ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 грудня 2018 р. Справа № 903/810/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О. за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/810/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс, м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Вест ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 473 924 966,49 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс звернулося з позовною заявою до господарського суду, в якій просило стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Вест ОСОБА_1 473 924 966,49 грн., з них 462 625 497,15 грн. заборгованості за договором безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі №06/03/17П від 06.03.2017, 8 789 884,45 грн. збитків завданих інфляцією, 2 509 584,89 грн. процентів річних.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі №06/03/17П від 06.03.2017р. щодо повного та своєчасного повернення суми позики у визначений договором строк.

Одночасно з позовною заявою товариством з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс було подано заяву про забезпечення позову № 992 від 05.11.2018.

Ухвалою суду від 08.11.2018 у задоволенні заяви № 992 від 05.11.2018 Нафтотрейд Ресурс про забезпечення позову було відмовлено.

Ухвалою суду від 08.11.2018 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.12.2018; встановлено відповідачу строк до 03.12.2018 для подання відзиву на позов.

13.11.2018 представником відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду було подано заяву № 1030 від 12.11.2018 про додаткове обгрунтування забезпечення позову, в якій представник відповідача просив врахувати це додаткове обгрунтування при вирішенні заяви про забезпечення позову ТзОВ Нафтотрейд Ресурс до ТзОВ Вест ОСОБА_1 про стягнення 473 924 966,49 грн.

Оскільки ухвалою суду від 08.11.2018 було вирішення питання про забезпечення позову ТзОВ Нафтотрейд Ресурс до ТзОВ Вест ОСОБА_1 про стягнення 473 924 966,49 грн. та відмовлено у задоволенні заяви № 992 від 05.11.2018 ТзОВ Нафтотрейд Ресурс про забезпечення позову, тому заяву № 1030 від 12.11.2018 про додаткове обгрунтування забезпечення позову судом залишено без розгляду.

04.12.2018 через відділ документального забезпечення та контролю суду відповідач подав клопотання № 761 від 03.12.2018 про відкладення підготовчого засідання, в якому просив підготовче засідання відкласти та повідомив, що ТзОВ Вест ОСОБА_1 не подало відзиву, оскільки між сторонами проводиться звірка взаєморозрахунків; за результатами проведення звірки до суду буде подано відповідний акт.

Ухвалою суду від 05.12.2018 підготовче засідання було відкладено на 19.12.2018, запропоновано відповідачу у строк до 17.12.2018 подати суду відзив на позов.

17.12.2018 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про визнання позову № 792 від 17.12.2018, в якій ТзОВ Вест ОСОБА_1 позов визнає та просить стягнути з ТзОВ Вест ОСОБА_1 на користь ТзОВ Нафтотрейд Ресурс суму основного боргу в розмірі 462 625 497, 15 грн., інфляційні в розмірі 8 789 884,45 грн., проценти річних в розмірі 2 509 584,89 грн. Також просить розглянути питання про повернення ТзОВ Нафтотрейд Ресурс з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Заяву про визнання позову № 792 від 17.12.2018 підписано ОСОБА_2, який згідно з випискою з ЄДРПОУ та наказом № 9-к від 21.06.2018 є директором ТзОВ Вест ОСОБА_1.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, заявлено повноважною особою, визнання позову відповідачем судом прийнято.

В судове засідання 19.12.2018 представники сторін не зявилися. Факт належного повідомлення сторін про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 717, № 709.

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в судовому засіданні 19.12.2018, судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що позивач та відповідач належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи подану відповідачем заяву про визнання позову, дослідивши письмові докази по справі, суд на підставі ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке.

06.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс як позикодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю Вест ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 06/03/17П, згідно з розділом 1 якого позикодавець надає позичальнику позику в сумі 902 000 000 грн. з метою створення та реалізації останнім програм по проведенню економічно доцільних господарських операцій. У звязку з тим, що між сторонами за цим договором налагоджуються тісні взаємовигідні відносини, позика позичальнику надається на безпроцентній (безвідплатній), поворотній основі. Позичальник зобовязався повернути таку ж суму у визначений даним договором строк.

Відповідно до п. 3.1. розділу 3 договору строк повернення позики позикодавцю становить по 31 серпня 2018 року.

Згідно з п. 4.1. розділу 4 договору позичальник зобовязався повернути суму позики в останній день строку, встановленого в. п. 3.1. даного договору.

На виконання умов договору безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 06/03/17П від 06.03.2017 позивач надав відповідачу позику в розмірі 866 100 497,15 грн., що підтверджується довідною ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» № 02-5/8-4/400 від 05.11.2018 за період з 09.03.2017 по 13.08.2018 та довідкою ПАТ «Перший український міжнародний банк» № LSK/242 від 05.11.2018 (а.с. 13-18).

Відповідач належним чином умов договору щодо повернення позики в строк, встановлений договором, не виконав, здійснивши часткове повернення суми позики в розмірі 403 475 000 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» № 02-5/8-4/399 від 05.11.2018 та довідкою ПАТ «Перший український міжнародний банк» № LSK/243 від 05.11.2018 (а.с. 27-29).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на час розгляду справи становить 462 625 497,15 грн., підтверджується також актами звірки взаємних розрахунків станом на 05.11.2018 і станом на 17.12.2018, підписаними представниками сторін та скріпленими печатками товариств.

Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 462 625 497,15 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

03.09.2018 позивач звертався до відповідача з вимогою вих.№ 97 від 03.09.2018 про сплату заборгованості, проте відповідач відповіді на звернення не надав, заборгованість не перерахував.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У зв'язку з неповерненням відповідачем позики в повному обсязі вимога позивача про стягнення з відповідача 462 625 497,15 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строку повернення позики, встановленого п. 3.1., п. 4.1. договору, з нього слід стягнути 8 789 884,45 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з 01.09.2018 по 05.11.2018, 2 509 584,89 грн. процентів річних за період з 01.09.2018 по 05.11.2018.

Згідно із ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс було сплачено 616 700 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 19459 від 06.11.2018.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду судом справи по суті, Товариству з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ) слід повернути з Державного бюджету України 308 350 грн. судового збору (50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при поданні позову).

Відповідно до ст. 129 ГПК України решта суми судового збору, сплаченого позивачем, у звязку із задоволенням позову покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 599, 610, 612, 625, 1046, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 130, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вест ОСОБА_1 (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ) 473 924 966 грн. 49 коп., з них: 462 625 497 грн. 15 коп. заборгованості, 8 789 884 грн. 45 коп. збитків, завданих інфляцією, 2 509 584 грн. 89 коп. процентів річних, 308 350 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

3. Казначейству України повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову платіжним дорученням № 19459 від 06.11.2018 в сумі 308 350 грн. (оригінал платіжного доручення № 19459 від 06.11.2018 знаходиться в матеріалах справи № 903/810/18).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 22.12.2018.

Суддя І. О. Якушева