ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 Справа № 917/1136/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., при секретарі судового засідання Cілаєвій О.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Приватного підприємства «ВЄХ-2000»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат»

про стягнення 316133, 28 грн.

За участю представників: від позивача: Паньшин С. С., від відповідача: Яценко О. В.

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Приватного підприємства "ВЄХ-2000" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про стягнення 316133,28грн., у тому числі: 264466,67грн. основного боргу за надані послуги охорони згідно договору №ФО/31/10/16 про надання охоронних послуг від 31.10.2016р., 10985,31 грн. - 3% річних, 40681,30грн. - інфляційних.

Відповідач у відзиві (вхід. № 10084 від 29.10.2018р.) проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що зобов'язання з оплати наданих послуг обумовлено виконанням зобов'язання щодо надання актів здачі-приймання робіт (надання послуг), оформленими належним чином (обов'язкова умова), і такі зобов'язання є зустрічними, оскільки у сукупності утворюють правочин, який за видом, згідно з ч. 2 ст. 202 ЦК України, є двостороннім; у даному випадку зобов'язання оплати не виникає само по собі, а обумовлено наявністю сукупності виконаних зустрічних зобов'язань; додані позивачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) не містять в собі дату та місце їх складання; із долучених позивачем копій первинних документів, неможливо відслідкувати момент виникнення у відповідача обов'язку з оплати отриманих послуг, а тому строк виконання зобов'язань у відповідача не настав. Надані позивачем копії актів приймання-передачі виконаних робіт, не підтверджують факт надання позивачем послуг, визначених Додатком №1 до Договору («Дислокація постів»), а доданий позивачем до позовної заяви акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за квітень 2017 р. на суму 43066,67 грн. не містить в собі підписів та печаток відповідача. Позивач не долучив до своєї позовної заяви доказів щодо строків передання ним відповідачу актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за квітень 2017 р. Розрахунок складено позивачем, який не є експертом в фінансовій сфері (а.с.103-106).

Позивач повідомив суду, що відповідь на відзив подавати не буде.

Інші заяви по суті спору сторони суду не надали.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2018р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т.М. (а.с.1).

За ухвалою господарського суду від 20.09.2018р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.2, 85-88).

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.10.2018р. відкрито провадження у справі № 917/1136/18 призначено справу до розгляду на 23.10.2018р. в підготовче засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.(а.с.89-90).

В підготовчому засіданні 23.10.2018р. оголошена усна ухвала про перерву в судовому засіданні на 20.11.2018р.(а.с.101).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.11.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.12.2018р. (а.с.114-115).

В зв"язку з перебуванням судді у відрядженні 04.12.2018р., ухвалою суду від 22.11.2018р. розгляд справи перенесено на 05.12.2018р. (а.с.120).

Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями від 21.11.2018р. та розпискою сторін від 20.11.2018р. (а.с.116-119); поштовими повідомленнями від 23.11.2018р. (а.с.12-123).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази та пояснення, що містяться в матеріалах справи, заслухані пояснення представників сторін.

В судовому засіданні 05.12.2018р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Між Приватним підприємством "ВЄХ-2000" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» (відповідачем) укладено договір про надання охоронних послуг № ФО/31/10/16 від 31.10.2016 р. з невід'ємним протоколом узгодження розбіжностей до Договору (а.с.16-19).

Згідно пункту 1.1. Договору замовник (відповідач) замовляє, а охорона (позивач) надає охоронні послуги щодо охорони майна замовника, яке належить йому на підставі права власності або умовах оренди на законних підставах, і визначено в дислокації об'єктів (додаток №1 до Договору) та визначено в узгодженій сторонами план-схемі розташування постів (додаток № 4 до Договору) .

Згідно п. 4.1 Договору щомісячна вартість послуг становить 54400, 00 грн., в тому числі ПДВ (20%).

Протоколом № 01 узгодження договірної ціни на надання послуг з охорони об'єкту від 19.12.2016року сторони узгодили, що з 01 січня 2017 року розмір договірної ціни на надання послуг з охорони об'єкту за Договором становить 68000,00 грн., в тому числі ПДВ, що сплачується виконавцю щомісячно (а.с.33).

За п. 3.5 Договору охорона надає послуги згідно умов цього договору та у відповідності з дислокацією (додаток № 1), а також згідно Інструкції по охороні об"єкта (додаток № 2) та Інструкції про порядок приймання (здавання) об"єктів та окремих приміщень під охорону (додаток № 3).

В дислокації - додатку 1 до Договору сторони визначили об'єкт охорони за адресою: м. Овруч, Житомирська область, вул. Б.Хмельницького, 92 (далі - «об'єкт охорони»).

Сторонами також було затверджено додаток № 2 до договору - "Інструкція по охороні об"єкта", та додаток № 3 до Договору - "Інструкція про порядок приймання (здавання) об"єктів та окремих приміщень під охорону" (а.с.21-26).

В п. 1.2 Інструкції по охороні об"єкта (додаток № 2 до Договору) вказано, що охорона майна об"єкту здійснюється персоналом охорони шляхом виставлення п"яти цілодобових стаціонарних постів відповдіно до дислокації постів.

Сторони узгодили дислокацію постів, які передаються під охорону, план-схему території, склали акт обстеження технічного стану об"єкту від 31.10.2016р. (а.с.27-32).

Позивач у позові зазначає, що за період з 01.11.2018р. по 19.04.2017р. він надав відповідачу послуги з охорони на загальну суму 355866,67 грн.

В підтвердження цього позивачем надано двостороннє підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000047 від 30 листопада 2016 року на суму 54400,00 грн., № ОУ-0000054 від 31 грудня 2016 року на суму 544000,00 грн., № ОУ-0000005 від 31 січня 2017 року на суму 68000,00 грн., № ОУ-0000011 від 28 лютого 2017 року на суму 68000,00 грн., № ОУ-0000018 від 31 березня 2017 року на суму 68000,00 грн. (а.с. 45-49). Оригінали цих актів були оглянуті судом в судовому засіданні 05.12.2018р. Ці акти підписані сторонами без застережень чи зауважень. В них зазначено, що сторони не мають претензій одна до одної.

Також, позивачем надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000024 від 19 квітня 2017 року на суму 43066,67 грн., який відповідачем не підписано (а.с. 50).

05.05.2017р. позивач направив на адресу відповідача оригінал акту прийняття робіт (надання послуг) за квітень 2017 року в двох примірниках та прохання погасити прострочену заборгованість, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист (а.с.53).

Відповідач акт прийняття робіт за квітень 2017р. не підписав, заборгованість не сплатив.

Заперечення відповідача проти позову з підстав не підписання акту здачі-приймання робіт № ОУ-0000024 від 19 квітня 2017 року на суму 43066,67 грн., є необґрунтованим з наступного.

Згідно п. 4.4. Договору фактичне надання виконавцем послуг згідно договору фіксується сторонами у двосторонньому акті здачі - прийняття робіт (надання послуг), який складається не пізніше 5-го числа наступного місяця, що слідує за звітним. У разі, якщо на протязі 5 (п'яти) діб після вказаного у цьому пункті Договору терміну, замовник не підпише такого акту, або не надасть аргументованої відмови від його підписання, послуги вважаються наданими за відповідний період в повному обсязі та належним чином.

Відповідач не надав позивачу аргументованої відмови від підписання цього акту та не заперечив факту надання послуг, не заявив претензій щодо якості послуг у порядку, встановленому п. 4.6. Договору.

Отже, відповідач згідно договору повинен оплатити вказані послуги.

Посилання відповідача на неналежне оформлення актів здачі-приймання робіт (надання послуг) в частині відсутності обов'язкових реквізитів первинних документів, не підтверджується матеріалами справи.

Надані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) оформленні належним чином, мають усі обов'язкові реквізити, дату їх складання, а також підписані відповідачем без зауважень.

З огляду на викладене, є безпідставним посилання відповідача на порушення позивачем зустрічного зобов'язання, оскільки таке порушення не було допущено позивачем. Тому, відсутні підстави для застосування ч. 3 ст. 538 ЦК України щодо зупинення виконання зустрічного зобов'язання.

Відповідно до ст.1-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного відповідач суду не надав.

Згідно пункту 4.3 Договору, оплата вартості охоронних послуг, яку визначено цим договором, здійснюється замовником на розрахунковий рахунок охорони згідно цього договору, щомісячно до 10-го числа місяця, що слідує за звітним.

Відповідач за одержані послуги охорони розрахувався частково сплативши 91400,00 грн., що підтверджується виписками банку по поточному рахунку позивача (а.с.56-66).

Залишок заборгованості у сумі 264466,67 грн. відповідачем не сплачено.

За п. 10.3 Договору в односторонньому порядку договір може бути розірваний при систематичному невиконанні однією із сторін умов договору. Сторона ініціатор розірвання договору інформує у письмовій формі про це іншу сторону не менше, ніж за три доби. В такому випадку дія договору вважається припиненою з моменту отримання відповідного повідомлення.

Зважаючи що відповідач порушив положення пункту 4.3 Договору, позивач направив на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору вих. №13/04/17 від 13 квітня 2017 року, який отриманий відповідачем 09.08.2018р., що свідчить вхідний штамп №32 від 13.04.2017року та підпис уповноваженої особи на повідомленні (а.с.54-55).

20.04.2017р. позивач припинив надання охоронних послуг відповідачеві, що підтверджується Актом зняття постів об'єкту з під охорони від 19.04.2017р.

Відповідно до ст. 978 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна зобов'язаний, зокрема, щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтями 525, 530, 610, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В порушення договірних зобов'язань та вказаних правових норм відповідач заборгованість перед позивачем не погасив.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 264466,67 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На цій підставі позивачем заявлено до стягнення 10985,31 грн. - 3% річних за періоди 24.03.2017р. - 09.08.2018р., 10.02.2017р. - 09.08.2018р., 10.03.2017р. - 09.08.2018р., 10.04.2017р.- 09.08.2018р. та 40681,30 грн. - інфляційних за період січень 2017р. - червень 2018р.

Суд, провівши перевірку правильності нарахування 3% річних, встановив, що заявлена до стягнення сума не перевищує розрахункову.

Контррозрахунок відповідача 3% річних суд не може прийняти, оскільки відповдіачем у ньому невірно визначено загальну кількість прострочених днів (а.с.107).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 10985,31 грн. - 3% річних підлягають задоволенню.

Після перевірки правильності розрахунку, судом встановлено, що заявлена до стягнення сума інфляційних становить 32573,75 грн. (розрахунок суду залучено до справи). Вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині вимоги щодо стягнення інфляційних судом відхиляються, як необґрунтовані.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді судового збору.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При подачі даного позову позивачем сплачено 4742,00 грн. судового збору за квитанцією № 0.0..1 від 07.09.2018. (а.с.86).

Дані витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Суд роз'яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (вул. Героїв Майдану, буд. 82, офіс 24, м. Гадяч, 37300; ідентифікаційний код 36899405) на користь Приватного підприємства "ВЄХ-2000" (вул. Тампере, буд. 12, м. Київ, 02105; ідентифікаційний номер 39363262) 264466грн. 67 коп. - основного боргу, 32573грн. 75 коп. - інфляційних, 10985грн. 31 коп. - 3% річних, 4620грн. 38 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 17.12.2018р.

Суддя Т. М. Безрук