номер провадження справи 12/49/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2018 Справа № 908/1690/15-г

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши подання Головного державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк К.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у справі № 908/1690/15-г

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", 49094, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д

до відповідача Фізичної особи-підприємця Дрожжиної Лариси Миколаївни, 84100, АДРЕСА_1

про стягнення 40 150,04 грн.

за участю Головного державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк К.А., 84100, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

за участю представників сторін:

від органу виконання - не з'явився.

Суть спору:

На розгляді господарського суду Запорізької області перебувала справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до відповідача Фізичної особи-підприємця Дрожжиної Лариси Миколаївни, 84100, Донецька область, м. Слов'янськ про стягнення 40 150,04 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.05.2015 позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до відповідача Фізичної особи-підприємця Дрожжиної Лариси Миколаївни, Донецька область, м. Слов'янськ про стягнення 40 150,04 грн задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця Дрожжиної Лариси Миколаївни, Донецька область, м. Слов'янськ на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ заборгованість за кредитом в сумі 27 000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8084,72 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1733,83 грн, пеню в сумі 3254,29 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 1823,49 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

08.06.2015 на виконання вказаного рішення судом видано відповідний наказ.

10.12.2018 до суду надійшло подання Головного державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк К.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі 908/1690/15-г, в якій просить суд: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Дрожжину Ларису Миколаївну, паспорт серія НОМЕР_2 виданий 05.02.1996 Слов'янським ГУ МВС у Донецькій області, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2 до виконання зобов'язань, покладених на нього наказ № 908/1690/15-г виданий 08.06.2015 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дрожжиної Лариси Миколаївни на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом в сумі 27 000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8084,72 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1733,83 грн, пеню в сумі 3254,29 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 1823,49 грн.

Про час і місце судового засідання Головного державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк К.А. повідомлено електронною поштою за вих. номером відправлення № 06-05/439 від 10.12.2018 о 16 год. 30 хв.

В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України державний виконавець зазначає, що боржником не виконано рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2015 у справі № 908/1690/15-г, заходи державного виконавця щодо розшуку майна боржника на момент подачі подання виявились безрезультатними, виконавчий документ на сьогоднішній день боржником не виконаний, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, отже фактично боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

У призначене судове засідання державний виконавець не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку. Клопотань про розгляд подання без уповноваженого представника або про відкладення розгляду подання на адресу суду не надходило.

Суд дослідивши матеріали подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

На виконання наказу господарського суду Запорізької області від 08.06.2015, державним виконавцем відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №.52466736 від 05.10.2016. Копію постанови згідно супровідного листа №1-740 від 05.10.2016 направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.02.2017, за боржником зареєстровано 1/5 квартири по вул. Чубаря 17/23, м. Слов'янськ, яка є предметом іпотеки в ПАТ "Прокредит Банк".

Державним виконавцем здійснено запит до Державної фіскальної служби, згідно відповіді № від 17.08.2018 повідомлено, що фізичну особу-підприємця припинено та повідомили, що інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплачено) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді ПФУ № 8 від 06.11.2018 боржник отримує пенсію в Слов'янському об'єднаному управлінні ПФУ в розмірі 1488,60 грн. Інформація щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо гр. Дрожжиної Лариси Миколаївни відсутня.

На запит № 23-55907395 від 30.08.2018 Державною прикордонною службою України листом від 07.11.2018 повідомлено про те, що Дрожжина Лариса Миколаївна, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, неодноразово перетинала державний кордон України.

Державним виконавцем надано лист Слов'янського міського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 10.02.2016 та серії НОМЕР_4 від 17.05.2006.

Згідно Актів державного виконавця від 22.12.2016, 13.07.2018 державним виконавцем здійснювалися виїзди за місцем мешкання боржника, а саме АДРЕСА_1, однак боржника на місці проживання не було. На одному з таких виїздів, а саме 08.08.2018 державним виконавцем було відібрано з боржника пояснення, в яких вона підтвердила отримання нею постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язалась сплачувати щомісячно по 500 грн., про що надано відповідний лист.

22.08.2018 державним виконавцем здійснено повторно виїзд за місцем проживання боржника, про що було складено акт державного виконавця від 22.08.2018 та 05.09.2018 року.

Також, державним виконавцем надано клопотання стягувача від 29.11.2018 з проханням звернутися до суду з поданням про обмеження виїзду боржника за кордон.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 1 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Поряд з цим, відповідно правил ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку: коли ця особа є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. І цей захід забезпечення виконання судового рішення є виключним.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Аналіз наведеного закону дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Адже, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання. Саме це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Окремо слід зауважити, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим із метою всебічного і повного з'ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично невиконання зобов'язання може бути зумовлено об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Проте лише самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поряд з цим, подані заявником матеріали не містять доказів факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених в судовому документі. Також заявником не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань. Надано лист боржника від 08.08.2018, в якому останній зобов'язується виконувати наказ господарського суду від 08.06.2015 у справі № 908/1690/15-г шляхом щомісячної сплати по 500 грн.

Крім того, у поданні головний державний виконавець посилається на те, що постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника з внесенням даних до Реєстру речових прав на нерухоме майно. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак Дрожжина Лариса Миколаївна на виклики не з'явилась, про причини неявки не повідомила виконавця, рішення не виконує. Постановою державного виконавця від 15.09.2017 звернено стягнення на доходи боржника, яка була спрямована до Слов'янського об'єднаного управління пенсійного фонду. Станом на 01.11.2018 залишок боргу на користь ПАТ "Приват Банк" становить 37 898,73 грн. Згідно довідки Центру 1443 за боржником транспортного засобу не зареєстровано. Однак доказів, які б підтверджували викладені обставини до подання не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 337 ГПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішуються судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції, щодо виконання винесеного судового рішення.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Суд наголошує, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобов'язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України). І тільки тоді суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, коли на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов'язань відбувся і є об'єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи викладене подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 255, 337, 338, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання Головного державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зуяк К.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена відповідно до ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 17.12.2018.

Суддя І. С. Горохов