ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"17" грудня 2018 р. Справа № 918/298/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Радивилівської районної організації "ВО "Батьківщина"" про відвід судді члена-колегії суддів Філіпової Тетяни Леонідівни

в справі № 918/298/18 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця В'юка Миколи Миколайовича та апеляційною скаргою Радивилівської районної організації партії "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина"" на рішення Господарського суду Рівненської області від 15 серпня 2018 року в справі № 918/298/18 (суддя - Бережнюк В.В.)

час та місце ухвалення: 15 серпня 2018 року; м. Рівне, вул. Набережна, 26-А; вступна і резолютивна частина проголошена о 12:00 год; повний текст рішення складено 20 серпня 2018 року

за позовом Заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Радивилівської міської ради, в особі Комунального закладу "Радивилівська дитяча школа мистецтв" Радивилівської міської ради

до відповідача Фізичної особи-підприємця В'юка Миколи Миколайовича

Радивилівської районної організації партії "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина"

про зобов'язання повернення майна загальною площею 42.7 кв.м. вартістю 103 500 грн, стягнення заборгованості за фактичне користування майном у розмірі 1245,03 грн.

за участю представників сторін:

від органу прокуратури - Бистрицька І.В.;

від Позивача 1 - не прибув;

від Позивача 2 - не прибув;

від Відповідача - Бернацський О.В.;

від Радивилівської районної організації партії "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" - Жукевич П.Я., Алексєєвиць П.П..

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 15 серпня 2018 року в справі № 918/298/18 позов заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Радивилівської міської ради в особі Комунального закладу "Радивилівська дитяча школа мистецтв" Радивилівської міської ради (надалі - Позивач) до Фізичної особи-підприємця В'юка Миколи Миколайовича (надалі - Відповідач) - задоволено (а.с. 147-150).

Зобов'язано Відповідача звільнити частину нежитлового приміщення комунального закладу "Радивилівська дитяча школа" Радивилівської міської ради загальною площею 42,7 м.кв. (розміщене за адресою: Рівненська обл., м. Радивилів, вул. Паркова, 3, вартістю 103 500,00 грн шляхом підписання акту прийому - передачі з балансоутримувачем).

Стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованості з орендної плати в розмірі 1 245 грн 03 коп.. Також даним судовим рішенням покладено на Відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 524 грн.

Не погодившись із винесеним рішенням, Відповідач звернувся з апеляційною скаргою вх. № 2139/18 від 11 вересня 2018 року (а.с. 162-165) до Рівненського апеляційного господарського суду в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Рівненської області від 15 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2018 року (а.с. 159-160) відкрито апеляційне провадження у справі № 918/298/18 за апеляційною скаргою Відповідача. Призначено справу № 918/298/18 до розгляду на 26 вересня 2018 року об 15 год 00 хв.. Встановлено Позивачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26 вересня 2018 року (а.с. 190-191) було відкладено розгляд апеляційної скарги на 24 жовтня 2018 року об 14 год 00 хв..

Дана справа розглядалася Рівненським апеляційним господарським судом та на момент її відкладення та призначення до розгляду в судовому засідання (24 жовтня 2018 року) переглядається створеним Указом Президента України № 454/2017 від 29 грудня 2017 року Північно-західним апеляційним господарським судом в апеляційному окрузі.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2018 року було прийнято справу до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л.. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14 листопада 2018 року об 15 годині 30 хвилин.

Крім того, не погодившись із винесеним судом першої інстанції рішенням, 6 листопада 2018 року Радивилівська районна організація партії "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" також звернулась з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду в якій просила поновити строк на оскарження рішення, скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 15 серпня 2018 року в частині щодо забов'язання повернення майна загальною площею 42,7 кв.м вартістю 103 500 грн та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

14 листопада 2018 року на адресу апеляційного господарського суду надійшла заява про відвід колегії суддів по справі № 918/298/18, що підписана представником Відповідача - Жукевичем П.Я..

Колегія суддів (у складі головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л.) дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів, в зв'язку з чим ухвалою апеляційного господарського суду від 14 листопада 2018 року провадження в справі № 918/298/18 зупинено, матеріали справи передано для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 16 листопада 2018 року (судді Коломис В.В.) у задоволенні заяви Відповідача про відвід колегії суддів (у складі: головуючого судді - Василишина А.Р., суддів Бучинської Г.Б., Філіпової Т.Л.), відмовлено.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 19 листопада 2018 року було поновлено апеляційне провадження в справі та призначено розгляд апеляційної скарги на 30 листопада 2018 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 листопада 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Радивилівської районної організації партія "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина"" та призначено розгляд апеляційної скарги на 30 листопада 2018 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2018 року в судовому засідання було оголошено перерву до 17 грудня 2018 року до 14:00 год.

4 грудня 2018 року на адресу апеляційного господарського суду надійшла заява Голови Радивилівської районної організації "ВО "Батьківщина"" про відвід судді члена-колегії суддів Філіпової Т.Л..

В судовому засіданні від 17 грудня 2018 року було заслухано Голову Радивилівської районної організації "ВО "Батьківщина"" з приводу заявленої заяви про відвід судді члена-колегії суддів Філіпової Т.Л., котрий, з підстав, наведених у даній заяві підтримав її зміст та просив відвести від розгляду справи № 918/298/18 суду Філіпову Т.Л..

Прокурор в судовому засіданні від 17 грудня 2018 року заперечив проти доводів, зазначених в заяві про відвід судді, вважає її безпідставною та необгрунтованою.

Колегія суддів вважає за необхідне розглянути заяву Голови Радивилівської районної організації "ВО "Батьківщина"" про відвід судді члена-колегії суддів Філіпової Т.Л..

Дана заява про відвід мотивована наступними обставинами.

Як вказує заявник у поданій заяві про відвід, існують обставини, які викликають сумніви у об'єктивності судді, а саме те, що під час розгляду справи, суддею членом-колегії суддів Філіповою Т.Л. було допущено висловлювання в судовому засіданні про місце розташування редакції газети "Радивилів POST", таке висловлювання, на переконання заявника, є нав'язуванням своєї позиції усім іншим членам колегії суддів по даній справі та іншим учасникам судового процесу, що в свою чергу викликає сумнів в неупередженості судді Філіпової Т.Л..

Оцінивши доводи заяви про відвід судді члена колегії-суддів Філіпової Т.Л., апеляційний господарський суд вважає, що підстави для відводу відсутні, з огляду на наступне.

Застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини як в господарській, так і в кримінальній галузі права передбачає право на "розгляд… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом" . Це положення закріплює "право на суд". Воно включає три елементи, в першу чергу - це наявність "суду", створеного на підставі закону, причому такого, що відповідає критеріям незалежності і безсторонності. По-друге, суд повинен мати достатньо широкі повноваження для того, щоб приймати рішення по всім аспектам спору чи звинувачення. Крім того, особа повинна мати право доступу до суду.

Поняття "незалежний суд" охоплює два основні аспекти: незалежність від виконавчої влади і від сторін (справа Рінгайсена, А 13 параграф 95). При оцінці незалежності до уваги необхідно взяти такі міркування: "… при визначенні того, чи може орган вважатись незалежним, суд повинен розглянути спосіб призначення членів суду, тривалість їх перебування на посаді, існування гарантій проти тиску на них ззовні, і питання про те, чи орган являє собою вияв незалежності" (справа Фіндлей, Reports 1997 - I, с.198 параграф 73).

Щодо безсторонності суду існує дві вимоги: суд повинен бути суб'єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи, по-друге, він також має бути безсторонній з об'єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності (справа Фіндлей, ор. сіt). Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб'єктивному і об'єктивному тесту: "Існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно суб'єктивного тесту, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно об'єктивного тесту, тобто встановлення, чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності" (справа П'єрсак, А 53 параграф 30).

Як зауважував Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа ле Компта, ван Лейвена і де Мейра, А 43 параграф 58). До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов'язані заслуговувати на довіру учасників процесу, особливо обвинувачених.

Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб'єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

У світлі прецедентної практики Суду об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

У справі "Хаузшільдт проти Данії" Суд дещо відкоригував свою позицію, відтворивши її у деяких рішеннях: "Для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка обвинуваченого може враховуватися, але вона не має вирішального значення. Вирішальним є те, чи можна вважати такі сумніви об'єктивно виправданими" (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Щодо тлумачення об'єктивної складової категорії "безсторонній суд" Суд прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача). Так, у справі "Сигурдсон проти Ісландії" Суд дійшов висновку про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, мотивуючи це тим, що під час розгляду позову заявника до Державного банку Ісландії чоловік судді, яка розглядала справу, був боржником цього банку та врегулював значну частину фінансових зобов'язань перед банком. У рішенні Суду зазначено, що "незважаючи на відсутність підстав вважати, що суддя та її чоловік мали пряму зацікавленість у результаті розгляду справи за позовом заявника до Державного банку Ісландії, участь судді у процедурах з урегулювання боргу, поступки, що отримані її чоловіком, і відносини останнього з цим банком мали такий характер, а також часовий збіг з початком розгляду справи Верховним судом Ісландії, що в заявника могли з'явитися обґрунтовані сумніви щодо належної безсторонності суду".

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи все вищевказане в даній ухвалі та з огляду на приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу (самовідводу) судді, необхідно зазначити, що частиною 3 статті 38 ГПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В ході розгляду справи зважаючи на положення статті 86 ГПК України суд (суддя) не позбавлений можливості ставити відповідні питання та отримувати на них відповіді з метою вияснення та дослідження всіх обставин справи.

Однак, на думку судової колегії, доводи заявника є припущеннями, не ґрунтуються на будь-яких належних та допустимих доказах, адже в висловах судді Філіпової Т.Л. не вказувалося будь-яких пропозицій щодо необхідності вирішення спору на ту чи іншу користь, а висловлювалися питання, на які суддя хотіла отримати відповідь під час дослідження обставин справи.

За таких обставин, судова колегія прийшла висновку про відсутність підстав для відводу судді члена-колегії суддів Філіпової Т.Л. від участі у даній справі.

Що ж стосується посилань заявника на те, що суддя Філіпова Т.Л. працювала на посаді судді за часів режиму президента Януковича В.Ф. та ухвалювала відповідні рішення, то колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

В свою чергу, на підставі частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України: учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд згідно пункту 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу, може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Як уже вище згадувалось, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції подавалась заяви про відвід суддів Північно-західного апеляційного господарського суду, зокрема і судді Філіпової Т.Л., у задоволенні якого було відмовлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (частини 3 статті 2 ГПК України ).

Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд визнає зловживанням процесуальними правами дії Радивилівської районної організації партії "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина"" у вигляді безпідставного заявлення заяви про відвід судді-учасника колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду Філіпової Т.Л. (в частині доводів щодо виконання нею обов'язків судді за часів режиму президента Януковича В.Ф.) оскільки такий довід можна застосовувати до майже всіх суддів України і про таку обставину сторона аж ніяк не могла не знати подаючи першу заяву про відвід. Відтак на підставі частини 3 статті 43 ГПК України залишає її без розгляду.

Окрім того, колегія суддів вважає необгрунтованою і таку підставу відводу судді Філіпової Т.Л. як участь її при розгляді справи № 924/1237/17, оскільки в даній справі брали участь зовсім інші особи та досліджувалися зовсім інші правовідносини, котрі не мають ніякого відношення до даної справи. А зазначення такої підстави, здійснено всупереч вимогам частини 4 статті 35 ГПК України.

Згідно із положеннями пункту 5 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді члуну-колегії суддів Філіпової Т.Л. (в частині доводів про висловлювання позиції відносно розміщення газети "Радивилів POST"), провадження у справі підлягає зупиненню, а справа - передачі на здійснення визначення автоматизованою системою складу суду для вирішення питання про відвід, відповідно до положень статті 32 ГПК України.

Керуючись статтями 32, 35, 39, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити апеляційне провадження по справі № 918/298/18.

2. Передати справу № 918/298/18 для вирішення питання про відвід судді Філіпової Т.Л. у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.