СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Справа № 922/362/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: суддів: при секретарі судового засідання за участю представників сторін від позивача від відповідача Чернота Л. Ф. Радіонова О.О., Попков Д.О. Телеснюк І.В. Кутіков О. В.- представник за довіреністю б/н від 27.11.2018 р. Леськов В. П. (адвокат), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №306 від 29.04.2003р., ордер на надання правової допомоги серія КВ №402883 від 05.12.2018 р. Коваленко О. А. (адвокат), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2353 від 09.10.2018р., договір про надання правової допомоги №3 від 21.11.2018 р., ордер на надання правової допомоги ПТ №098504 від 21.11.2018 р.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мій продукт». м. Київ
на рішення Господарського суду ухвалене від Харківської області в місті Харкові 15.05.2017 р. (повний текст 22.05.2017 р.)
у справі№922/362/17 (суддя - Светлічний Ю.В.)
за позовом до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Мій продукт», м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра», м. Первомайський стягнення 102406,68 грн.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр постачання" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою б/н від 21.01.2017 р. до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра", в якій позивач просить стягнути з відповідача прострочене грошове зобов'язання у розмірі 96000,00 грн. - сума простроченої оплати за партію товару, пеню за несвоєчасну оплату за продукцію у розмірі 6406,68 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №130052014 від 30.05.2014р., який був укладений між позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.05.2017 року у справі №922/362/17 задоволено заяву позивача про заміну позивача на правонаступника, здійснено заміну ТОВ «Центр постачання» та залучено до участі у справі ТОВ «Мій продукт».

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.05.2017 р. у справі №922/362/17 (суддя Светлічний Ю.В.) в позові відмовлено.

Рішення мотивоване з тих підстав, що у відповідача відсутній обов'язок з оплати поставленого позивачем за видатковою накладною №2654 від 04.10.2016р. товару, оскільки поставлений за цією накладною товар не є тим товаром, що в ній зазначений, а саме продукцією під назвою: вершки сухі виробничі на загальну суму 96000,00 грн., через невідповідність складу та якості поставленого товару вимогам ДСТУ 4273:2015 для молочної продукції.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 15.06.2017 р., в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність викладених в рішенні суду висновків, обставинам справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження висновку суду щодо постачання позивачем продукції, яка за складом та якісними характеристиками не є тим, товаром, що зазначений у видатковій накладній №2654 від 04.10.2016р. При цьому скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що жодних претензій щодо якості поставленого товару від відповідача на адресу позивача протягом встановленого Договором поставки строку-3-х днів з моменту поставки товару не надходило, а отже, будь-які претензії щодо якості цього товару, висловлені відповідачем після цього строку, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний оплатити поставлений товар.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 року (головуючий судя - Медуниця О.Є., судді - Гребенюк Н.В., Барбашова С.В.) апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження.

Відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з клопотанням від 31.07.2017 року про призначення у даній справі судової експертизи харчових продуктів, проведення якої просив доручити судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 року задоволено клопотання відповідача та призначено у даній справі судову товарознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул. Смоленська, 6).

До Харківського апеляційного господарського суду надійшло клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №15818/17-34 від 29.11.2017 року щодо надання в розпорядження експерта необхідних матеріалів для проведення судової експертизи харчових продуктів, а саме: ТУ У 10.5-3:2016 (технічні умови) (копію) на виробництво Вершків сухих (виробничих), які надані на експертизу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 року поновлено провадження у даній справі, розгляд клопотання експерта призначено на 13.12.2017 року об 12:00 год.

Вказаною ухвалою суду зобов`язано позивача, відповідно до клопотання судового експерта, надати суду ТУ У 10.5-3:2016 (технічні умови) (копію) на виробництво Вершків сухих (виробничих), які надані на експертизу.

Також, в ухвалі суд запропонував відповідачу надати суду вказані документи.

13.12.2017 року представник позивача з`явився в судове засідання та просив суд відкласти розгляд справи для надання йому можливості представити суду технічні умови для проведення експертизи.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року задоволення клопотання позивача, відкладено розгляд справи на 14.12.2017 року об 10:00 год. та зобов'язано позивача виконати вимоги попередньої ухвали суду.

Однак, в судове засідання 14.12.2017 року позивач не з`явився, технічні умови на виробництво Вершків сухих (виробничих) суду не надав.

Відповідач, на виконання ухвали суду, надав суду копію ТУ У 10.5-3:2016 (технічні умови) на виробництво Вершків сухих (виробничих), які надані на експертизу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року з метою вжиття відповідних заходів та в подальшому забезпечення беззаперечного додержання вимог, покладених на позивача, як нормами процесуального законодавства, так і винесеними судом процесуальними документами, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність винесення окремої ухвали відносно ТОВ «Мій продукт».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року задоволено клопотання судового експерта. Надано судовому експерту ТУ У 10.5-3:2016 (технічні умови) (копію) на виробництво Вершків сухих (виробничих), які надані на експертизу. Справу №922/362/17, разом із долученою до матеріалів справи копією ТУ У 10.5-3:2016 (технічні умови) на виробництво Вершків сухих (виробничих), направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул.Смоленська, 6). Київському науково-дослідному інституту судових експертиз надіслано висновок експертизи разом із матеріалами справи №922/362/17 до Харківського апеляційного господарського суду, копії висновків направлено сторонам по справі.

Зупинено провадження у справі на час проведення зазначеної експертизи.

25.10.2018 р. від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Київ надійшов висновок комплексної судової експертизи харчових продуктів та судової товарознавчої експертизи №15818/17-34/16024/17-53 від 02.10.2018 р. у справі №922/362/17 з додатками.

Згідно зі ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

З урахуванням викладених обставин стало можливим поновлення провадження по апеляційній скарзі та розгляд її по суті.

Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017р. "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" (набрання чинності 16.01.2018 р. з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018р.) постановлено ліквідувати, у тому числі Харківський та Донецький апеляційні господарські суди та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч.1 ст.25 Господарського процесуального кодексу України для справи №922/362/17.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 р., враховуючи Указ Президента України №295/2018 від 28.09.2018 р. "Про переведення суддів", повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду було оприлюднено в газеті "Голос України" №185 (6940), а отже Харківський та Донецький апеляційні господарські суди припинили здійснювати правосуддя.

Приписами ч.ч.5 та 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Розпорядженням Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018 р. "Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційних господарських судів", у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Харківським апеляційним господарським судом, доручено відділу документального забезпечення та контролю здійснити передачу судових справ, що перебували у провадженні Харківського апеляційного господарського суду до, зокрема, Східного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 р. у справі 922/362/17 та з урахуванням прийнятого в порядку ч.3 ст.32 Господарського процесуального кодексу України зборами суддів Східного апеляційного господарського суду рішення про персональний склад постійних колегій суддів сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий, суддя-доповідач Чернота Л.Ф. та судді Зубченко І.В., Радіонова О.О., що відповідає вимогам ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Враховуючи викладене, відповідно до Указів Президента України №454/217 від 29.12.2017 р. "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та №295/2018 від 28.09.2018р. "Про переведення суддів", а також керуючись ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.31 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мій продукт», до провадження Східного апеляційного господарського суду у складі судової колегії Чернота Л.Ф. (головуючий, суддя-доповідач), судді - Зубченко І.В., Радіонова О.О., провадження по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мій продукт», м. Київ на рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2017 року у справі №922/362/17 поновлено та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 28.11.2018 року о 15:00 год.

23.11.2018 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мій продукт", м. Київ надійшло клопотання б/н від 23.11.2018р. про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

У судовому засіданні 28.11.2018 року було оголошено перерву до 05.12.2018р. о 15:30 год, про що постановлено ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 року.

29.11.2018р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра", м. Первомайський, Харківська область надійшло клопотання б/н, б/д про повернення об'єкту досліджень за змістом якого відповідач просить суд повернути залишки об'єкту дослідження («Вершки сухі виробничі» (1 мішок вагою 25 кг) у зв'язку із закінченням проведення судової експертизи, що підтверджується висновком комплексної судової експертизи харчових продуктів та судової товарознавчої експертизи №15818/17-34/16024/17-53 від 02.10.2018 року.

Також, відповідачем надано додаткові пояснення у справі б/н, б/д, в яких останній зазначає про відсутність у відповідача обов'язку щодо оплати поставленого позивачем товару, оскільки позивачем було поставлено товар, який не відповідає умовам договору і останній був обізнаний стосовно якості такого товару, а вимоги відповідача про вжиття заходів щодо вивезення фальсифікованого товару позивачем було проігноровано.

Враховуючи викладені обставини, просить суд рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2017р. у справі №922/362/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У зв'язку з перебуванням на лікарняному судді-учасника колегії Зубченко І.В., на підставі доповідної записки головуючого судді Черноти Л.Ф., розпорядженням керівника апарату суду від 05.12.2018 року було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л.Ф., судді: Попков Д.О., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду у складі головуючий суддя (суддя-доповідач) - Чернота Л.Ф., судді: Попков Д.О., Радіонова О.О. задоволено усне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи з метою встановлення правильності порядку проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи та відповідного розпорядження керівника апарату суду, у зв`язку з чим, враховуючи зміну складу колегії суддів, з метою забезпечення рівних процесуальних прав учасників процесу, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу Українии та з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, в судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2018 р. о 15:00 год..

У судовому засіданні 19.12.2018 р. представник позивача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2017р. у справі № 922/362/17 у повному обсязі. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.12.2018 р. заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2017 р. у справі № 922/362/17 законним, прийнятим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційних скарг, встановлено наступне.

30 травня 2014 року між ТОВ "Центр Постачання" - постачальник (далі по тексту - позивач) та ТОВ "ТЕРРА" - покупець, (далі по тексту - відповідач) був укладений договір поставки № 130052014 (далі по тексту - Договір).

Згідно з п.1.1. Договору, постачальник у відповідності з вимогами цього договору бере на себе зобов'язання передавати у власність покупцеві, а покупець відповідно - приймати та оплачувати товар в кількості і асортименті, які обумовлені в даному договорі та замовленнях покупця.

Відповідно до п.1.2 Договору товаром, що постачатиметься в рамках цього договору, є яєчний порошок, крохмали, какао, мука, жири, сухе молоко, масло, спред вершковий та інші харчові продукти, які використовуються у якості сировини в харчовій промисловості.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що конкретне найменування товару, його кількість, асортимент та ціна кожної окремої партії поставки обумовлюються сторонами відповідно на кожну таку окрему партію товару і зазначаються в рахунку постачальника на оплату товару, який формується ним на підставі усної чи письмової заявки покупця, а також видаткових накладних, за якими здійснюється відпуск відповідної партії товару.

Згідно з п. 2.1. Договору, ціна товару та його кількість вказуються в рахунку постачальника на оплату (який формується постачальником після опрацювання заявки покупцю, також зазначається в накладній, за якою здійснюється відпуск кожної конкретної партії товару.

Згідно з п. 3.4 Договору, датою поставки товару вважається дата передачі товару, що вказується у видатковій накладній, яка підписується представник) сторін під час фактичної передачі товару.

Відповідно до п.2.6. Договору строки оплати товару: десять календарних днів з моменту поставки (відвантаження товару).

Пунктом 4.6. Договору сторони погодили, що претензії щодо якості товару можуть бути заявлені покупцем протягом 3-х календарних днів з моменту отримання товару від постачальника. Відповідна претензія повинна бути заявлена письмово та направлена рекомендованим листом на адресу постачальника. До претензії обов'язково повинні додаватись докази неякісності товару. Вказана претензія підлягає розгляду постачальником в строк не більше 10 робочих днів з моменту ії отримання від покупця.

Згідно з п. 5.1. Договору, за несвоєчасну оплату партії товару за даним договором покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в момент відповідного прострочення, від суми заборгованості, за кожний день прострочки оплати.

Позивач зазначає, що зобов'язання за договором виконав та поставив товар відповідачу, що підтверджується видатковою накладною №2654 від 04 жовтня 2016 року на суму 96000,00 грн., але відповідач вказаний товар не оплатив, у зв'язку із чим у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 96000,00 грн., що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

При цьому, у зв'язку із неоплатою відповідачем поставленого товару позивачем було нараховано пеню за несвоєчасну оплату за продукцію згідно з 5.1. Договору у розмірі 6406,68 грн.

Відповідач отримання товару від позивача за видатковою накладною № 2654 від 04 жовтня 2016 року не заперечує, але зазначає, що "Сухі вершки" як молочний продукт відповідно до статті 1 Закону України «Про молоко та молочні продукти», ДСТУ 4273:2015 "Молоко та вершки сухі" Загальні технічні умови" виготовляються лише з молока, мають містити молочні складові: молочний жир, білок, лактозу, та відповідати за показниками якості зазначеному ДСТУ.

Також, відповідач зазначив, що у протоколах випробувань №9996/Д від 20.10.2016 р., №10208/Д від 27.10.2016 р., № 866/Д від 10.02.2017 р. ДП «Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» встановлено, що вершки сухі виробництва ТОВ «Центр постачання» поставлені ТОВ «ТЕРРА» відповідачу за видатковою накладною №2654 від 04.10.2016р. (партія 12/09/16; якісні характеристики зазначені у специфікації виробника), не містять молочного жиру, загальна масова частка жиру менша встановленої норми.Всупереч статті 23 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», позивач експлуатаційного дозволу на виготовлення молочних вершків ніколи не отримував й відповідного обладнання не мав.

На запит відповідача ПАТ "Ічнянський завод сухого молока та масла" листом від 21.10.2016 р. повідомило, що виробництво вказаним підприємством сухих вершків з січня 2016 р. здійснюється відповідно до ДСТУ 4273:2015, а не ДСТУ 4273:2003, як зазначено в декларації виробника, що надавалися ТОВ "Центр постачання" до товару.

Відповідач також зазначив, що звертався до Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, яким було надано відповідь: що згідно з базою даних вказаної установи експертний висновок №0061770н/16 від 29.07.2016 р., що надавався позивачем до товару не існує та не видавався.

17.10.2016р. відповідачем отримано повідомлення ГО «Ліга громадського контролю», відповідно якого, при лабораторному дослідженні ДП «Укрметртестстандарт» сухих вершків, що постачалися ТОВ «Центр постачання», виявлено, що вершки не відповідають встановленим вимогам з якості. Жир, виділений із сухих вершків, що входить до складу зразка продукції містить немолочні жири. Вміст немолочних жирів становить 96 % від загального жиру.

Відповідач звернувся до позивача 17.10.2016 р. із листом за вих. № 514 з вимогою надати пояснення щодо поставки під видом вершків сухих продукції немолочного походження, але відповіді на звернення від позивача не надійшло.

Тому, відповідач повідомив позивача про повернення товару отриманого за видатковою накладною №2654 від 04.10.2016р., але позивач вказаний товар не прийняв.

Як зазначено вище, господарський суд першої інстанції в обґрунтування свого висновку про відмову в позові зазначив те, що у відповідача відсутній обов'язок з оплати поставленого позивачем за видатковою накладною №2654 від 04.10.2016р. товару, оскільки поставлений за цією накладною товар не є тим товаром, що в ній зазначений, а саме продукцією під назвою: вершки сухі виробничі на загальну суму 96000,00 грн., через невідповідність складу та якості поставленого товару вимогам ДСТУ 4273:2015 для молочної продукції.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову в позові, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, згідно статті 662 Цивільного кодексу України.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості, тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору та актів цивільного законодавства.

Як зазначено вище, пунктом 1.3 Договору сторони узгодили, що конкретне найменування товару, його кількість, асортимент та ціна кожної окремої партії поставки обумовлюються сторонами відповідно на кожну таку окрему партію товару і зазначаються в рахунку постачальника на оплату товару, який формується ним на підставі усної чи письмової заявки покупця, а також видаткових накладних, за якими здійснюється відпуск відповідної партії товару.

У видатковій накладній №2654 від 04.10.2016р. визначено наступну продукцію під назвою: вершки сухі виробничі на загальну суму 96000,00 грн., склад та якість якого не відповідає вимогам ДСТУ 4273:2015.

Статтею 673 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Відповідно до статті 268 Господарського кодексу України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі.

У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Відповідно до статті 674 Цивільного кодексу України, відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що якість товару повинна відповідати державним стандартам та технічним умовам заводу-виробника.

Постачальник зобов'язується разом з документами на товар надати сертифікат відповідності товару, згідно п. 4.2 Договору.

Товар повинен бути маркований згідно з вимогами ДСТУ та ТУ(п.4.3. Договору).

Кожне упаковане місце повинне мати маркування згідно з вимогами державних стандартів чи технічних умов на відповідний товар(п. 4.4. Договору).

На підтвердження якості поставленого за видатковою накладною №2654 від 04.10.2016р. товару ТОВ «Центр постачання» відповідачеві надано специфікацію якості та експертний висновок № 0061770п/16 від 29.07.2016 р. Випробувального центру Державного науково-дослідного інституту з лабораторногї діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи(т. 1 а.с. 28-32, т. 3 а.с. 104-106).

На адвокатський запит представника відповідача від 29.07.2016р.№ 14/12-1 Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів листом від 20.12.2016 р. № 1604 повідомив, що відповідно до бази даних НДІ експертний висновок № 0061770п/16 від 29.07.2016 р. не існує, а тому за подібним номером експертний висновок Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр постачання» не видавався (т.3 а.с. 108).

З копії наказу № 37 від 29.02.2016 р. вбачається, що ОСОБА_10, який підписав специфікацію як інженер з якості працював у ТОВ «Центр постачання» на час складання Специфікації якості на іншій посаді, а саме- комірником.

Статтею 1 Закону України «Про молоко та молочні продукти», молочні продукти - продукти, одержані з молока або молочної сировини, які можуть містити харчові добавки, необхідні для виробництва, за умови, що ці добавки ні частково, ні повністю не замінюють складових молока (молочний жир, молочний білок, лактозу).

Статтею 5 цього Закону передбачено, що не допускається використання назв молочних продуктів у власних назвах продуктів та торговельних марках, якщо ці продукти виробляються з використанням сировини немолочного походження.

ДСТУ 4273:2015 «Молоко та вершки сухі.Загальні технічні умови, визначено, що «Сухими вершками «є молочні продукти, отримані частковим видаленням води з молока або вершків, або із нормалізованого молока або вершків додаванням та/або вилеченням окремих складників, не замінюючи співвідношенняи між сироватками та казеїном.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства, продукт, зазначений у видатковій накладній накладній №2654 від 04.10.2016р. «Вершки сухі виробничі», повинен містити складові молока (молочний жир, молочний білок, лактозу), які не можуть бути замінені іншими складовими.

Відповідно, в разі постачання продукту, який не містить зазначених складових, поставлений товар не є тим товаром, поставка якого передбачена Договороми і має місце невиконання обов`язку з поставки товару, а не поставка товару неналежної якості.

Статтею 538 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Частиною 2 статті 268 Господарського кодексу України передбачено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу Україн, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.2.6. Договору строки оплати товару: десять календарних днів з моменту поставки (відвантаження товару).

Виходячи зі змісту наведних норм та умов Договору, позивач зобов'язаний поставити відповідачеві саме той товар, який за складом та якісними характеристиками відповідає товару, зазначеному у видатковій накладній №2654 від 04.10.2016р. та на підтвердження відповідності товару встановленим законом якісним характеристикам надати відповідні документи.

При цьому, обов'язок оплатити поставлений товар є зустрічним (кореспондуючим) відносно передуючого йому обов'язку з поставки саме того товару, який передбачено договором. В разі поставки іншого товару, ніж передбачено договором, покупець не зобов'язаний оплачувати такий товар, оскільки, як зазначено вище, в такому разі передбачений договором товар взагалі не поставлено, й у відповідних правовідносинах не йдеться про порушення вимог щодо якості поставленого товару, а йде мова про повне невиконання обов'язку з поставки відповідної партії товару.

В разі ж, якщо поставлено товар, який за складом відповідає товару, передбаченому Договором ( в даному випадку товару, визначеному у видатковій накладній), але з істотними недоліками щодо якості, покупець може скористатися правовими можливостями, наданими йому статтею ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, з посиланням на відповідні норми матеріального права встановив факт поставки позивачем відповідачеві товару, який за своїми складовими взагалі не є тим товаром, який зазначено у видатковій накладній №2654 від 04.10.2016р. - вершками сухими виробничими, оскільки його склад та якість не відповідають вимогам ст. 1 Закону України «Про молоко та молочні продукти» та ДСТУ 4273:2015 щодо молочної продукції.

Як вищезазначено, в наданих відповідачем протоколах випробувань №9996/Д від 20.10.2016 р., №10208/Д від 27.10.2016 р., №866/Д від 10.02.2017 р. ДП «Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» зазначено, що вершки сухі виробництва ТОВ «Центр постачання» поставлені ТОВ «ТЕРРА», що поставлені відповідачу за видатковоюй накладною №2654 від 04.10.2016р. (партія 12/09/16; якісні характеристики зазначені у специфікації виробника), не містять молочного жиру, загальна масова частка жиру менша встановленої норми.

Статтею 23 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» передбачено, що експлуатаційний дозвіл отримують оператори ринку, що провадять діяльність, пов'язану з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов'язані отримати експлуатаційний дозвіл на кожну окрему потужність до початку її експлуатації.

Натомість, позивач 29.04.2016 р. подав заяву на державну реєстрацію виробничих потужностей, де зазначив, що здійснює виробництво та/або зберігання харчових продуктів, інгредієнтами яких є виключно продукти рослинного походження та/або перероблені продукти тваринного походження.

Листом від 13.05.2016 р. № 1 Управління Держпродспоживслужби у Васильківському районі Київської області повідомило про державну реєстрацію потужностей позивача за №r-UA-10-03-01, інгредієнтами яких є виключно продукти рослинного походження та/або перероблені продукти тваринного походження.

Отже, всупереч вимогам статті 23 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», ТОВ «Центр постачання»(право попередник позивача), який на етикетках мішків, в яких здійснювалась поставка товару за видатковою накладною №2654 від 04.10.2016р. зазначив себе як виробника, експлуатаційного дозволу на виготовлення молочних вершків ніколи не отримував й відповідного обладнання не мав, а тому не виготовляв сухих вершків.

Оскільки позивач зазначає, що ним, на виконання умов договору №130052014 від 30.05.2014 року, поставлено відповідачу «вершки сухі (виробничі)» в кількості 1500 кг, на суму 96000 грн., однак, відповідач в порушення умов договору, вартість поставленого товару не оплатив, а відповідач зазначає, що поставлені позивачем «вершки сухі (виробничі)» не відповідають специфікації від 13.09.2016 року на вказаний продукт, та в порушення ст.1 ЗУ «Про молоко та молочні продукти» та діючому з 01.01.2016 року ДСТУ 4273:2015 «Молоко та вершки сухі. Загальні технічні умови» не містять молочного жиру, Харківський апеляційний господарський суд ухвалою від 02.08.2017 р., відповідно до статті 41 ГПК України в редакції, що діяла на час винесення ухвали, з метою з'ясування питання, яке має істотне значення для правильного вирішення даної справи та потребує спеціальних знань, щодо якості та складових поставленого товару, було призначено судову товарознавчої експертизи.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул.Смоленська, 6).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- Чи відповідає тара, упаковка, маркування товару нормативним вимогам?

- Чи відповідає склад та харчові характеристики продукту під назвою «вершки сухі (виробничі)», що були поставлені ТОВ «Центр постачання» на ТОВ «Терра» відповідно до видаткової накладної №2654 від 04.10.2016 року, договору №130052014 від 30.05.2014 року даним, вказаним у наданій ТОВ «Центр постачання» специфікації (з показниками аналізів) від 13.09.2016 року на зазначений продукт?

- Чи є поставлений ТОВ «Центр постачання « на ТОВ «Терра» відповідно до видаткової накладної №2654 від 04.10.2016 року, договору №130052014 від 30.05.2014 року продукт під назвою «вершки сухі (виробничі)» за своїм складом та харчовою цінністю сухим вершкам у розумінні Закону України «Про молоко та молочні продукти» та ДСТУ 4273:2015 «Молоко та вершки сухі. Загальні технічні умови»?

При цьому враховано те, що для вирішення питання щодо якості поставленого позивачем товару ухвалою господарського суду Харківської області від 15.03.2017 року у даній справі призначалась судова товарознавча експертиза, проведення якої доручалось експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса.

Однак, матеріали справи були повернуті Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса без виконання, оскільки у вказаній установі відсутня акредитована лабораторія з відповідним обладнанням та фахівцями з дослідження компонентного складу харчових продуктів.

За таких обставин, судова колегія доручила проведення товарознавчої експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул.Смоленська, 6), якеі мають експертів відповідної кваліфікації та необхідні умови для проведення судової експертизи.

За результатами проведеної судової експертизи складено висновок експертів комплексної судової експертизи харчових продуктів та судової товарознавчої експертизи від 02.10.2018 р. № 1518/17-34/16024/17-53.

У висновку надано наступні відповіді на поставлені судом питання:

Згідно з протоколом випробування ДП «Укрметртестстандарт» №3454/18-х від 02.04.2018 р., наданий на дослідження зразок товару під назвою харчова продукція «Вершки сухі (виробничі) 42% жирності, гатунок вищій», наданий відповідно до ухвали суду, поставлений (як вказано в ухвалі) ТОВ «Центр постачання 04.10.2016 р. підприємству ТОВ «Терра» згідно з видатковою накладною № 2654 від 04.10.2016 р., Договором №130052014 від 30.05.2014 р., вимогам Закону України «Про молоко та молочні продукти», ДСТУ 4273:2003 «Молоко та вершки сухі.Загальні технічні умови» ,пункту 3.2. ДСТУ 7170:2010 «Молочна промисловість.Продукти молочні та молоковмісність. Номенклатура та вимоги до назв» та виданій ТОВ «Центр постачання 13.09.2016 р. товаросупровідній специфікації, за назвою та показниками якості не відповідає.

Упакування (тара) не відповідає за зовнішнім виглядом вимогам ТУ У 10.5-3-2016. На мішку, який наданий у відповідь на клопотання експертів, відсутнє будь-яке маркування. Світлокопія етикетки, яка надана ТОВ «ТЕРРА» разом з відзивом на позовну заяву (т. 1 а.с. 29) не відповідає вимогам статті 39 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» , вимогам до маркування, які викладені у ДСТУ 4273:2015 та ТУ 10.5-3-2016. Перелік невідповідностей наведено у Таблицях 3,4 Дослідницької частини висновку.

Відповідач безпідставно посилається у запереченнях щодо зазначеного експертного висновку на те, що при проведенні експертизи у даній справі експертом використано такий, що втратив чинність ДСТУ 4273:2003.

В експертному висновку хоч і зазначено про використання при проведенні експертизи в якості інформаційного джерела ДСТУ 4273:2003 (т. 2 а.с. 207 абз. 8),який втратив чинність з 01.01.2016 р., проте з дослідницької частини висновку(т. 2 а.с. 208 абз. 5, 9, абз. 2, 3 та таблиця № 1- на звороті; а.с. 209 - Таблиця № 2) вбачається, що фактично продукція досліджувалася експертом щодо відповідності її чинному з 01.01.2016 р. ДСТУ 4273:2015, оскільки експерт в цій частині висновку прямо посилається на вимоги ДСТУ 4273:2015 та зазначає про невідповідність цим вимогам досліджуваної продукції.

З наведених доказів в їх сукупності вбачається, що поставлена позивачем відповідачеві за видатковою накладною № 2654 від 04 жовтня 2016 року продукція під назвою «Вершки сухі(виробничі», не є тим товаром, який зазначено в накладній, а тому позивач поставив не той товар, який передбачено умовами договору, у зв'язку з чим у нього відсутній обов`язок з оплати такого товару.

При цьому, оскільки поставлений позивачем товар, який є річчю з родовими ознаками, дослідження якого проводилося як під час судової експертизи, так і проведенні випробувань ДП «Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» був певним чином індивідуалізований позивачем шляхом упакування у мішки та нанесення етикетки із зазначенням позивача як виробника, останній безпідставно посилається на можливе дослідження не того товару через те, що він не приймав участі у відборі зразків.

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції обґрунтовано відхилив як безпідставні доводи позивача щодо незаявлення відповідачем у встановлений Договором триденний строк з моменту поставки про виявлені якісні недоліки, оскільки поставлений позивачем за видатковою накладною №2654 від 04.10.2016 р. товар взагалі не є тим товаром, що вказаний у зазначеній видатковій накладній, а тому мало місце повне невиконання умови Договору щодо поставки відповідної партії товару, а не порушення умов Договору щодо якості поставленого товару.

До того ж, відповідно до статті статтею 688 Цивільного кодексу України, передбачено право продавця у разі порушення покупцем свого обов'язку щодо заявлення про порушення умов договору щодо якості у встановлений договором або актами цивільного законодавства строк, на відмову від задоволення відповідних вимог покупця лише якщо він доведе, що невиконання цього обов`язку спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення договору.

Якщо покупець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов`язку встановлені частиною 1 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що продавець за спірним Договором знав про те, що передає покупцю-відповідачеві товар, який не відповідає умовам Договору, оскільки, як зазначено вище, серед товаросупровідних документів на підтвердження якості товару ним надано недостовірну Специфікацію якості, підписану ОСОБА_10 як інженером з якості, який насправді працював комірником, та експертний висновок № 0061770п/16 від 29.07.2016 р., який відповідно до листа Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 20.12.2016 р. № 1604, не видавався (фальсифікований висновок). Також позивач, зазначивши себе виробником молочної продукції -«Сухі вершки» на етикетках на мішках, в яких поставлено товар, не мав відповідних потужностей та експлуатаційного дозволу на виготовлення або зберігання молочної продукції.

Отже, у позивача у спірних правовідносинах відсутнє право посилатися на недотримання відповідачем встановленого договором строку повідомлення про недоліки товару.

Крім цього,відповідно до статті 680 Цивільного кодексу України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Оскільки як зазначено вище, до товару на підтвердження його якості продавцем було додано Специфікацію якості та експертний висновок, про фальсифікацію яких відповідач дізнався вже пізніше, на час поставки товару в нього були відсутні сумніви щодо поставки товару з істотними недоліками.

17.10.2016 р. до ТОВ «ТЕРРА» надійшло повідомлення від ГО «Ліга громадського контролю», згідно з яким поставлена ТОВ «Центр постачання» продукція є фальсифікатом( т. 1 а.с. 34-36).

У зв'язку з цим листами від 20.01.2017 р. № 23 (т. 1 а.с. 52), від 03.02.2017 р. № 38(т. 1 а.с. 54), ТОВ «ТЕРРА» викликало представника ТОВ «Центр постачання» для відбору зразків продукції з поставки за накладною №2654 від 04.10.2016 р., про що свідчить цінний листи з описом на вридичну адресу ТОВ «Центр постачання».

Проте, представник ТОВ «Центр постачання» за місцезнаходженням ТОВ «ТЕРРА» у зазначений в останньому листі строк- до 08.02.2017 р. не прибув, а тому покупець разом зі службовою особою ДП «Харківстандартметрологія» 08.02.2017 р. відібрало зразки харчової продукції «Вершки сухі (виробничі)».

За результатом проведення лабораторних досліджень отриманої від ТОВ «Центр постачання» продукції (протоколи випробувань № 9996/Д від |о.10.2016 р., № 10208/Д від 27.10.2016 р, № 866/Д від 10.02.2017 р. ДП «Харківстандартметрологія») ТОВ «ТЕРРА» встановило, що товар, поставку якого було здійснено за видатковою накладною № 1654 від 04 жовтня 2016 р. не містить молочного жиру, а складається з рослинного жиру (пальми), тобто є фальсифікатом.

Згідно зі Специфікацією на поставлену за Договором продукцію за видатковою накладною № 2654 та етикетками на тарі до даної продукції, строк її придатності зазначено 8 місяців з дати виробництва(12.09.2016 р.),тобо до 12.05.2017 р.

Покупець (ТОВ «ТЕРРА») відповідно до ч. 4 ст. 680 ЦК України у межах 8-місячного строку придатності, а саме - 15.02.2017 р. повідомив ТОВ «Центр постачання» про відмову оплатити неякісний, фальсифікований ітовар, про що було надіслано цінний лист на юридичну адресу ТОВ «Центр постачання».

Крім цього безпідставними є посилання позивача на невиконання відповідачем вимог п. 29 Інструкції про порядок приймання продукцїї виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затверджену постановою Держарбітража при Раді Мністрів СРСР від 25.04. 1966 г. N П-7 щодо искладаннґя акту приймання продукції.

Як зазначено вище, на поставлену за Договором продукцію за видатковою накладною №2654 встановлено строк її придатності зазначено 8 місяців з дати виробництва (12.09.2016р.), тобто до 12.05.2017 р.

Пунктом 9 Інструкції встановлено, що Акт про приховані недоліки, виявлені в продукцїї с гарантийними строками службы або зберігання, повинен бути складений на протязі 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантийного срока.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного вида продукції перевірці та виявлені лише в процесі переробки, підготовки до монтажу, випробування , використання та зберігання.

Істотні недоліки поставленої за видатковою накладною № 1654 від 04 жовтня 2016 р. є

прихованими, оскільки не могли бути виявлені підприємством відповідача при звичайній перевірці, а можуть бути виявлені лише спеціалістами при проведенні відповідних досліджень. Тому на відповідні спірні правовідносини поширюється спеціальні вимоги п. 9 Інструкції, а не пункту 29, що регламентує складання загального акту про приймання продукції за якістю.

Зазначені недоліки були виявлені на підставі останнього протоколу випробування ДП «Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 10.02.2017 р.

15.02.2017 р. у встановлений п. 9 Інструкції строк відповідачем складено акт про невідповідність якості товару «сухі вершки», поставлених за видатковою накладною №1654 від 04 жовтня 2016 р. , який разом з повідомленням про відмову від оплати товару було направлено ТОВ «Центр постачання».

Матеріалами справи підтверджено факт поставки товару з позначкою вершки виробничі, що є підставою для висновку, про те, що зазначена продукція не може використовуватися у харчовій промисловості взагалі. Тому, вказана справа становить значний суспільний інтерес, так як була поставлена споживачам для використання та виготовлення продуктів харчування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скаргзі є необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мій продукт» задоволенню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 86, 129, 247, 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мій продукт», м. Київ на рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2017 р. (повний текст 22.05.2017 р.) по справі №922/362/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2017 р. (повний текст 22.05.2017 р.) по справі №922/362/17 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду через Східний апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 19.12.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 21.12.2018 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Д.О. Попков