщення аптеки, що реалізує готові ліки.

Згідно з п. 4.1 договору орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору передати по акту приймання-передачі об'єкт оренди орендарю.

Як встановлено в п. 9.1. договору договір оренди є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 31.03.2016 року до 29.06.2017 року.

Пунктом 9.2. договору також визначено, що усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються у письмовій формі і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами.

А пунктом 9.7. договору встановлено, що уразі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміни його умов після закінчення строку його дії протягом 1 місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Зазначені дії оформлюються відповідним договором, який є невід'ємною частиною цього договору.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі нерухомого майна від 20.03.2015 року відповідно до якого позивач передав спірне майно, а відповідач прийняв спірне майно в орендне користування згідно з договором оренди. (а.с. 32).

На думку позивача договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1832-1 від 31.03.2016 року, який був укладений з ТОВ "Діамед", припинив свою дію у зв'язку із закінченням його строку (п. 9.1. договору), проте, відповідач продовжує користуватися орендованим приміщенням, не маючи на це відповідних правових підстав.

Місцевий господарський суд погодився з доводами позивача та вказав, що зміст пункту 9.7 договору не передбачає автоматичного продовження дії договору на новий строк без дотримання умови щодо укладення сторонами додаткової угоди про продовження дії договору, а відтак спірний договір припинив свою дію з 29.06.2017 року за закінченням строку його дії. Враховуючи викладене, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України). Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди майна, яке перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір найму укладається на строк, встановлений договором.

При цьому, приписами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" унормовано, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Згідно з частиною 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до умов п. 9.7 договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміни його умов після закінчення строку його дії протягом 1 місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. При цьому, такі дії оформлюються відповідним договором, який є невід'ємною частиною цього договору.

Зі змісту вказаного пункту вбачається, що підставою для продовження дії договору на той самий строк і на тих самих умовах є, по-перше, відсутність заяви однієї із сторін про припинення цього договору, та по-друге, оформлення відповідним договором факт продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладання додаткової угоди. (п. 9.2. договору).

Тобто, вказаний пункт договору кореспондується з правовим інститутом пролонгації договору оренди державного та комунального майна (продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах) закріплений у ч. 2, ст. 17, Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору. Одночасно у п. 9.7. договору сторонами передбачено оформлення продовження договору шляхом укладання додаткової угоди, що відповідає загальним правилам цивільного та господарського законодавства.

Враховуючи вищевикладене, предметом дослідження у даній справі буде наявність чи відсутність заяви сторін про припинення дії цього договору та факт укладання додаткової угоди.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач вважає договір припиненим, а відповідач в свою чергу заперечує даний факт оскільки вважає договір продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, допоки одна із сторін не заявить про припинення договору.

Колегіє суддів встановлено, що матеріали справи не містять заяви сторони договору протягом одного місяця після закінчення договору щодо його припинення. Відсутня і заява відповідача до орендодавця про оформлення змін до договору щодо продовження його дії на тих самих умовах та на той самий строк, як то передбачено п. 9.7. та п. 9.2. договору у відповідності до ст.ст. 181, 188 Господарського кодексу України.

Натомість матеріали справи містять протокол №55 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 30.06.2017 року відповідно до якого змінено строк дії договору на 2 роки 364 дні. (а.с. 71-72).

Таким чином, орендодавець запропонував внесення змін до істотних умов договору оренди.

Внесення змін до договору, відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України та ст. 188 Господарського кодексу України здійснюється шляхом укладання додаткової угоди.

Як вбачається з листа №062/05/20-973 від 01.02.2018 року Департаменту комунальної власності м. Києва договір оренди в новій редакції підписується трьома сторонами договору. Департаментом комунальної власності м. Києва було підготовлено проект договору та направлено на підпис балансоутримувача, який відмовився від підпису у зв`язку з заборгованістю з орендної плати ТОВ «Діамед» та розглядом справи у Господарському суді Київської області. (а.с. 101-102).

Тому, колегія суддів вважає, що орендодавець не висловив своєї згоди на «автоматичне» поновлення договору оренди на тих самих умовах та на той самий строк.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що п. 9.7. договору не може бути застосований при вирішенні питання про строк дії договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що договір оренди №1832-1 від 31.03.2016 року припинив свою дію з 30.06.2017 року на підставі п. 9.4. договору у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Доказів підписання нового договору оренди сторонами суду не надано.

Одночасно, колегія суддів бере до уваги рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/6828/18 від 18.09.2018 року, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору №1832-1 від 31.03.16. продовженим строком на 2 роки та 364 дні та визнання договору № 1832-1 від 31.03.16. укладеним в редакції, яка підписана позивачем відмовлено повністю.

Тобто, на момент розгляду справи відсутній діючий договір оренди нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 26, корп. 3, для розміщення аптеки, що реалізує готові ліки.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 цього Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У договорі оренди сторони обумовили наслідки закінчення строку дії договору, а саме - після припинення дії договору оренди, орендар зобов'язаний протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу, який підписується орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем (п. 4.2.20 договору).

Також згідно з п. 4.9 договору після припинення договору орендар зобов'язаний протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу, який підписується орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем.

Отже, враховуючи встановлений факт, що договір оренди №1832-1 від 31.03.2016 року припинив свою дію з 30.06.2017 року, відповідач зобов`язаний передати майно позивачу.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що позовні вимоги про зобов'язання ТОВ "Діамед" повернути КМКЛ № 3 нерухоме майно (нежитлові приміщення), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 26, корпус 3, загальною площею 29,3 кв.м., за актом прийому-передачі, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі колегією суддів відхиляються, оскільки не містять обґрунтувань у чому саме полягає незаконність і необґрунтованість рішення суду.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні місцевого господарського суду повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року у справі №911/228/18.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

Постановив:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" на рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року №911/225/18 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року №911/225/18 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2018 року №911/225/18.

4. Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи №911/225/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.12.2018 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз