РІШЕННЯ

м. Київ

17.12.2018Справа № 910/12849/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/12849/18

за позовом Служби зовнішньої розвідки України, м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 7 810 грн.,

без виклику учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.09.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Служби зовнішньої розвідки України (далі - Служба) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Підприємець) про стягнення штрафних санкцій за договором на постачання товарів за державні кошти від 08.06.2018 №408/18 (далі - Договір) у сумі 7 810 грн.

Служба обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 08.06.2018 Службою (замовник) і Підприємцем (постачальник) було укладено Договір, за умовами якого постачальник зобов'язується постачати офісні меблі, а замовник зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах визначених Договором;

- 12.07.2018 відповідно до видаткових накладних від 14.06.2018 №27 та від 12.07.2018 №39 була здійснена поставка товару в повному обсязі;

- загальний строк прострочення виконання зобов'язання Підприємцем щодо поставки товару Службі склав 10 днів;

- позивач направив на адресу відповідача претензію від 07.08.2018 №5/3/1027/ПБ про сплату суми штрафних санкцій за порушення строку поставки товару у сумі 7 810 грн., яка була залишена без відповіді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

10.10.2018 Служба подала суду документи на виконання вимог ухвали суду від 28.09.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено:

- позивачу строк у п'ятнадцять днів:

з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо); оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду);

з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини;

- відповідачу строк у п'ятнадцять днів:

з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: відзив на позов з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини; на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту; документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо);

з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини.

Вказану ухвалу було надіслано учасникам справи на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за місцезнаходженнями учасників справи (19.10.2018 відповідачем).

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Позивач 01.11.2018 подав суду для огляду оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи.

Судом оглянуто оригінали документів, встановлено їх відповідність наявним в матеріалах справи копіям та листом від 06.11.2018 повернуто такі оригінали позивачу.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 Службою (замовник) і Підприємцем (постачальник) укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов'язується постачати офісні меблі (далі - товар), а замовник зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених Договором (пункт 1.1 Договору);

- найменування предмета закупівлі відповідно до ДК 021:2015 код CPV 39130000-2 «Офісні меблі» (пункт 1.2 Договору);

- ціна, найменування (асортимент), кількість товару обумовлюються у Додатку №1 «Специфікація», який додається до Договору і є його невід'ємною частиною (пункт 1.3 Договору);

- ціна, зазначена у Додатку №1 до Договору, включає податки, збори та інші обов'язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України, а також витрати на доставку у визначене замовником місце (пункт 3.2 Договору);

- сума Договору складає 78 100 грн., ПДВ не нараховується згідно з чинним законодавством України (пункт 3.3 Договору);

- розрахунок за товар здійснюється замовником лише за фактично отриманий товар на підставі пред'явлених постачальником рахунку на оплату та видаткової накладної (пункт 4.2 Договору);

- замовник здійснює оплату за Договором шляхом перерахування коштів за відвантажений товар на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з моменту відвантаження і підписання сторонами видаткової накладної (пункт 4.3 Договору);

- у разі затримки бюджетного фінансування, розрахунок за поставлений товар здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі (пункт 4.4 Договору);

- постачання товару здійснюється до 29.06.2018 (пункт 5.1 Договору);

- місце поставки товару: м. Київ та 20-кілометрова зона м. Києва, попередньо визначене замовником (пункт 5.2 Договору);

- видаткові накладні на поставлений товар складаються постачальником на підставі довіреності замовника та передаються на підпис представнику замовника у момент передачі товару (пункт 5.4 Договору);

- прийом товару здійснюється замовником відповідно до видаткової накладної (пункт 5.5 Договору);

- датою поставки є дата отримання замовником товару від постачальника згідно з видатковою накладною, підписаною сторонами (пункт 5.6 Договору);

- за порушення строку поставки товару замовнику, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 1% від вартості Договору за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості Договору (пункт 7.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання і діє щодо бюджетних зобов'язань до 31.12.2018, а стосовно інших зобов'язань, взятих сторонами за Договором - до повного їх виконання (пункт 10.1 Договору).

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідачем 14.06.2018 було поставлено відповідачу товар на суму 73 125 грн., що підтверджується видатковою накладною від 14.06.2018 №27, а 12.07.2018 - товар на суму 4 975 грн., що підтверджується видатковою накладною від 12.07.2018 №39.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печаткою відповідача.

Претензією від 07.08.2018 №5/3/1027/ПБ позивач вимагав сплатити 7 810 грн. пені за прострочення поставки товару на 10 днів.

Відповідач відповіді на претензію не надіслав, суму пені не сплатив.

Так, судом встановлено, що згідно з пунктом 5.1 Договору постачання товару здійснюється до 29.06.2018.

Натомість, відповідачем було остаточно поставлено товар 12.07.2018, тобто поставку товару було прострочено на 14 днів.

У зв'язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача 7 810 грн. пені за прострочення поставки товару.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 343 Господарського кодексу України і статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.2 Договором передбачено, що за порушення строку поставки товару замовнику, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 1% від вартості Договору за кожен день прострочення.

Так, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, судом встановлено, що він правильний.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 7 810 грн. пені.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Служби зовнішньої розвідки України (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 24/1; ідентифікаційний код 33240845) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про стягнення 7 810 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Служби зовнішньої розвідки України (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 24/1; ідентифікаційний код 33240845) 7 810 (сім тисяч вісімсот десять) грн. пені та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук