ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 913/1378/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

боржник - Публічне акціонерне товариство "Луганський ливарно-механічний завод",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС",

представник - адвокат Чуздюк О.О. (договір №27/08/18 про надання правової допомоги від 27.08.2018, ордер на надання правової допомоги серії КВ №253718 від 27.08.2018)

керуючий санацією - арбітражний керуючий Лобода Валерій Олексійович, особисто

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду

від 05.09.2018

та на ухвалу Господарського суду Луганської області (в її резолютивній частині)

від 18.06.2018

у складі колегії суддів: Мартюхіна Н.О. (головуючий), Геза Т.Д., Дучал Н.М.

у справі № 913/1378/16

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Луганський ливарно-механічний завод"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 24.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.09.2018 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 18.06.2018 (в її резолютивній частині) у справі №913/1378/16 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №913/1378/16 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018.

3. Ухвалою Верховного Суду від 04.10.2018 відкрито касаційне провадження у справі №913/1378/16 Господарського суду Луганської області за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС" та призначено її розгляд на 23.10.2018.

4. У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №913/1378/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018, та ухвалою Суду від 22.10.2018 справу №913/1378/16 прийнято до провадження зазначеною колегією суддів.

5. Ухвалою Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №913/1378/16 відкладено розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС" на 20.11.2018.

6. Арбітражний керуючий Лобода В.О. подав відзив на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС".

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

7. Провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Луганський ливарно-механічний завод" (далі - ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", боржник), порушене ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.01.2017 за заявою боржника на підставі частини 5 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) із введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів, введенням процедури розпорядження майном боржника та призначенням розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лободу В.О.

8. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.07.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" з вимогами таких кредиторів: Приватного підприємства "Донбас-Бізнес" на суму 3 032 216, 46 грн. основного боргу у четверту чергу; Управління Пенсійного фонду України в Луганській області на суму 6 923 742, 66 грн. у четверту чергу; Державної податкової інспекції у місті Сєвородонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на суму 788 850, 12 грн., в тому числі 784 620, 62 грн. у третю чергу та 4 229, 50 грн. у шосту чергу; ПАТ "Перший український міжнародний банк" на суму 49 088 338, 95 грн. у четверту чергу, з яких 5 000 000 грн. забезпечені заставою майна боржника.

9. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.10.2017 здійснено заміну кредитора - Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС" (далі - ТОВ "АСГАРД ФІНАНС").

10. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 29.11.2017 припинено процедуру розпорядження майном боржника та звільнено арбітражного керуючого Лободу В.О. від виконання повноважень ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод"; введено процедуру санації ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Лободу В.О.

11. Місцевим судом встановлено, що в процедурі санації ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" керуючим санацією Лободою В.О. вжито заходів до проведення інвентаризації активів боржника відповідно до наказу №3 від 30.11.2017, однак, її не завершено у зв'язку з великим обсягом майна, відсутністю первинної документації (знищена під час пожежі 21.08.2014 внаслідок артилерійського обстрілу території ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод") та необхідністю оформлення актів вибуття, замалою кількістю членів інвентаризаційної комісії; наказом №3/1 від 31.01.2018 строк інвентаризації продовжено до 30.03.2018.

12. Місцевим судом встановлено, що на дату подання керуючим санацією Лободою В.О. поточного звіту станом на 01.03.2018 №02-01/44 від 01.03.2018 High quality industries s.r.o., як інвестор, не надав керуючому санацією свої пропозиції щодо санації боржника; інші потенційній інвестори заяв на участь в санації на дату надання звіту у строк, встановлений судом, не подали; зазначене унеможливлює розроблення плану санації ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" та надання його для схвалення комітету кредиторів.

13. 04.06.2018 керуючим санацією Лободою В.О. надано до місцевого суду протокол засідання комітету кредиторів №5 від 30.05.2018 про звернення до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

14. Місцевий суд, з'ясовуючи наявність підстав для визнання боржника банкрутом, встановив, що за даними проведеної керуючим санацією Лободою В.О. інвентаризації майна боржника вбачається наявність рухомого та нерухомого майна, яке може належати ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" відповідно до переліку, долученого до матеріалів даної справи; підприємство-боржник зареєстроване у місті Сєвєродонецьку Луганської області по вулиці Сметаніна, 7а, однак, засоби виробництва ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" знаходяться на території не підконтрольній державі Україна, - у місті Луганськ по вулиці Леніна, 195.

14.1. Місцевий судом встановлено, що за твердженням керуючого санацією Лободи В.О. затвердження переліку майна ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", яке може бути включено до складу ліквідаційної маси, не є можливим, оскільки фактичне проведення інвентаризації рухомого та нерухомого майна боржника ускладнене з огляду на його місцезнаходження у місті Луганську на тимчасово непідконтрольній державі Україна території; первинна документація, комп'ютерна техніка з усіма електронними носіями та базами даних знищена внаслідок пожежі 21.08.2014 у зв'язку з артилерійським обстрілом території ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", копія акта про пожежу від 12.02.2015 додана до матеріалів справи.

15. 18.06.2018 Господарський суд Луганської області ухвалою провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" закрив, мораторій на задоволення вимог кредиторів скасував; зобов'язав арбітражного керуючого Лободу В.О. продовжувати здійснювати функцій керівника ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" до призначення у встановленому порядку органів управління товариства.

15.1. Місцевий суд, з урахуванням приписів розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.07.2014 №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", встановив, що місто Луганськ, в якому знаходиться нерухоме та рухоме майно ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", є територією, де органи влади держави Україна тимчасово не здійснюють свої повноваження по даний час, у зв'язку з чим до спірних правовідносин застосовуються приписи Закону України від 18.01.2018 №2268-VIII "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях".

15.2. Судом першої інстанції встановлено, що за змістом статей 2, 4 Закону України від 18.01.2018 №2268-VIII вбачається, що цілями державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є звільнення тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях та відновлення на цих територіях конституційного ладу; за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, в тому числі нерухоме майно, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте згідно із законами України.

15.3. Місцевий суд дійшов висновку, що введення щодо ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" ліквідаційної процедури не є доцільним з огляду на встановлені обставини знаходження активів (рухомого та нерухомого майна) підприємства-боржника на тимчасово окупованій території у місті Луганську, що ускладнює здійснення інвентаризації, оцінки та продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі, а, відтак, її завершення затвердженням звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута з даними про суми погашених в ліквідаційній процедурі вимог кредиторів.

15.4. Місцевий суд зазначив про необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами боржника та його кредиторів та врахування того, що у разі застосування до ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" такої судової процедури банкрутства як ліквідація у зв'язку з недоцільністю подальшого здійснення щодо нього процедури санації підприємство-боржник буде припинено як суб'єкт господарювання, тоді як право власності на активи ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", розташовані на тимчасово окупованій території України, зберігається за боржником та може бути реалізоване ним після відновлення на території міста Луганська дії органів влади держави Україна.

16. Закриваючи провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", суд першої інстанції з посиланням на спеціальне законодавство, що визначає правовий режим майна на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, приписи статті 83 Закону про банкрутство та статті 231 ГПК України, виходив з того, що подальше здійснення процедури банкрутства ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", активи якого розташовані на тимчасово окупованій території України, не матиме наслідком погашення вимог кредиторів, визнаних судом та включених до реєстру, за рахунок коштів, виручених від продажу майна боржника в ліквідаційній процедурі, тоді як списання кредиторської заборгованості за обставин відсутності майна боржника, за рахунок якого можна було б погасити вимоги кредиторів боржника, не можна вважати ефективним способом захисту майнових прав кредиторів в процедурі банкрутства.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

17. ТОВ "АСГАРД ФІНАНС" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Луганської області від 18.06.2018, в якій просило скасувати ухвалу місцевого суду про закриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Конкурсний кредитор доводив, що місцевим судом закрито провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" за відсутності на це підстав, передбачених як статтею 83 Закону про банкрутство, так і статтею 231 ГПК України. Скаржник зазначив, що обставини знаходження майнових активів боржника на тимчасово окупованій території України не можуть бути підставою для закриття справи про його банкрутство, оскільки вичерпний перелік підстав для здійснення таких процесуальних дій як закриття провадження у справі про банкрутство визначено приписами статті 83 Закону про банкрутство. При цьому, скаржник зауважив, що в провадженнях господарських судів перебувають справи про банкрутство суб'єктів господарювання, активи яких знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України, в межах яких до боржників застосовуються процедури ліквідації та вживаються заходи щодо продажу майна банкрутів з аукціонів.

18. 05.09.2018 постановою Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "АСГАРД ФІНАНС" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Луганської області від 18.06.2018 у справі №913/1378/16 змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині (резолютивній) ухвалу Господарського суду Луганської області від 18.06.2018 залишено без змін, стягнено з ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" на користь ТОВ "АСГАРД ФІНАНС" судовий збір за подання апеляційної скарги на суму 1 768 грн.

19. Переглянувши справу в апеляційному порядку, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про закриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", однак, змінив мотиви прийняття рішення місцевим судом з огляду на встановлені обставини недоведення боржником ознак своєї неплатоспроможності як підстави для порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство в порядку частини 5 статті 11 Закону про банкрутство.

20. Апеляційним судом встановлено обставини порушення провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" за заявою боржника відповідно до частини 5 статті 11 Закону про банкрутство, у зв'язку з тим, що під час інвентаризації відповідно до балансу ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" виявлено кредиторську заборгованість в розмірі 33,665 млн. грн., тоді як активи ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" складали 29,216 млн. грн. Зазначені обставини перевищення пасиву боржника над його активом, а відтак, недостатності у боржника коштів для виконання грошових зобов'язань перед кредиторами, зумовили обов'язок боржника звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про власне банкрутство.

21. Апеляційний суд, з посиланням на приписи частини 3 статті 11 Закону про банкрутство, зазначив про обов'язок боржника у разі ініціювання ним процедури власного банкрутства в порядку частини 5 статті 11 цього Закону надати господарському суду рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки в протилежному випадку боржник не може вважатися таким, що довів свою неплатоспроможність перед судом.

22. Апеляційним судом встановлено, що процедуру банкрутства ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" ініційовано боржником шляхом подання до місцевого суду заяви за вих. №105 від 20.12.2016, підписаної представником ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" за довіреністю Матвійчуком Ю.Д., яка видана Генеральним директором Дюжевим Д.В.

22.1. Судом апеляційної інстанції встановлено, що до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", в порушення вимог частини 3 статті 11 Закону про банкрутство, заявником не додано рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду зі заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

22.2. Апеляційний суд встановив, що ухвалою місцевого суду від 21.12.2016 заяву ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" про порушення провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду та зобов'язано боржника надати суду рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду зі заявою про порушення справи про банкрутство; ухвалою місцевого суду від 03.01.2017 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні та зобов'язано боржника повторно надати рішення власника майна боржника про звернення до господарського суду.

22.3. Апеляційний суд встановив обставини надання боржником супровідним листом за вих. №16 від 17.01.2017 протоколу №6 засідання Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" від 20.12.2016, за змістом якого вбачається прийняття рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство та зобов'язання генерального директора ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" подати до Господарського суду Луганської області заяву про порушення справи про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" або видати для цього відповідну довіреність.

22.4. Зазначений протокол №6 засідання Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" від 20.12.2016 прийнято місцевим судом як належний та допустимий доказ на підтвердження волевиявлення власників майна ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" на звернення боржника до господарського суду зі заявою про порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство та порушено провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" ухвалою від 18.01.2017.

23. Апеляційним судом встановлено, що зі Статуту ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" в редакції від 04.11.2016 вбачається, що товариство є господарським (підприємницьким) у формі публічного акціонерного товариства, статутний капітал якого поділено на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості (пункт 2.1. Статуту); органами управління та контролю товариства є загальні збори акціонерів, наглядова рада, генеральний директор та ревізійна комісія (пункт 9.1. Статуту); загальні збори є вищим органом товариства (пункт 10.1. Статуту); до виключної компетенції загальних зборів належить прийняття рішень про виділ та припинення товариства, обрання ліквідаційної комісії, затвердження порядку та строків ліквідації, порядку розподілу між акціонерами майна, що залишається після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу (підпункт 23 пункту 10.1.2. Статуту).

Отже, з установчих документів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" вбачається, що загальні збори акціонерів є найвищим органом управління ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" і саме до їх компетенції віднесено вирішення питання щодо припинення діяльності товариства, в тому числі звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство товариства.

24. Апеляційним судом встановлено, що відповідно до підпункту 19 пункту 11.2. Статуту ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", до виключної компетенції Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" належить визначення імовірності визнання товариства неплатоспроможним внаслідок прийняття ним на себе зобов'язань або їх виконання, в тому числі внаслідок виплати дивідендів або викупу акцій. Аналогічні повноваження наглядової ради товариства передбачено пунктом 19 частини 2 статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства".

Відтак, до повноважень наглядової ради товариства не належить прийняття рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення щодо боржника справи про банкрутство, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією загальних зборів акціонерів (підпункт 23 пункту 10.1.2. Статуту).

25. Надаючи оцінку змісту протоколу №6 від 20.12.2016, яким оформлено рішення Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", суд апеляційної інстанції виходив з того, що засідання Наглядової ради товариства-боржника 20.12.2016 не було правомочним, не могло приймати рішення про припинення товариства та звернення до господарського суду із заявою про порушення щодо боржника справи про банкрутство.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє рішення загальних зборів акціонерів товариства про припинення діяльності ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" у зв'язку із загрозою його неплатоспроможності шляхом звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство як це передбачено приписами підпункту 23 пункту 10.1.2. Статуту ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" та частиною 2 статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства". Зазначене свідчить про ненадання боржником одного з обов'язкових додатків до заяви про порушення справи про банкрутство з ініціативи боржника, передбачених частиною 3 статті 11 Закону про банкрутство. Також, відсутні докази на підтвердження прийняття рішення про уповноваження директора підприємства - Дюжева Д.В. видавати довіреності третім особам на представництво інтересів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", підписання та звернення до суду із заявою про порушення щодо боржника справи про банкрутство.

26. З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість порушення місцевим судом провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" за заявою боржника в порядку частини 5 статті 11 Закону про банкрутство за відсутності волевиявлення загальних зборів акціонерів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", як органу управління товариством-боржником, на звернення до господарського суду із заявою про порушення щодо боржника провадження у справі про банкрутство та за умов надання неналежних та недопустимих доказів (протоколу №6 засідання Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" від 20.12.2016) прийняття органом управління товариства рішення про ініціювання процедури його банкрутства.

26.1. Апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність здійснення місцевим судом розгляду даної справи на стадії розпорядження майном, розгляду кредиторських вимог, заявлених у справу про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", їх визнання судом та включення до реєстру вимог кредиторів, введення щодо боржника процедури санації та закриття місцевим судом провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" ухвалою суду від 18.06.2018 у зв'язку з неможливістю здійснення переходу до наступної судової процедури банкрутства за відсутності підстав для продовження процедури санації.

27. З огляду на встановлені під час апеляційного перегляду справи обставини недотримання боржником вимог частини 3 статті 11 Закону про банкрутство щодо надання місцевому суду належних та допустимих доказів на підтвердження прийняття загальними зборами акціонерів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", як власників майна товариства, рішення про ініціювання процедури його банкрутства в порядку частини 5 статті 11 цього Закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведення боржником своєї неплатоспроможності та безпідставність у зв'язку із цим порушення місцевим судом ухвалою від 18.01.2017 даної справи про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод".

За таких обставин, апеляційний суд закрив провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" на підставі пункту 11 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство та пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України у зв'язку з невстановленням ознак неплатоспроможності боржника та зазначив про безпідставність здійснення місцевим судом провадження у даній справі з моменту його порушення ухвалою від 18.01.2017 та визнав прийняті у справі №913/1378/16 рішення суду першої інстанції такими, що не мають жодних правових наслідків.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ТОВ "АСГАРД ФІНАНС", кредитор у справі)

28. Скаржник доводив помилковість висновків місцевого суду про закриття провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" з підстав того, що майно боржника знаходиться на непідконтрольній території України у місті Луганську, що унеможливить його реалізацію в ліквідаційній процедурі банкрута та погашення вимог кредиторів за рахунок активів боржника, оскільки така підстава для припинення процедури банкрутства не передбачена приписами як спеціального Закону про банкрутство (стаття 83), так і нормами процесуального закону (стаття 231 ГПК України).

29. Скаржник зазначив, що судом апеляційної інстанції безпідставно відхилено як доказ волевиявлення власника майна (органу управління майном) боржника рішення Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" з посиланням на наявність компетенції щодо прийняття рішення про припинення товариства-боржника лише у загальних зборів акціонерів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод". Скаржник доводив наявність повноважень на здійснення управління акціонерним товариством у його наглядової ради в силу частини 1 статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства", а, відтак, наявність у наглядової ради акціонерного товариства повноважень щодо управління майном товариства. Отже, за твердженням скаржника, рішення Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" про ініціювання процедури банкрутства товариства є за своєю суттю рішенням власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про ліквідацію товариства в процедурі банкрутства, яке відповідно до вимог частини 3 статті 11 Закону про банкрутство є обов'язковим додатком до заяви боржника про порушення щодо нього справи про банкрутство в порядку частини 5 статті 11 цього Закону.

30. Скаржник доводив безпідставність посилання суду апеляційної інстанції на положення Закону України "Про акціонерні товариства" та Статуту ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" та помилковість його висновків про виключність компетенції загальних зборів акціонерів на прийняття рішень про виділ та припинення акціонерного товариства, оскільки подання заяви про порушення справи про банкрутство не має наслідком автоматичного припинення товариства-боржника, під час здійснення щодо боржника судових процедур банкрутства, в тому числі санації, може бути відновлена платоспроможність боржника і боржник вважатиметься таким, що не перебуває в стані припинення.

Доводи інших учасників справи

31. Керуючий санацією ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" Лобода В.О. у відзиві на касаційну скаргу заперечував доводи скаржника та погодився з висновками судів попередніх інстанції про закриття провадження у справі про банкрутство з підстав, зазначених апеляційним судом у мотивувальній частині постанови від 05.09.2018, а саме у зв'язку недоведенням боржником при зверненні до місцевого суду із заявою про порушення щодо нього справи про банкрутство на підставі частини 5 статті 11 Закону про банкрутство наявності волевиявлення загальних зборів акціонерів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" на його припинення як юридичної особи в процедурі банкрутства, факт чого є обов'язковим для доказування боржником при ініціюванні процедури власного банкрутства відповідно до вимог частини 3 статті 11 Закону про банкрутство.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

32. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, чинній станом на 21.12.2016 (дата звернення із заявою про порушення справи про банкрутство)

Стаття 1 - банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Частина 1 статті 7 - відповідно до цього Закону щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Частина 5 статті 11 - боржник зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частина 1 статті 11 - заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі.

Частина 3 статті 11 - до заяви боржника додається, зокрема, рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

Частина 1 статті 16 - перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина 3 статті 16 - у разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

33. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011, чинній станом на 05.09.2018 (дата прийняття оскаржуваної постанови апеляційним судом)

Частина 1 статті 83 - господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника (пункт 11 частини 1 цієї статті).

34. Цивільний кодекс України

Частина 1 статті 159 - вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать.

Частина 2 статті 159 - до виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить: 1) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу; 2) утворення та ліквідація наглядової ради та інших органів товариства, обрання та відкликання членів наглядової ради; 3) затвердження річного звіту товариства; 4) рішення про ліквідацію товариства.

35. Закон України "Про акціонерні товариства" в редакції, чинній станом на 20.12.2016

Частина 1 статті 33 - загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства.

Частина 2 статті 33 - до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про виділ та припинення товариства, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 84 цього Закону, про ліквідацію товариства, обрання ліквідаційної комісії, затвердження порядку та строків ліквідації, порядку розподілу між акціонерами майна, що залишається після задоволення вимог кредиторів, і затвердження ліквідаційного балансу (пункт 23 частини 2 цієї статті).

Частина 1 статті 51 - наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Частина 1 статті 52 - до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом, а також переданих на вирішення наглядової ради загальними зборами.

Частина 2 статті 52 - до виключної компетенції наглядової ради належить, зокрема, визначення ймовірності визнання товариства неплатоспроможним внаслідок прийняття ним на себе зобов'язань або їх виконання, у тому числі внаслідок виплати дивідендів або викупу акцій; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції наглядової ради згідно із статутом акціонерного товариства, в тому числі прийняття рішення про переведення випуску акцій документарної форми існування у бездокументарну форму існування (пункти 19, 23 частини 2 цієї статті).

36. Господарський процесуальний кодекс України в редакції з 15.12.2017

Частина 1 статті 231 - господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (пункт 2 частини 1 цієї статті).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

37. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 83 Закону про банкрутство, статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства" та статей 231, 236, 275 ГПК України при прийнятті оскаржуваних постанови від 05.09.2018 та ухвали від 18.06.2018.

А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги та висновків судів першої та апеляційної інстанцій

38. За змістом частини 5 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній на момент подання боржником 21.12.2016 заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод", вбачається, що законодавцем встановлено обов'язок боржника звернутися до господарського із заявою про порушення справи про власне банкрутство у разі встановлення обставин того, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності). Згідно з частиною 1 статті 11 Закону про банкрутство, така заява подається боржником у письмовій формі з обов'язковим дотриманням вимог до її змісту (частина 1 статті 11 Закону) та долучення до такої заяви документів, переліки яких визначено як загальний для ініціюючого кредитора та боржника (частина 2 статті 11 Закону) та як спеціальний для боржника, який ініціює власне банкрутство (частина 3 статті 11 Закону). Зокрема, відповідно до вимог частини 3 статті 11 Закону про банкрутство при поданні заяви боржнику належить надати рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство на підтвердження його волевиявлення щодо припинення (ліквідації) юридичної особи-боржника в процедурі банкрутства.

39. Аналіз приписів статті 159 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України "Про акціонерні товариства" дозволяє зробити висновок про те, що загальні збори акціонерів як вищий орган акціонерного товариства наділені законодавцем виключною компетенцією щодо прийняття рішення про ліквідацію (припинення) акціонерного товариства, в тому числі в процедурі банкрутства шляхом ініціювання звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про його банкрутство.

40. За змістом статей 51, 52 Закону України "Про акціонерні товариства" вбачається, що наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу. До компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом, а також переданих на вирішення наглядової ради загальними зборами. При цьому, до виключної компетенції наглядової ради належить визначення ймовірності визнання товариства неплатоспроможним внаслідок прийняття ним на себе зобов'язань або їх виконання, вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції наглядової ради згідно із статутом акціонерного товариства.

Отже, наглядова рада акціонерного товариства вирішує питання щодо імовірності визнання товариства неплатоспроможним за прийнятими ним на себе зобов'язаннями, тобто визначає наявність передумов для прийняття загальними зборами акціонерів, як вищим органом акціонерного товариства, рішення про припинення (ліквідації) акціонерного товариства як юридичної особи.

Відтак, прийняття рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство щодо акціонерного товариства в порядку частини 5 статті 11 Закону про банкрутство є виключною компетенцією загальних зборів акціонерів такого товариства, право участі в яких в силу частини 1 статті 34 Закону України "Про акціонерні товариства" надано особам, яких включено до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представникам.

41. Апеляційним судом встановлено, що провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" порушено ухвалою місцевого суду від 18.01.2017 з ініціативи боржника відповідно до заяви за вих. №105 від 20.12.2016, яку підписано представником ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" Матвійчуком Ю.Д., який діяв за довіреністю від 01.12.2016, виданою Генеральним директором ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" Дюжевим Д.В.

Суд апеляційної інстанції встановив, що до заяви боржника про порушення даної справи про банкрутство в порядку частини 5 статті 11 Закону про банкрутство додано протокол №6 засідання Наглядової ради ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" від 20.12.2016 на підтвердження волевиявлення органу управління товариства-боржника щодо припинення ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" в процедурі банкрутства у зв'язку з його неплатоспроможністю.

Апеляційний судом встановлено, що за змістом підпункту 19 пункту 11.2. Статуту ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" вбачається, що до виключної компетенції наглядової ради товариства належить визначення імовірності визнання товариства неплатоспроможним внаслідок прийнятих на себе зобов'язань або їх виконання, при цьому, прийняття рішення про припинення (ліквідацію) товариства є виключною компетенцією загальних зборів акціонерів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" відповідно до підпункту 23 пункту 10.1.2. Статуту.

З огляду на встановлене, апеляційний суд дійшов висновку про порушення місцевим судом провадження у даній справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" в порядку частини 5 статті 11 Закону про банкрутство за заявою боржника, підписаною представником Матвійчуком Ю.Д. за відсутності волевиявлення загальних зборів акціонерів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" як власників майна боржника на підписання такої заяви, як цього вимагають приписи частини 3 статті 11 Закону про банкрутство, що в цілому свідчить про недоведення боржником належним та допустимими доказами ознак його неплатоспроможності.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №922/1667/17 у подібних правовідносинах, від якої колегія суддів касаційного суду при розгляді даної справи №913/1378/16 не вбачає за необхідне відступати.

42. Верховний Суд зазначає, що керуючись пунктом 11 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника. Частиною 2 статті 83 Закону про банкрутство визначено, що у випадках, передбачених пунктом 11 частини 1 цієї статті, провадження у справі закривається лише до визнання боржника банкрутом. Отже, поняття неплатоспроможності за даною редакцією Закону про банкрутство нерозривно пов'язано з моментом порушення провадження у справі про банкрутство, є загальним як для ініціюючого кредитора, так для боржника, та згідно з визначенням в абзаці 9 частини 1 статті 1 цього Закону означає "неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності", тобто введення реанімаційних процедур (розпорядження майном, санації).

Отже, встановивши під час апеляційного перегляду справи про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" на стадії санації, що її було порушено за відсутності ознак неплатоспроможності боржника, складовою частиною яких є доведення боржником неможливості виконання ним грошових зобов'язань в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів поза межами справи про банкрутство боржника, та за відсутності рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про ініціювання процедури банкрутства боржника шляхом звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, як цього вимагають приписи частини 3 статті 11 Закону про банкрутство, апеляційний суд вправі закрити провадження у справі про банкрутство як таке, що було порушено незаконно.

43. Апеляційний суд, керуючись пунктом 11 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство, який дозволяє закрити провадження у справі про банкрутство до моменту введення ліквідаційної процедури, дійшов правильного висновку про закриття на стадії санації провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" як таке, що було порушено ухвалою місцевого суду від 18.01.2017 на підставі частини 5 статті 11 цього Закону за умов недоведення боржником наявності волевиявлення власника його майна (загальних зборів акціонерів товариства) на припинення акціонерного товариства-боржника в процедурі банкрутства.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду України відповідно до Постанови №09/008 від 30.12.2008 року у справі №Б15/77-07 про те, що законність здійснення провадження у справі про банкрутство на всіх її процедурах може бути встановлена лише у випадку належної оцінки судами, згідно з нормами статті 86 ГПК України, підставності порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство в цілому. При розгляді даної справи №913/1378/16 колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вважає за необхідне відступати від зазначеної правової позиції Верховного Суду України.

44. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

45. Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що апеляційний суд належно виконав свій обов'язок щодо перевірки законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції від 18.06.2018 про закриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" та, встановивши обставини неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права (статей 11, 83 Закону про банкрутство), дійшов правильного висновку про незаконність здійснення судом першої інстанції провадження у даній справі про банкрутство як такого, що його було порушено за відсутності волевиявлення загальних зборів акціонерів ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" на припинення (ліквідацію) товариства-боржника в процедурі банкрутства. За таких обставин, апеляційний суд змінив ухвалу місцевого суду від 18.06.2018, виклавши її мотивувальну частину в редакції прийнятої ним постанови від 05.09.2018, та в цілому погодився з висновками суду першої інстанції про закриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" за безпідставністю його порушення.

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

46. Суд відхиляє доводи скаржника відповідно до пунктів 28-30 мотивувальної частини даної постанови, що підтверджується висновками пунктів 38-45 мотивувальної частини цієї постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

47. На підставі викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ТОВ "АСГАРД ФІНАНС" та залишення без змін оскаржуваної постанови апеляційного суду від 05.09.2018 та ухвали суду першої інстанції від 18.06.2018 (в її резолютивній частині) про закриття провадження у справі №913/1378/16 про банкрутство ПАТ "Луганський ливарно-механічний завод" з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

В. Судові витрати

48. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСГАРД ФІНАНС" залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.09.2018 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 18.06.2018 (в її резолютивній частині) у справі №913/1378/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк