ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 910/14142/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику учасників судового процесу касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне»

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018

у складі колегії суддів: Куксова В.В. (головуючий), Гончарова С.А., Яковлєва М.Л.

та рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 (суддя Ващенко Т.М.)

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне»

про стягнення 178 173, 96 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. 08.08.2000 між Державним Комунальним об'єднанням «Київводоканал» (правонаступником якого відповідно статуту є Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал») (постачальник) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне» (абонент) було укладено договір № 8360/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується забезпечити абоненту постачання питної води та прийняти від абонента каналізаційні стоки, а абонент зобов'язується сплатити за вищезазначені послуги на умовах, які визначені договором та Правилами користування системами комунального водопостачання в містах і селищах України, затвердженими Наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65.

За умовами п. 2.2 Договору абонент сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новим тарифом з часу його введення в дію без внесення змін до Договору.

Кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показань водо лічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.4 Договору кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно до показників водолічильника, а за його відсутності - за узгодженням з постачальником за діючими нормами водопостачання, або іншим засобом, передбаченим п. 21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, які було затверджено Наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65.

Договір є безстроковим, діє на весь період часу надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п. 5.1 Договору).

2. Судами встановлено, що в межах Договору відповідачеві було відкрито особовий рахунок та присвоєно код 2-797 для здійснення розрахунку за послуги з холодного водопостачання та водовідведення, а також особовий рахунок за кодом 2-50797 для здійснення розрахунку за послуги з постачання води для підігріву та приймання стоків гарячої води.

За період з 01.09.2016 по 31.05.2017 позивачем було надано, а відповідачем спожито послуг з холодного водопостачання (код 2-797) та водовідведення на суму 136 013, 28 грн.

За період з 01.07.2014 по 31.05.2017 відповідачеві було нараховано плату за послуги з постачання поди на підігрів та за послуги з приймання стоків гарячої води на суму 126 048, 33 грн.

Відповідач за надані послуги розрахувався не в повному обсязі, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Обґрунтування позову

3. У серпні 2017 року до Господарського суду міста Києва Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») подало позов до Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне» (далі - ОСББ «Ювілейне») про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 128 725, 77 грн; інфляційних втрат в розмірі 17 648, 24 грн; 3 % річних у розмірі 3 098, 19 грн; 2 956, 61 грн пені; 25 745, 15 грн штрафу.

За твердженнями позивача, абонентом не було належним чином виконано свої обов'язки з оплати послуг, наданих ПрАТ «АК «Київводоканал»:

- за кодом 2-797 (для потреб холодного водопостачання і водовідведення), в результаті чого у останнього утворилась заборгованість в розмірі 38 741, 03 грн;

- за кодом 2-50797, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість в розмірі 89 984, 74 грн, яка складається з: 1 807, 76 грн заборгованості за постачання води на підігрів (для потреб гарячого водопостачання) та 88 176, 98 грн заборгованості за надання послуг з приймання стоків гарячої води.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018, позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати послуг з приймання стоків гарячої води за кодом 2-50797 в розмірі 88 176, 98 грн, заборгованість з оплати послуг холодного водопостачання і водовідведення за кодом 2-797 в розмірі 38 741, 03 грн, штраф в розмірі 25 383, 60 грн, пеню в розмірі 2 861, 99 грн, інфляційні втрати в розмірі 15 078, 72 грн, 3% річних в розмірі 2 945, 15 грн та судовий збір в розмірі 2 597, 81 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

5. Судові рішення мотивовано доведеністю заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги. Щодо безпідставності позовних вимог у сумі 1 807, 76 грн заборгованості за постачання води на підігрів (для потреб гарячого водопостачання) зазначено, що відповідно до п. 3.13 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України розрахунок за спожиту питну воду, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання, повинен проводитися з балансоутримувачем бойлеру. Оскільки відсутні докази, що тепловий пункт за адресою, на яку позивачем постачається питна вода на підігрів для виготовлення гарячої води, за яку останній виставляє рахунки відповідачу, знаходяться у володінні та користуванні відповідача, то відповідно в частині стягнення заборгованості за постачання води на підігрів (для потреб гарячого водопостачання) було відмовлено.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

19. 16.07.2018 ОСББ «Ювілейне» подано касаційну скаргу, в якій з урахуванням заяви про уточнення вимог скаржника, наведено прохання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому скаржник посилається на неналежність доказів - актів про зняття показань з приладів обліку та копій платіжних вимог-доручень за період липень 2014 року - травень 2017 року. Стверджує, що він не є споживачем послуг з постачання питної води і водовідведення. Крім того, зазначає, що не взято до уваги всіх доводів відповідача, зокрема, щодо того, що споживачами питної води можуть бути тільки мешканці багатоквартирного будинку, а не ОСББ. Також звертає увагу суду на неналежність оформлення позивачем платіжних вимог-доручень з оплати послуг та про необхідність укладення договорів про надання послуг з водопостачання та водовідведення виключно з власниками квартир як споживачами послуги.

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу

20. 24.10.2018 до Верховного Суду від ПрАТ «АК «Київводоканал» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому з посиланням на безпідставність доводів касаційної скарги та правильність застосування судами норм права наведено прохання залишити без задоволення касаційну скаргу ОСББ «Ювілейне», а оскаржені судові рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

21. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням визначених меж розгляду справи судом касаційної інстанції, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про неналежність доказів - актів про зняття показань з приладів обліку та копій платіжних вимог-доручень за період липень 2014 року - травень 2017 року та про неналежність оформлення позивачем платіжних вимог-доручень з оплати послуг, оскільки це призведе до додаткової перевірки доказів, тобто до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Б. Щодо суті касаційної скарги

22. Причиною виникнення спору по даній справі стало питання наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

При цьому скаржником не оскаржується рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 1 807, 76 грн заборгованості за постачання води на підігрів (для потреб гарячого водопостачання).

23. Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

24. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

25. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

26. За положеннями статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

27. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

28. Згідно зі статтею 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

29. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

30. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

31. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

32. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами, зокрема, є комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

33. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

34. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

35. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

36. Верховний Суд звертає увагу, що ОСББ «Ювілейне» як юридична особа не позбавлений права укладати договори, зокрема про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

37. Взявши на себе зобов'язання згідно договору № 8360/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення та визначивши на власний розсуд умови цього договору, сторони зобов'язані їх виконувати.

38. Згідно із зазначеними нормами права споживачі зобов'язані оплачувати отримані ними житлово-комунальні послуги.

39. Суди попередніх інстанцій, встановивши виконання позивачем взятих на себе зобов'язань з водопостачання та водовідведення належним чином та часткову оплату відповідачем отриманих послуг, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення сум заборгованості з відповідача, а також відповідного стягнення сум штрафу, пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

40. Судом відхиляються доводи касаційної скарги, що відповідач не може бути колективним споживачем спірних послуг, у зв'язку з наступним.

41. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством (стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

42. Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

43. Згідно з частинами другою та шостою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

44. Споживачем у розумінні статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

45. Статтею 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що предметом діяльності ОСББ є, серед іншого, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг, для чого ОСББ статтями 10, 16, 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» надано право укладати відповідні договори з суб'єктами, що надають послуги.

46. Втім, ОСББ як юридична особа не потребує житлово-комунальних послуг - їх потребують члени об'єднання. У зв'язку з цим статтею 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено особливості укладення ОСББ договорів про надання житлово-комунальних послуг: об'єднання за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг.

47. Колегія суддів відзначає, що за новою термінологією, запровадженою Законом України «Про житлово-комунальні послуги», терміну «постачальник» комунальних послуг відповідають терміни «виконавець» та «виробник», а терміну «замовник (абонент)» - термін «споживач».

48. Тобто, з визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» переліку учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник) ОСББ може виступати у ролі споживача - як колективний замовник (абонент), що і мало місце у спірних правовідносинах.

49. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 904/5702/16.

50. Доводи скаржника про необхідність укладення договорів про надання послуг з водопостачання та водовідведення виключно з власниками квартир як споживачами послуги жодним чином не впливають на необхідність виконання відповідачем зобов'язань за наданими послугами відповідно до діючого договору, який недійсним не визнавався і дія якого не припинялася.

51. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Таким чином, оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне» і про залишення без змін постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017.

Г. Висновки про правильне застосування норм права

38. Встановивши виконання позивачем взятих на себе зобов'язань з водопостачання та водовідведення належним чином та часткову оплату відповідачем отриманих послуг, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення сум заборгованості з відповідача, а також відповідного стягнення сум штрафу, пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

При цьому з визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» переліку учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник) ОСББ може виступати у ролі споживача - як колективний замовник (абонент), що і мало місце у спірних правовідносинах.

Д. Судові витрати

39. Понесені відповідачем у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейне» залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 у справі № 910/14142/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

С.В. Жуков