АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/447/18
Південно-Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Безпалюк А.В.,

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Миколаївгаз Збут» - адвокат Козирєв А.В.,

від ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» - адвокат Зотіков С.Е.,

від ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» - адвокат Іноземцев Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018 (суддя Мавродієва М.В.) вступну та резолютивну частину якої проголошено у судовому засіданні у м. Миколаєві, вул. Адміральська, 22. Повне рішення складено 05.09.2018

по справі №915/447/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут»

до Публічного акціонерного товариства «Веселинівський завод сухого знежиреного молока»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз»

про стягнення 986 001,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» (далі - ТОВ «Миколаївгаз Збут») звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» (далі - ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока») третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз») про стягнення заборгованості в сумі 986 001, 36 грн. та 14 790,02 грн. судового збору.

Позов обґрунтований тим, що 29.07.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2015/ТП-ПР-1113026 на постачання природного газу за регульованим тарифом. Згідно з постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.06.2015 №№1886, 1942, 1908, 1888, вартість природного газу складала 9 012,48 грн. з ПДВ за 1000 куб.м. На підставі вказаного договору, 31.07.2015 ПАТ «Миколаївгаз» було складено акт про фактичні обсяги спожитого (протранспортованого) природного газу відповідачем за липень 2015 року в кількості 339,404 тис. куб. м, з яких 109,404 тис. куб. м поставлено постачальником ТОВ «Миколаївгаз Збут». В подальшому позивачем було складено та вручено відповідачу два примірники акту приймання-передачі природного газу №МКЗ 00000785 від 31.07.2015 за липень 2015 року на 109,404 тис. куб. м., на суму 986 001,36 грн. (109,404 х 9 012,48 грн.). Відповідачем не було повернуто позивачу підписаний екземпляр цього акту, що обумовило направлення позивачем відповідачу претензії-вимоги від 19.01.2018 щодо оплати існуючої заборгованості в сумі 986 001,36 грн., яка була залишена без відповіді.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018 у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладені на позивача.

Рішення мотивоване тим, що в липні 2015 року відповідачем отримано природний газ тільки від ТОВ «Газкомінвест» в обсязі 230,000 тис.куб.м. Позивач не довів, що в липні 2015 року поставив відповідачу 109,404 тис.куб.м природного газу.

Не погоджуючись із даним рішенням, ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулось до Південно-Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018 року по справі № 915/447/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає прийняте рішення судом першої інстанції незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що господарським судом було взято до уваги лише доводи відповідача, зазначені у відзиві, які непідкріплені належними та допустимими доказами в частині позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за Типовим договором на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-ПР-1113026.

Скаржник зазначає, що пунктами 8.6.2, 8.6.3 Договору №2904/35-2014 від 26.12.2014 на постачання природного газу, укладеного між відповідачем і ТОВ «Газкомінвест», визначено, що покупець (відповідач), відповідно до вимог Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ від 13.09.2012 №1181, повинен укласти договір на постачання природного газу за регульованим тарифом із гарантованим постачальником, та укласти з відповідними газотранспортними (газорозподільними) підприємствами договір (договори) на транспортування (розподіл) природного газу для забезпечення ним об'єктів та споживання покупця.

30.04.2015, на виконання вищевказаних умов Договору №2904/35-2014 від 26.12.2014 на постачання природного газу, між ПАТ «Миколаївгаз» та відповідачем було укладено Договір на розподіл природного газу №Т-ПР-1113026-МГ, за умовами якого відповідач виступав замовником послуги розподілу природного газу виключно по договору з ТОВ «Газкомінвест».

Постановою НКРЕКП №1640 від 28.05.2015, крім іншого, анульовано ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом видану ПАТ «Миколаївгаз» з 01.07.2015. Постановою НКРЕКП №1228 від 09.04.2015 видано ПАТ «Миколаївгаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Миколаєва та Миколаївської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Миколаївгаз», терміном дії з 14.04.2015 по 13.04.2020. Постановою НКРЕКП №164 від 28.05.2015 видано ТОВ «Миколаївгаз Збут» ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Миколаїв та Миколаївської області терміном дії з 01.07.2015 по 30.06.2020.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №705 від 25.07.2012 року «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» визначено, що гарантованими постачальниками природного газу є суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії).

Таким чином, апелянт зазначає, що з початку своєї діяльності набув статус гарантованого постачальника для відповідача, і тому ним було укладено з відповідачем Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом від 29.07.2015 №2015/ТП-ПР-1113026, та висунуто вимогу про оплату обсягу газу з урахуванням перерахунку за червень 2015 року. У відповідності до додатку №1 до вказаного Договору №2015/ТП-ПР-1113026 від 29.07.2015, було вказано номінальну потужність котла парового «AVOGARDO» - 650 м.куб/год., режим роботи споживача - 24 год./доби, номінальну потужність теплогенератора «Аертон-500КВ» - 54,5 м.куб./гол., кількість 4 шт., режим їх роботи 24 м.куб./год.

На думку скаржника посилання відповідача на те, що акт про фактичні обсяги спожитого (протранспортованого) газу від 31.07.2015 не був узгоджений відповідачем спростовується тим, що у відповідності до вимог п. 2.5 Договору №2015/ТП-ПР-1113026 за підсумками розрахункового періоду споживач протягом двох робочих днів погоджує з газорозподільним підприємством акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення актів прийманню передачі газу між відповідними суб'єктами ринку природного газ, та за наявності розбіжностей у частині визначення обсягу спожитого (протранспортованого) газу вони підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. При цьому відповідачем допущено недотримання вимог п.3.8 даного Типового договору, оскільки останній протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу від 31.07.2015 не надав позивачу в письмовій формі мотивовану відмову від підписання цього акту.

Апелянт вважає, оскільки на даний час питання розбіжності в частині визначення обсягу спожитого газу за липень 2015 року у відповідності до законодавства не врегульовано, тому обсяг природного газу, зазначений в акті приймання-передачі природного газу від 31.07.2015 є таким, ще відповідає дійсності, за даними ПАТ «Миколаївґаз».

Ухвалою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 12.10.2018 року колегія суддів у складі, головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А. відкрито апеляційне провадження у справі №915/447/18 за апеляційною скаргою ТОВ «Миколаївгаз Збут» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Південно-Західного апеляційного господарського суду №24 від 22.10.2018 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку із перебуванням судді Мишкіної М.А. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 22.10.2018 для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Миколаївгаз Збут» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018 у справі №915/447/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 вищевказаною колегією суддів справу № 915/447/18 апеляційну скаргу ТОВ «Миколаївгаз Збут» прийнято до провадження та призначено справу №915/447/18 до розгляду на 28.11.2018.

06.11.2018 до Південно-Західного апеляційного господарського суду від ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє зазначає, що доводи апелянта щодо стягнення спірної суми лише на підставі того, що Завод не надав йому заперечень на акт приймання-передачі природного газу № МК300000785 є помилковими, адже зміст положення п. 3.14. Правил користування природним газом для юридичних осіб від 13.09.2012 року №1181, та п.п. 2.5., З.6., 3.8 договору від 29.07.2015 року, полягає в тому, що обсяг спожитого газу визначається або за згодою сторін (шляхом узгодження акту Газорозподільного/газотранспортного підприємства про фактичні обсяги спожитого (протранспортованого) газу за певний період зі Споживачем, та на підставі цього акту - підписання між Постачальником та Споживачем акту приймання-передачі природного газу), або в судовому порядку за позовом будь-якої з сторін, при цьому суд у будь-якому разі (незалежно від того, хто звернувся з позовом) повинен з'ясувати дійсні обставини щодо спірного обсягу газу.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції була надана належна правова оцінка аргументам сторін, були повно і всебічно з'ясовані обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх доводів.

ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» зазначає, що наявний в матеріалах справи лист третьої особи від 24.06.2015 року № 2475 та акт №1 від 01.07.2015 року «про виявлені недоліки/порушення» (не зважаючи на назву акту) не свідчать про вчинені відповідачем порушення: третя особа не навела ні у листі від 24.06.2015 року, ні в акті від 01.07.2015 року які конкретно обставини свідчили про сумніви в точності показів лічильнику; при знятті вузла обліку 01.07.2015 року не виявлено порушення цілісності пломб та інших пошкоджень вузла обліку; повірка лічильнику проводилась позачергово (про що зазначено в протоколі від 01.07.2015 року № 1 щодо направлення ЗВТ на позачергову/експертну повірку або експертизу, в листі третьої особи від 24.06.2015 року), тобто лічильник газу, що використовувався відповідачем у червні 2015 року, був повірений, а отже, ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» не допущене порушення, передбачене п. 5 ч. 2 ст. 23 Закону, і його вина у тому, що метрологічним центром була виявлена невідповідність газового лічильнику встановленим вимогам, відсутня.

У зв'язку з викладеним відповідач вважає, що судом першої інстанції було прийняте законне, обґрунтоване і правильне по суті рішення, яке має бути залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

В судовому засіданні 28.11.2018 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд, задовольнити останню.

Представник ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» в судовому засіданні 28.11.2018 надав пояснення, в яких заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

В судовому засіданні 28.11.2018 представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» надав пояснення щодо обсягів поставленого газу за спірний період.

28.11.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.2018.

13.12.2018 до початку судового засідання до апеляційного суду від ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи роздруківки з коректора за липень 2015 року по ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока».

В судовому засіданні 13.12.2018 заслухавши думки представників щодо вищевказаного клопотання, судова колегія вирішила, задовольнити клопотання третьої особи та залучили до матеріалів справи роздруківки з коректора за липень 2015 року по ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока».

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні 13.12.2018 підтримали пояснення надані в судовому засіданні 28.11.2018 та просили суд, апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.12.2018 також підтримав пояснення, які були надані останнім в судовому засіданні 28.11.2018 та просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Миколаївської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Миколаївгаз Збут» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2012 між ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» (споживач) і ПАТ «Миколаївгаз» (постачальник) укладений Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №ТП-ПР-1113026-МГ, на умовами якого Постачальник постачає природний газ Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно п.10.1 вказаного договору, він укладений на строк до 31.12.2013, та вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Матеріалами справи підтверджено та сторони не заперечують, що Типовий договір від 30.12.2012 припинив свою дію з 01.07.2015.

29.12.2014 між ТОВ «Газкомінвест» (постачальник) та ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» (покупець) був укладений Договір постачання природного газу №2904/35-2014, за умовами якого постачальник зобов'язався постачати покупцю природний газ в обсязі, узгодженому сторонами в цьому договорі та/або додаткових угодах до нього, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити природний газ.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками Сторін та діє до 31 грудня 2015 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 8.1 договору).

В матеріалах справи відсутні докази, що договір №2904/35-2014 від 29.12.2014 розірваний чи припинив свою діє, а отже він є чинним.

Так, на підставі вказаного договору ТОВ «Газкомінвест» та ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» склали акт №76 приймання-передачі природного газу за липень 2015 року, в якому зазначено, що ТОВ «Газкомінвест» передало, а відповідач прийняв за липень 2015 року природний газ в обсязі 230 000 тис. куб. м. Зазначений акт без заперечень підписаний повноважними представниками юридичних осіб та скріплений печатками (а.с. 74).

30.04.2015 року між ПАТ «Миколаївгаз» (Газорозподільне підприємство) та ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» (Замовник) був укладений Договір на розподіл зобов'язалось надати Замовнику послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межи балансової належності об'єктів Замовника або його споживачів, відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів і експлуатаційної відповідальності сторін, а відповідач - сплатити вартість послуг транспортування природного газу.

Згідно п. 11.1 цього договору, він укладений на строк до 31.12.2015 та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В матеріалах справи відсутні докази, що даний договір розірваний чи припинив свою діє, а отже є чинним.

Відповідно до вказаного договору між відповідачем і третьою особою 31.07.2015 було підписано акт наданих послуг з транспортування природного газу в обсязі 230 000 тис. куб.м, що свідчить про дію даного договору під час виникнення спірних відносин у липні 2015 року (а.с. 90).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір на розподіл природного газу від 30.04.2015 не містить положень щодо його укладення виключно на виконання Договору на постачання природного газу №2904-35/2014 від 26.12.2014, укладеного між відповідачем та ТОВ «Газкомінвест», чим спростовуються відвідні доводи ТОВ «Миколаївгаз Збут», як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі.

29.07.2015 між ТОВ «Миколаївгаз Збут» (Постачальник), ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» (Споживач) і ПАТ «Миколаївгаз» (Газорозподільне/Газотранспортне підприємство) був укладений Типовий договір №2015/ТР-ПР-1113026 на постачання природного газу за регульованим тарифом, за умовами п.1.1 якого Постачальник зобов'язався постачати Споживачу природний газ в обсягах та порядку, передбачених договором для забезпечення потреб відповідача, а останній зобов'язався оплачувати Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку, на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 1.2 цього Договору, передача газу за Договором, здійснюється на межах балансової належності об'єктів Споживача відповідно до акту розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання визначається Сторонами в додатку 1 до Договору.

Згідно п.1.3 цього Договору, Газорозподільне/Газотранспортне підприємство, через газові мережі якого Постачальник постачає газ Споживачеві, забезпечує розподіл/транспортування до пунктів призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску. Взаємовідносини між Постачальником та Газорозподільним/Газотранспортним підприємством у частині розподілу/транспортування газу до пунктів призначення регулюються окремим договором на розподіл/транспортування природного газу, укладеним між Постачальником та Газорозподільним/Газотранспортним підприємством.

Відповідно до п.10.1 цього Договору, він набирає чинності з моменту його підписання та поширює свою дію на відносини, які склалися між Сторонами починаючи з 01.07.2015.

Так, судова колегія встановила, що 30.06.2015 між третьою особою та відповідачем складений технічний акт про обсяги спожитого (протранспортованого) газу, яким встановлено витрату природного газу згідно показів приладів обліку та виробничо-технологічних витрат за червень 2015 року в обсязі 212,223 тис.куб.м, з яких 207,223 тис.куб.м поставлено ТОВ «Газкомінвест», що також підтверджено актом прийому-передачі природного газу №61 від 30.06.2015, підписаним між ТОВ «Газкомінвест» та відповідачем (а.с. 73), та 5,000 тис.куб.м - поставлено ПАТ «Миколаївгаз» (а.с. 81).

30.07.2015 ПАТ «Миколаївґаз» здійснено Технічний розрахунок обсягу газу, спожитого відповідачем в період з 01.06.2015 10-00 год. по 01.07.2015 6-20 год. в обсязі 316,376 тис.куб.м за номінальною потужністю газоспоживного обладнання-котла «AVOGARDO» - 650 куб.м./год. при 476 год. роботи, теплогенератору «Аертон-500КВ», 4 штуки по 54,5 куб.м./год. при 32 год. роботи (даний технічний розрахунок обсягу газу був здійсненний у зв'язку з зняттям та направленням 01.07.2015 газового лічильника споживача в комплекті з коректором на позачергову повірку (причиною зняття лічильнику з коректором були сумніви обрахунків спожитого газу) та монтаж засобів вимірювальної техніки замість знятого лічильника в комплексі з коректором).

Даний технічний розрахунок було направлено відповідачу третьою особою листом №15/2842 від 30.07.2015. Відповідачем даний технічний розрахунок не підписаний.

31.07.2015 ТОВ «Миколаївгаз Збут» було складено акт про фактичні обсяги спожитого (протранспортованого) природного газу за липень 2015 року, у якому зазначено, що відповідно до Договору на розподіл природного газу №2015/ТП-ПР-1113026 встановлено витрату природного газу згідно показів приладів обліку та виробничо-технологічних витрат за липень 2015 року в кількості 339,404 тис.куб.м, з яких (а.с. 37):

обсяг газу, проведений у балансі за червень 2015 року - 212,223 тис.куб.м;

обсяг спожитого газу в червні 2015 року згідно Технічного розрахунку 316,376 тис.куб.м;

обсяг спожитого газу в липні 2015 року 235,251 тис.куб.м., з яких:

поставлено від ТОВ «Миколаївгаз Збут» природний газ в обсязі 109,404 тис.куб.м (який є спірним у даній справі);

від ТОВ «Газкомінвест» в обсязі 230,000 тис.куб.м.

Цей акт був направлений відповідачу третьою особою листом від 10.08.2015 №10/2980.

31.07.2015 ТОВ «Миколаївгаз Збут» складений акт приймання-передачі природного газу №МК300000785 до Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 29.07.2015 №2015/ТР-ПР-1113026 (а.с. 38), згідно якого позивач у липні 2015 року передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 109,404 тис.куб.м на суму 986 001,36 грн., включаючи ПДВ. При цьому, до загальної вартості згідно акту включена вартість природного газу в кількості 109,404 тис.куб.м на суму 866 479,66 грн., збір у вигляді цільової надбавки на обсяг природного газу у сумі 17 329,60 грн., вартість послуг із постачання обсягу газу у сумі 15 084,62 грн., розподілу обсягу газу у сумі 71 957,20 грн. та його транспортування у сумі 15 150,26 грн.

Даний акт не був підписаний відповідачем, у зв'язку з чим позивач направив відповідачу претензію-вимогу №МКЗ 007-СЛ-703-118 від 19.01.2018 про сплату даної суми, яку відповідач залишив без відповіді (а.с. 39-40).

Стосовно спірного об'єму спожитого природного газу відповідачем у розмірі 109,404 тис.куб.м на суму 986 001,36 грн., включаючи ПДВ, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається, з матеріалів справи, включений ТОВ «Миколаївгаз Збут» до акту про фактичні обсяги спожитого (транспортованого) природного газу за липень 2015 року в кількості 104 153 тис.куб.м., був донарахований технічним розрахунком (розрахунковим методом). 104,153 тис.куб.м. є різницею між 316,376 тис.куб.м. (технічний розрахунок ТОВ «Миколаївгаз Збут» обсягу газу, спожитого відповідачем у період з 01.06.2015 10-00 год. по 01.07.20015 6-20 год.) та 212,223 тис.куб.м. (технічний акт про обсяги спожитого (транспортованого) газу за червень 2015 року укладений між ПАТ «Миколаївґаз» та ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» від 30.06.2015).

Отже, судова колегія встановила, що природний газ в об'ємі 104,153 тис.куб.м був спожитий відповідачем у червні 2015 року, проте позивач даний об'єм газу зазначив в акті від 31.07.2015 як природний газ спожитий у липні 2015 року. В судовому засіданні 28.11.2018 року представники сторін не спростували вищевстановленого.

Оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем почали діяти з 01.07.2015 року відповідно до п. 10.1 Типового договору №2015/ТР-ПР-1113026 від 29.07.2015, то судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог частині стягнення вартості спожитого природного газу за червень 2015 року в об'ємі 104,153 тис.куб.м, який позивачем безпідставно виставлений відповідачу до сплати в акті за липень 2015 року.

Стосовно позовних вимог в частині 5 251 тис.куб.м (різниця між 109,404 тис.куб.м та 104,153 тис.куб.м.) судова колегія зазначає наступне.

Приймаючи рішення суд першої інстанції зазначив, що ні позивачем, ні третьою особою не доведено постачання третьою особою в липні 2015 року спірного обсягу природного газу, зокрема, в частині обсягу 5,251 тис.куб.м, який не відповідає підписаному між відповідачем і третьою особою акту наданих послуг з транспортування природного газу за липень 2015 року.

Проте судова колегія не погоджується з даним висновком господарського суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 31.07.2015 між третьою особою та відповідачем був підписаний акт наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ, у якому зазначено, що ПАТ «Миколаївгаз» відповідно до Договору на розподіл природного газу №т-пр-1113026-мг від 30.04.2015 надало відповідачу (Замовнику) послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами до меж споживачів Замовника за липень 2015 року загальним об'ємом 230,000 тис.куб.м.

Також, 31.07.2015 між відповідачем та ТОВ «Газкомінвест» підписаний акт прийому-передачі природного газу №76 за липень 2015 року на підставі Договору №2904/35-2014 від 29.12.2014, відповідно до якого ТОВ «Газкомінвест» передало, а відповідач прийняв у липні 2015 року природний газ в обсязі 230,000 тис.куб.м.

В акті третьої особи про фактичні обсяги спожитого (протранспортованого) природного газу за липень 2015 року від 31.07.2015 зазначено, що у липні 2015 року відповідач отримав у ТОВ «Газкомінвест» 230,000 тис.куб.м природного газу. У цьому ж акті вказано, що загалом у липні 2015 року відповідачу поставлений газ в обсязі 235,251 тис.куб.м.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія встановила наступне.

Відповідно до п. 2.5 Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-ПР-1113026 від 29.07.2015 року укладеного між ТОВ «Миколаївгаз Збут», ПАТ «Миколаївгаз» та ПАТ «Веселинівський завод сухого знежиреного молока», за підсумками розрахункового періоду Споживач протягом двох робочих днів погоджує з Газорозподільним/ Газотранспортним підприємством акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) природного газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення актів приймання-передачі газу між відповідними суб'єктами ринку природного газу. Тобто споживачем та його постачальником.

Обсяги протранспортованого газу споживачу визначаються за допомогою комерційних вузлів обліку газу згідно надрукованих інструментальних звітів з коректорів (обчислювачів) за місяць, добу, протоколів про втручання в роботу, протоколів аварійних ситуацій з врахуванням актів перевірок газорозподільчого підприємства. Обсяг спожитого споживачем природного газу за звітній місяць визначається з контактної години першого числа звітного місяця до контрактної години першого числа наступного за звітним місяцем - розрахунковий період. Ці обсяги оформлюються Технічним актом про обсяги спожитого (протранспортованого) природного газу (п. 2.4 Технічної угоди на здійснення контролю за обліком газу до Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-ПР-1113026 від 29.07.2015 року) (а.с. 17).

У Правилах обліку природного газу під час його транспортування газорозподільчими мережами, постачання та споживання, затверджені Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №618 (зі змінами) визначено, що контактна година - умовне чисельне значення часу початку доби. Для комерційного обліку газу контактна година встановлюється газотранспортним підприємством.

Розпорядженням №13-р від 19.03.2015 НАК «Нафтогаз України» з 29.03.2015 року встановлено контактну годину 10.00 год. за Київським часом.

Так, за документами, які містять в матеріалах справи, зокрема, акту про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого), акту №76 прийому-передачі природного газу за липень 2015 року на підставі Договору №2904/35-2014 від 29.12.2014 вбачається, що у липні 2015 року відповідач загалом отримав газ в обсязі 235,251 тис.куб.м., з яких 230 000 куб.м. - обсяг природного газу поставлений ТОВ «Газкомінвест», а різниця 5 250,8 куб.м. скорегована до 5 251 куб.м. обсяг який включено до 109 404 куб.м. природного газу поставленого позивачем на об'єкт відповідача, що також підтверджується звітом коректора природного газу, який входить до складу комерційного вузла обліку газу встановленого на об'єкті відповідача за період з 01.07.2015 року по 31.07.2015.

Судова колегія зазначає, що вищевстановлене, не спростовано сторонами.

Отже, ПАТ «Миколаївгаз» у відповідності до умов Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-ПР-1113026 від 29.07.2015 року та наданих звіту коректора встановленого на об'єкті відповідача було включено обсяг 5 251 куб.м. до акту про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) природного газу відповідачем у липні 2015 року.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості спожитого природного газу за липень 2015 року у кількості 5 251 куб.м. на суму 47 324, 55 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного рішення господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018 року у справі №915/447/18 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 47 324,55 грн. за 5 251 куб. м. спожитого природного газу.

Розподіл судових витрат у даній справі здійснено відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та складає 3 082,24 грн. за подання позовної заяви та 4 623,36 грн. за подання апеляційної скарги та покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2018 у справі №915/447/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» заборгованості в сумі 47 324,55 грн. (за спожитий природний газ у липні 2015 року у кількості 5 251 куб.м) скасувати, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» заборгованості в сумі 47 324,55 грн. (за спожитий природний газ у липні 2015 року у кількості 5 251 куб.м).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 082,24 грн.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.»

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Веселинівський завод сухого знежиреного молока» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 623,36 грн.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 18.12.2018.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.