РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2018Справа № 910/7123/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Делікт";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Індустрі";

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Стенд";

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Транс";

6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Страттон Нано"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Азот Трейдінг";

2) Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк";

3) Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал";

4) Публічного акціонерного товариства "Таскомбанк";

5) Публічного акціонерного товариства "КБ "Приватбанк";

6) Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

7) Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк";

8) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина"

про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 3746912 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Трут Д.В. (адвокат);

від відповідача-1 - Тополь А.О. (за довіреністю);

від відповідача-2 - не з'явився;

від відповідача-3 - не з'явився;

від відповідача-4 - не з'явився;

від відповідача-5 - не з'явився;

від відповідача-6 - не з'явився;

від третьої особи-1 - не з'явився;

від третьої особи-2 - не з'явився;

від третьої особи-3 - не з'явився;

від третьої особи-4 - не з'явився;

від третьої особи-5 - не з'явився;

від третьої особи-6 - Дячок С.М. (за довіреністю);

від третьої особи-7 - Немирська І.А. (за довіреністю);

від третьої особи-8 - Кучирка Ю.В. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, з урахуванням прийнятих судом заяв від 28.08.2018 про зменшення та збільшення позовних вимог, про стягнення з Відповідачів безпідставно набутих коштів. Вимоги позову мотивовані тим, що невстановлені особи, представившись, що діють від імені ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина", шляхом вчинення шахрайських дій заволоділи коштами Позивача.

Відтак, Позивач просив стягнути з Відповідача-1 грошові кошти в розмірі 1717605 грн., з Відповідача-2 грошові кошти в розмірі 238 грн., з Відповідача-3 грошові кошти в розмірі 1611940 грн., з Відповідача-4 грошові кошти в розмірі 125329 грн., з Відповідача-5 грошові кошти в розмірі 131800 грн., з Відповідача-7 грошові кошти в розмірі 160000 грн.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечив, пославшись у відзиві на те, що поясненнями Третьої особи-7 підтверджується правомірність відкриття та належності поточного рахунку Третій особі-8, на який Позивач перерахував грошові кошти в розмірі 12432009,60 грн. за власною волею на підставі належним чином оформленого розрахункового документу. Крім того, перерахування Відповідачем-6 грошових коштів Відповідачу-1 у розмірі 5977770 грн. відбулося на виконання укладеного між ними договору поставки, що є чинним.

Відповідач-2, Відповідач-4, Відповідач-5, Відповідач-6, Треті особи 1-6 не подали відзивів чи письмових пояснень по справі, хочу судом були вчиненні всі дії по належному повідомленню вказаних учасників справи про її розгляд.

Відповідач-3 позов не визнав, пославшись у відзиві на те, що між ним та Третьою особою-8 було укладено договір поставки, на підставі якого останньому було поставлено товар на загальну суму 1611940 грн., що сплачена Третьою особою-8 у повному обсязі. Також, Відповідач-3 зазначив, що між Третьою особою-8 та Позивачем був укладений правочин, на виконання якого останній перерахував грошові кошти, що виключає задоволення кондикційного позову.

Третя особа-7 зазначила в письмових поясненнях по справі, що відкриття Третій особі-8 поточного рахунку відбулося на підставі передбачених чинним законодавством документів, на який було зараховано перераховані Позивачем грошові кошти в розмірі 12432009,60 грн. у відповідності до зазначеного останнім призначення платежу.

Третя особа-8 у письмових поясненнях по справі зауважила на відсутності укладеного між нею та Позивачем жодного договору купівлі-продажу, а також зазначила, що не володіє та не розпоряджається банківським рахунком, на який Позивач перерахував грошові кошти.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив Позивач, між ним та Третьою особою-8 велись перемовини щодо придбання 3000 тон пшениці 3-го класу, українського походження, у зв'язку з чим представники сторін розпочали підготовчі роботи щодо оформлення документів, складання та підписання договору купівлі-продажу, здійснення оплати, передачі товару разом із первинними документами шляхом телефонних розмов та електронною перепискою з метою обміну реквізитами, фактичними даними, умовами та проектами, копіями документів

На етапі підготовчих робіт невстановлені особи від імені Третьої особи-8 надали заяву про зміну банківських реквізитів на № 2769 у ПАТ АБ «Укргазбанк» (Третя особа-7), на який Позивач перерахував грошові кошти в загальному розмірі 12432009,60 грн.

У нотаріально посвідченій заяві свідка ОСОБА_9 - директор Третьої особи-8, зазначив, що в період відкриття рахунку на ім'я Третьої особи-8 перебував закордоном. Крім того, ним не укладалося жодного договору купівлі-продажу із Позивачем.

01.03.2018 Позивач подав до Державної служби фінансового моніторингу України про зупинення фінансових операцій по рахунку № 2769 у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Із вказаного рахунку № 2769 у подальшому було перераховано 9146322,04 грн. на наступні рахунки: 3500010 грн. на рахунок № 9318 Відповідача-6, 1745999,72 грн. на рахунок № 0833 Третьої особи-1, 1611940,32 грн. на рахунок № Відповідача-3, 999972 грн. на рахунок № 0001 на рахунок Відповідача-5, 249300 грн. на рахунок № 8012 ТОВ «Технопліт», 1039100 грн. на рахунок № 00 Відповідача-4, 1700000 грн. на депозитний рахунок Третьої особи-8, відкритий у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Також встановлено, що частину коштів, які були перераховані Відповідачу-6 у сумі 3500010 грн. у подальшому були зняті через касу: у сумі 500000 грн. 26.02.2018 о 16:26 год. у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3; у сумі 750000 грн. 27.02.2018 о 14:39 год. у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3; у сумі 1000000 грн. 28.02.2018 о 16:35 год. у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 77; у сумі 220000 грн. 01.03.2018 о 11:54 год. у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3.

Крім того встановлено, що з розрахункового рахунку №9318 відкритого Відповідачу-6 вищевказані грошові кошти були перераховані на розрахунковий рахунок №3570 відкритий ТОВ «Лівайн Торг», відкритий у ПАТ «Ощадбанк» у сумі 1990000 грн.

Також встановлено, що з розрахункового рахунку №0833 відкритого ТОВ «Азов Трейдінг» грошові кошти в сумі 1750000 грн. 26.02.2016 о 14:21 год. були перераховані на розрахунковий рахунок №2780 відкритий ТОВ «Делікат» у ПАТ «Ощадбанк».

Як зазначив Позивач, 01.03.2018 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відкрито кримінальне провадження № 0000084.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2018 у справі № 127/5019/15 було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № 2769 Третьої особи-8, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 у справі № 127/7238/18 (у редакції ухвали від 18.04.2018 про виправлення описки) накладено арешт на грошові кошти в сумі 1990000 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку №3570, відкритому у ПАТ «Ощадбанк» Відповідача-1, а також зупинено видаткові операції по вказаному рахунку, за яких кінцевий залишок на ньому буде меншим ніж 1990000 грн., з можливістю зарахування коштів, які на нього надходять, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів; грошові кошти в сумі 1750000 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку №2780, відкритому у ПАТ «Ощадбанк» Відповідача-2, а також зупинено видаткові операції по вказаному рахунку, за яких кінцевий залишок на ньому буде меншим ніж 1750000 грн., з можливістю зарахування коштів, які на нього надходять, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Водночас, за ч. 6 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Проте, у матеріалах справи відсутні остаточні судові рішення по справам № 127/5019/15 та № 127/7238/18, у зв'язку з чим посилання Позивача на встановлені в межах даних справ обставини є безпідставним.

Поряд із цим, як вбачається із матеріалів справи, між Відповідачем-3, як постачальником, та Третьою особою-8, як покупцем, укладено Договір поставки від 15.02.2018 № 15/02-18-12, на виконання якого Відповідач-3 поставив товару на загальну суму 1611940 грн., що підтверджується видатковими накладними, підписаними обома сторонами.

Одночасно, посилання Позивача на висновки експертів у кримінальній справі щодо невідповідності підписів директора Третьої особи-8 на договорі із Відповідачем-3 оцінюються господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 1,2 ст. 640 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (ч. 8 ст. 181 ГК України).

З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17.

Отже, у матеріалах справи наявні докази вчинення Відповідачем-3 та Третьою особою-8 дій по виконанню Договору поставки від 15.02.2018 № 15/02-18-12, який з огляду на положення ст. 204 ЦК України є правомірним та сторонами виконувався, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, правовідносини між Відповідачем-3 та Третьою особою-8 регулюються нормами зобов'язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

За положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відтак, отримані Відповідачем-3 грошові кошти в якості оплати за поставлений за договором товар, тобто набуті за наявності правової підстави, не можуть бути витребувані відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Таким чином, вимоги Позивача про повернення безпідставно набутих Відповідачем-3 коштів від Третьої особи-8 є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними шляхом їх стягнення в межах кондикційного позову.

Одночасно, із заявлених позовних вимог слідує, що Позивач здійснив безпідставне перерахування грошових коштів на рахунок № 2769, який відкритий на ім'я Третьої особи-8, з якою договір поставки від 15.02.2018 № 15/02-18-12 не укладався (за поясненнями Позивача), при цьому жодних позовних вимог до Третьої особи-8 пред'явлено не було, хоча предметом позову є витребування грошових коштів, тобто речей, що в даному випадку володіють родовими ознаками та є замінними.

До того ж, за поясненнями Позивача номер рахунку № 2769 для перерахування грошових коштів був наданий йому невстановленими особами від імені представників Третьої особи-8 та цей рахунок останній не належить. За таких обставин, за відсутності встановлених у межах кримінального провадження остаточним судовим рішенням обставин неправомірності набуття Третьою особою-8 (чи іншими особами, що діяли від імені Третьої особи-8) грошових коштів від Позивача, та їх подальшого неправомірного перерахування Відповідачами у справі, заявлені в межах даного позову вимоги про стягнення з Відповідачів цих коштів є необґрунтованими та не можуть бути задоволені.

Як вбачається із положень ст. 389 ЦК України гроші, а також цінні папери на пред'явника, що існують у документарній формі, не можуть бути витребувані від добросовісного набувача.

Так, судом встановлено наявність договірних відносин між Третьої особою-8 та Відповідачем-3, що виключає безпідставність отримання останнім коштів, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Крім того, в матеріалах справи наявний укладений між Відповідачем-6, як покупцем, та Відповідачем-1, як постачальником, Договір поставки від 02.01.2018 № 0011 із специфікаціями, на виконання якого останнім постачалися нафтопродукти на загальну суму 5977770 грн., отримання яких Відповідачем-6 підтверджується відповідними видатковими накладними.

Оплата за вказаним Договором була здійснена Відповідачем-6 на загальну суму в розмірі 5977770 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

Отже, у матеріалах справи наявні докази вчинення Відповідачем-1 та Відповідачем-6 дій по виконанню Договору поставки від 02.01.2018 № 0011, який з огляду на положення ст. 204 ЦК України є правомірним, а тому посилання Позивача на безпідставність їх отримання є необґрунтованими.

Таким чином, оскільки Позивачем не доведено безпідставності отримання грошових коштів Відповідачем-3 від Третьої особи-8, та матеріали справи не містять встановлених вироком суду в кримінальному провадженні обставин неправомірності перерахування грошових коштів Відповідачами, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Позивача.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.12.2018.

Суддя Р.Б. Сташків