ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року Справа № 908/3966/15

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя

представник: Білич Н.С., довіреність №430 від 15.06.2018, адвокат;

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

представник: Земляний О.Ю., довіреність №18-62 від 02.05.2018, адвокат; Маньчин О.О., довіреність №18-74 від 02.05.2018, адвокат;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ПАТ "Запоріжжяобленерго" - Національне антикорупційне бюро України, м. Київ

представник: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2018 у справі №908/3966/15 (колегія суддів у складі головуючого судді Зінченко Н.Г., суддів Мірошниченко М.В., Колодій Н.А., повне рішення складено 16.10.2018)

у справі

за первісним позовом про стягнення 485 543 021,15 грн

за зустрічним позовом про стягнення 172 484 044,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулося до Господарського суду Запорізької області з заявою №008-33/6140 від 13.04.2018 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15 та з врахуванням заяви від 15.06.2018 просило скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15 в частині припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України за первісним позовом в розмірі 172484044,82 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на користь позивача 172484044,82 грн.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017 у справі №908/1810/17, яке набрало законної сили, за позовом Національного антикорупційного бюро України до ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та ПАТ «Запоріжжяобленерго» визнано недійсною угоду у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.11.2015 на суму 172484044,82 грн, що була підставою припинення провадження у цій справі в частині стягнення боргу за первісним та зустрічним позовами в сумі 172484044,82 грн.

В свою чергу відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» також звернулося із заявою №18-03/3 від 18.05.2018 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15, в якій просило поновити строк на звернення з даною заявою, скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15 в частині припинення провадження у справі за зустрічною позовною заявою на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь відповідача грошові кошти 172484044,82 грн.

Заява відповідача обгрунтована тими ж підставами, що і заява позивача.

Сторонами також було подано заяву про затвердження у справі мирової угоди.

Судом першої інстанції вказані заяви було прийнято до сумісного розгляду, поновлено позивачу за зустрічним позовом строк на подання заяви, на підставі заяви від 16.07.2018 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на сторні позивача - Національне антикорупційне бюро України, визнано наявність нововиявлених обставин та ухвалено переглянути рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15 в частині припинення провадження у справі за первісною та зустрічною позовною заявою на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України щодо стягнення 172484044,82 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.10.2018 у справі №908/3966/15 (колегія суддів у складі головуючого судді Зінченко Н.Г., суддів Мірошниченко М.В., Колодій Н.А.) заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя та Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15 задоволені. Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15 скасовано частково в частині припинення провадження у справі у відповідності до п. 1-1 ст. 80 ГПК України про стягнення основної суми заборгованості за первісним позовом в сумі 172484044,82 грн і за зустрічною позовною заявою про стягнення грошових коштів в сумі 172484044,82 грн.

Первісний позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" 172484044,82 грн основної суми заборгованості та 109620,00 грн судових витрат за подання до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" грошові кошти в сумі 172484044, 82 грн та 274050,00 грн судових витрат за подання до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що заборгованість підтверджена наявними у справі доказами, неможливість здійснення зарахування встановлена рішенням суду у справі №908/1810/17, та за таких підстав неможливе і затвердження наданої сторонами мирової угоди.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення в частині задоволення заяви ПАТ «Запоріжжяобенерго» та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні первісного позову, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд як на єдину підставу наявності боргу послався на підтвердження представників відповідача, що не відповідає дійсності;

- заява про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, яка визнана недійсною, не може розцінюватися судом, як доказ визнання заборгованості;

- положення укладеної сторонами мирової угоди також не можуть розцінюватися як визнання факту заборгованості, оскільки у розумінні ст. 192 ГПК України вони з боку Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" є саме поступкою, що зроблена лише з метою укладання мирової угоди та умови мирової угоди, не затвердженої судом, не можуть бути покладені в основу рішення суду;

- суд не з'ясував всіх обставин справи, не дослідив доказів щодо виконання сторонами розрахунків за спожиту у квітні 2015 року електроенергії, та не врахував прострочення кредитора щодо надання рахунків на оплату.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2018 колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М. ухвалою від 12.11.2018 було відкрито апеляційне провадження та призначено судове засідання на 12.12.2018.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи своїх апеляційних скарг та заперечили проти доводів іншої сторони. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що судом повно та всебічно досліджено факт наявності заборгованості у спірній сумі, тому заперечення апелянта в цій частині безпідставні, доказів погашення заборгованості суду не надано та підписанням мирової угоди відповідач визнав борг.

Сторони звернулися до суду із сумісною заявою від 07.12.2018 про затвердження мирової угоди в наданій ними редакції.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, відзив на апеляційну скаргу не надала.

Суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності третьої особи.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.12.2015 у справі №908/3966/15 за первісним позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» про стягнення 485543021,15 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії №3 від 01.11.2012, з яких: 364851746,87 грн основний борг за спожиту активну електричну енергію, 2639345,49 грн - 3 % річних, 66682296,05 грн - інфляційні нарахування та 51369632,74 грн - пеня та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення грошових коштів в сумі 172484044,82 грн, яке набрало чинності 22.12.2015, позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково: стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 113238845,03 грн основного боргу з розстроченням виконання на чотири місяці; в частині стягнення основної заборгованості за первісним позовом в розмірі 172484044,82 грн провадження у справі припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України; стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 50000,00 грн пені та 40530,16 грн судового збору; провадження за зустрічною позовною заявою про стягнення грошових коштів в сумі 172484044,82 грн припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Підставою для припинення провадження у справі за первісною та зустрічною позовними заявами щодо 172484044,82 грн стала заява ПАТ «Запорізький завод феросплавів» від 26.11.2015 про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, яка передана ВАТ «Запоріжжяобленерго» 27.11.2015 за вх. №36207/001.

Відповідно до вказаної заяви про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 26.11.2015 ПАТ «Запорізький завод феросплавів» прийнято рішення про припинення зобов'язань (грошових вимог) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та ВАТ «Запоріжжяобленерго» один до одного, а саме:

1. зобов'язання ПАТ «Запорізький завод феросплавів» перед ВАТ «Запоріжжяобленерго» щодо сплати спожитої за договором №3 про постачання електричної енергії від 01.11.2012 активної електричної енергії в квітні 2015 року (частково) в розмірі 172484044,82 грн;

2. зобов'язання ВАТ «Запоріжжяобленерго» перед ПАТ «Запорізький завод феросплавів» в повному обсязі в розмірі 172484044,82 грн, яке виникло внаслідок прострочення повернення надмірно сплачених коштів по оплаті послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за договором №3 про постачання електричної енергії від 01.11.2015.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017 у справі №908/1810/17, яке залишено в силі постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2018 та постановою Верховного Суду від 13.06.2018 та набрало чинності 20.03.2018, визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ «Запорізький завод феросплавів» про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 26.11.2015 щодо суми грошових коштів 172484044,82 грн.

Суди виходили з того, що Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 31.07.1996 №28, в редакції на час вчинення спірної заяви, передбачені особливості здійснення розрахунків у сфері електроенергетики, а саме купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України, крім електричної енергії, що купується (продається) відповідно до розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії». Оплата вартості поставленої електричної енергії здійснюється її споживачами виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії. Та встановили, що здійснене за заявою ПАТ «Запорізький завод феросплавів» від 26.11.2015 зарахування зустрічних однорідних вимог, як односторонній правочин, суперечить вимогам ст., ст. 15, 15-1, 26 Закону України «Про електроенергетику» і п. 6.3 Правил користування електричною енергією та не відповідає інтересам держави та суспільства.

За таких обставин відпала підстава припинення зобов'язань на суму 172484044,82 грн шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог.

Відповідно до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, якими закінчено розгляд справи та які набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відтак, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору та вплинули б на остаточне вирішення справи судом; не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Розглядаючи первісно справу суд виходив з положень ст.204 Цивільного кодексу України щодо презумпції правомірності правочину, а саме, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, відсутності оспорення сторонами заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог, тому припинив провадження у справі в частині первісного та зустрічного позовів щодо суми 172484044,82 грн.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у даній справі нововиявленою обставиною є встановлений рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017 у справі №908/1810/17 факт недійсності угоди у формі заяви ПАТ «Запорізький завод феросплавів» про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 26.11.2015, який існував на час прийняття судом рішення, але не був і не міг бути відомий сторонам (оспорюваний правочин), вказана обставина є істотною для розгляду справи №908/3966/15 (їх врахування мало б наслідком прийняття іншого судового рішення).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що обставини, на які посилаються заявники, є нововиявленими, оскільки вони впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні №908/3966/15 від 08.12.2015, спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення та є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами в частині припинення провадження у справі за первісними та зустрічними позовними вимогами на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи положення глави 3 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Як встановлено судом у рішенні від 08.12.2015 та підтверджується матеріалами справи, між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» - постачальник та Публічним акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» - споживач був укладений договір про постачання електричної енергії №3 від 01.11.2012 року.

За умовами п.2.3.4. договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику електричної енергії її вартість згідно з умовами додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатку №5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії», а саме в разі відсутності попередньої оплати оплата спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії проводиться споживачем плановими платежами з кінцевим терміном оплати до 28 числа розрахункового періоду. За підсумками розрахункового періоду споживачу виписується рахунок або платіжна вимога-доручення, які споживач повинен оплатити у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня їх отримання.

В свою чергу за умовами п. 2.3.5. договору встановлено, що споживач зобов'язаний здійснювати оплату за послуги з перетікання електричної електроенергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з Додатком №6 до договору.

За спірний період з січня по червень 2015 року заборгованість споживача складала 285722889,85 грн, що підтверджується рахунками на оплату, актами про спожиту за спірний період активну та перетікання реактивної електроенергії, копіями виписок про часткову оплату (а.с.26-164 т.1).

Компенсація з перетікання реактивної електроенергії за період червень-жовтень 2015 року становила 8915955,18 грн. Відповідачем було сплачено за цей період на користь позивача 181400000,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Переплата склала 172484044,82 грн, що і є предметом зустрічного позову.

Як було зазначено вище, щодо вказаної суми сторонами було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог та рішенням суду було стягнено різницю боргу - 113238845,03 грн.

Вказаний правочин у вигляді заяви було визнано судом недійсним, відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Отже, належними та допустими доказами підтверджена заборгованість позивача перед відповідачем з оплати вартості активної електроенергії в сумі 172484044,82 грн та відповідача перед позивачем з повернення безпідставно отриманих коштів 172484044,82 грн.

Сторонами не надано доказів сплати вказаних сум ні суду першої інстанції, ні при розгляді справи апеляційним судом.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» наведені факти не спростовує та визнає. АТ «Запорізький завод феросплавів» при розгляді справи в апеляційній інстанції проти вказаного заперечує.

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими, оскільки його борг за активну електроенергію за спірний період підтверджений належними та допустими доказами, доказів його сплати суду не надано, за умовами мирових угод від 02.10.2018 та від 07.12.2018 він визнавав вказану заборгованість та в разі неотримання від позивача рахунків він повинен був оплатити за спожиту електроенергію в строки, встановлені в договорі, тобто до 28 числа розрахункового місяця, в будь-якому разі - на підставі положень ст. 692 Цивільного кодексу України, тобто строк виконання спірного зобов'язання є таким, що настав.

Статтею 325 ГПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. (ч. 3 ст. 325 ГПК України).

За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про скасування рішення суду від 08.12.2015 в частині зупинення провадження у справі за первічним та зустрічним позовами щодо стягнення 172484044,82 грн за кожним, та задовольнив первісні і зустрічні вимоги в цій частині.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування положень ч. 11 ст. 238 ГПК України щодо зарахування стягненого за первісним та зустрічним позовами та затвердження мирової угоди, поданої сторонами 02.10.2018, з огляду на таке.

Право суду на затвердження мирвої угоди надано ст. 192 ГПК України, при цьому суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, або є невиконуваними.

Заборгованість відповідача виникла в результаті неоплати спожитої активної електричної енергії в квітні 2015 року та за умовами мирової угоди розрахунки сторонами передбачено здійснювати протягом 2018-2024 років.

Нормами чинного законодавства закріплено, що правовідносини у сфері електроенергетики мають свою специфіку, в тому числі і щодо розрахунків за поставлену електричну енергію між енергопостачальниками та споживачами.

Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією закріплено, що оплата вартості поставленої електричної енергії здійснюється її споживачами виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника, оплата здійснюється у строки, визначені у відповідному договорі про постачання електричної енергії. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Із змісту Закону України «Про електроенергетику» випливає, що встановлений ним порядок розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричну енергію спрямований на забезпечення стабільного фінансового стану електроенергетики, відповідальності суб'єктів електроенергетики та споживачів за порушення цього порядку, надійного (безперебійного) постачання споживачам електричної енергії і енергетичної безпеки як складових економічних основ держави України, у чому безперечно є інтерес держави і суспільства.

Умови мирової угоди не відповідають правовим нормам, що регулюють правовідносини у сфері ринку електроенергетики, а, отже, не відповідають інтересам держави і суспільства та завданням енергетичної безпеки України, тому заява сторін про її затвердження не підлягає задоволенню та судом першої інстанції правомірно ухвалено судове рішення по суті спору.

В апеляційній інстанції сторонами також надано заяву про затвердження мирової угоди та підписано сторонами мирову угоду від 07.12.2018 роу, згідно умов якої передбачено, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» повертає грошові кошти у сумі 172484044,82 грн з розстроченням платежів з листопада 2019 року по жовтень 2014 року щомісячно у визначеній умовами угоди сумі, а АТ «Запорізький завод феросплавів» сплачує заборгованість за спожиту активну електроенергію - з розстроченням платежів з грудня 2018 року по жовтень 2014 року щомісячно у визначеній умовами угоди сумі.

Як зазначалося судом вище, відповідно до закону оплата за активну електроенергію повинна здійснюватися шляхом перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника, оплата здійснюється у строки, визначені у відповідному договорі про постачання електричної енергії, встановлений законом порядок розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричну енергію спрямований на забезпечення стабільного фінансового стану електроенергетики, відповідальності суб'єктів електроенергетики та споживачів за порушення цього порядку, надійного (безперебійного) постачання споживачам електричної енергії і енергетичної безпеки як складових економічних основ держави України.

За наведених умов мирової угоди та положень про розрахунки на ринку електроенергії апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для її затвердження, зокрема, сторонами визначено, що оплата здійснюється на поточний рахунок позивача (п.5 мирової угоди) та не надано доказів, що вказаний рахунок є рахунком із спеціальним режимом використання. Також суд враховує, що копія вказаної заяви не направлена третій особі та відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, розстрочення значної суми боргу терміном на шість років негативно вплине на порядок розрахунків на оптовому ринку електричної енергії та енергетичну безпеку як складову економічних основ держави України.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, тому місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в частині припинення провадження у справі та задовольнив первісні і зустрічні вимоги щодо стягнення суми 172484044,82 грн за кожним позовом.

Відтак, підстави для скасування або зміни цього рішення, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за перегляд справи в апеляційній інстанції покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2018 у справі №908/3966/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.10.2018 у справі №908/3966/15 залишити без змін.

Судові витрати, пов'язані з розглядом цієї апеляційної скарги, покладаються на апелянта - Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів".

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" та Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про затвердження мирової угоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 17.12.2018.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв