ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа №914/1090/16

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб,

суддів Н.М. Кравчук,

Б.Д. Плотніцького,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради, від 15.06.2018 б/н

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2018

у справі № 914/1090/16 ( повний текст рішення складено 29.05.2018,

колегія суддів у складі: головуючого судді Козак І.Б., суддів Ділай У.І., Мазовіта А.Б.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» м. Київ в особі регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів

до відповідача 1: Виконавчого комітету Львівської міської ради , м. Львів

до відповідача 2: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 3: Приватного підприємства «Галицький дворик», м. Львів

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

-Львівського комунального підприємства «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району», м. Львів

-Фонду державного майна України, м. Київ

про: визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304, розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 № 1156 та усунення перешкод в користуванні майном

за участю представників учасників справи:

позивача - Ковби В.А. (довіреність від 29.10.2018 №9114) , адвоката Копик Л.Є. (довіреність від 27.02.2018 №Ц/3-04/117-18);

відповідача 1 - Кохана О. І. (довіреність від 02.11.2018 №2901/вих-766);

відповідача 2 - не з'явився (належно повідомлений);

відповідача 3 - не з'явився (належно повідомлений);

третьої особи(Фонду державного майна України) Карвацької О.Р.( довіреність №403 від 27.12.2017),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (далі- Шевченківської РА ЛМР) та ПП «Галицький дворик» про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій»; визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації»; зобов'язання ПП «Галицький дворик» усунути перешкоди в користуванні майном Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», а саме: звільнити тунель пішохідний 1475+405 дільниця Львів-Красне шляхом демонтажу торговельних павільйонів в кількості 15 штук.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час обстеження пішохідного тунелю, розташованого на дільниці Львів-Красне (1475км+405м), який сполучає вул. Б. Хмельницького та вул. Татарську у м. Львові біля станції Підзамче та обліковується на балансі виробничого структурного підрозділу Підзамчівська дистанція колії РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за інвентарним номером 020103001, виявлено встановлення торговельних кіосків.

Позивач вказує, що з рішення Львівської міської ради від 31.07.2015 №495 «Про облаштування торговельних майданчиків з тимчасовими торговельними павільйонами у підземному переході на вул. Б. Хмельницького-вул. Татарській», йому стало відомо, що надано дозвіл ПП «Галицький дворик» на облаштування торговельних майданчиків з тимчасовими торговельними павільйонами у підземному переході на вул. Б. Хмельницького-вул. Татарській.

Зазначає, що з листів Шевченківської РА ЛМР від 07.10.2015 №36-2505 та Львівської міської ради від 11.11.2015 №1107-501 позивачу стало відомо, що підземний перехід на вул. Б. Хмельницького-вул. Татарській прийнято на баланс районного відділу комунального господарства із балансу ЛКП «Лінійно-шляхова експлуатаційна дільниця» на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» та розпорядження Шевченківської РА ЛМР від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації»

Позивач вважає незаконними рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 та розпорядження Шевченківської РА ЛМР від 25.09.2002 №1156 як такі, що порушують право господарського відання Залізниці, оскільки пішохідний тунель є державним майном та перебуває на балансі Залізниці за інвентарним №020103001 згідно з витягом з Єдиного державного реєстру об'єктів державної власності, виданим Фондом державного майна України. Відповідно до пунктів 1-3, 30, 34 Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735, товариство використовує, утримує державне майно, закріплене за ним на праві господарського відання. Згідно з ст. 5 ЗУ «Про залізничний транспорт» ПАТ «Укрзалізниця» не може відчужувати, передавати в користування, оренду майно, що є державною власністю та передано ПАТ «Укрзалізниця» на праві господарського відання.

Оскільки ПП «Галицький дворик» (відповідач 3) облаштував у тунелі торговельні майданчики та встановив торгівельні павільйони , позивач вказує на порушення його права користування майном, яке належить Залізниці на праві господарського відання, у зв'язку з чим вважає, що такі павільйони підлягають демонтажу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.06.2016 у справі №914/1090/16 замінено неналежного відповідача - Львівську міську раду на належного - Виконавчий комітет Львівської міської ради (том 1,а.с. 91-92).

Ухвалою від 12.12.2016 залучено до участі у справі ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Шевченківського району» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів (том 1.а.с. 256-258).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.01.2017 у справі №914/1090/16 у задоволенні позову відмовлено (том 1,а.с. 264-275).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 рішення суду першої інстанції залишено без змін (том 2,а.с. 49 -54).

Постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2017 постанову апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 2,а.с. 113-117).

Скасовуючи рішення попердній судових інстанцій, касаційний суд вказав на передчасність висновків судів попередній інстанції щодо відмови у задоволенні позову та зазначив, зокрема, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки та не взято до уваги витяг з Єдиного державного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна від 01.12.2015, в якому балансоутримувачем тунелю діл. Львів-Красне є ДТГО "Львівська залізниця" (правонаступником якого є позивач). Суди не звернули уваги на те, що будівництво підземного тунелю по вул. Хмельницького-Татарській відбувалось за кошти залізниці, що зазначено в протоколі №4 від 12.02.1973. Згідно з наявним в матеріалах справи листом Виконавчого комітету Шевченківської районної ради міста Львова від 24.03.1977 та техніко-робочим проектом пішохідного тунелю від 05.11.1976 передбачено введення даного тунелю в експлуатацію комісією Львівської залізниці, що також зазначено в інвентарній картці №2246. Крім того, вказав, що судам слід надати оцінку наявному в матеріалах справи додатку до наказу ПАТ "Укрзалізниця" від 01.12.2015 №047, яким затверджено перелік майна ПАТ "Укрзалізниця", та залучити до участі у справі при новому розгляді справи Фонд державного майна України, оскільки предметом оскаржуваного договору є державне майно, а також вирішити питання щодо необхідності залучення до участі у справі будь-якого іншого органу, виходячи з характеру спірних правовідносин.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.11.2017 до участі у справі залучено Фонд державного майна України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (том 2,а.с. 134-136).

У відзиві на позовну заяву Шевченківська РА ЛМР заявила про пропуск позивачем строку позовної давності та просила відмовити у задоволенні позову на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України (том 3,а.с. 14-15).

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Львівської області від 16.05.2018 у справі №914/1090/16 позов задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» та розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації». У задоволенні решти позовних вимог (щодо усунення перешкод в користуванні майном) відмовлено. Присуджено до стягнення з відповідачів на користь позивача по 1378,00грн судового збору(том 3, а.с. 94-104).

Рішення суду мотивоване ст. ст. 15, 21, 261, 267, 321 ЦК України, ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», ЗУ «Про місцеве самоврядування», рішеннями Європейського суду з прав людини, постановою пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

При прийнятті рішення в частині задоволених позовних вимог суд виходив з того, що позивач є належним власником спірного майна ( тунелю) і відповідачі не мали повноважень на розпорядження цим майном, оскільки тунель є державним майном і в комунальну власність не передавався. Відтак суд дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 та розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 є незаконними та такими, що порушують право господарського відання Залізниці.

Суд відхилив заяву відповідача2 про застосування наслідків спливу позовної давності з тих підстав, що позивачу стало відомо про прийняття оскаржуваних рішень лише з листа голови Шевченківської РА ЛМР №36-2505 від 07.10.2015, а позовна заява подана до суду 21.04.2016 згідно з відміткою на позовній заяві, відтак суд вказав, що позивач не пропустив позовну давність.

Щодо усунення перешкод в користуванні спірним майном, місцевий господарський суд вказав, що з урахуванням вимог ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідач-3 не може відповідати за помилки органу місцевого самоврядування при прийнятті ним рішень.

Виконавчий комітет Львівської міської ради не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 та розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156, оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає рішення в цій частині таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з'ясування обставин, які мають істотне значення для справи, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Скаржник вказує, що рішення виконавчого комітету ЛМР 18.09.2002 №304 прийняте у межах повноважень, визначених п.1 ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування», воно регулювало передачу на баланс районних адміністрацій об'єктів зовнішнього благоустрою на всій території міста Львова та не мало наслідком передачу у комунальну власність спірного тунелю. В таблиці 1, яка є додатком до довідки до проекту цього рішення, було передбачено передачу на баланс районних адміністрацій об'єктів зовнішнього благоустрою на всій території міста Львова, а саме:дороги протяжністю 580,5км, мости, шляхопроводи, освітлення. Додатком до розпорядження Шевченківської РА ЛМР від 25.09.2002 передано на баланс відділу комунального господарства Шевченківської РА 328 об'єктів зовнішнього благоустрою.

Суд першої інстанції визнав незаконними та скасував у повному обсязі рішення виконавчого комітету від 18.09.2002 та розпорядження Шевченківської РА від 25.09.2002, не обґрунтувавши, яким чином спірні рішення та розпорядження порушують права позивача в частині передачі інших об'єктів.

Крім того, скаржник зазначає, що з витягу з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна (додаток до листа ФДМУ від 01.12.2015) вбачається, що пішохідний тунель знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Папарівка, 20, в той час як відповідачу-3 надано дозвіл на облаштування торговельних майданчиків у підземному переході на вул. Б. Хмельницького - вул. Татарська. Вказує, що перебування на балансі це лише форма бухгалтерського обліку, яка не підтверджує речових прав на майно. Поряд з тим, скаржник зазначає, якщо позивач є власником спірного тунелю, то він згідно із ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» повинен був утримувати тунель у належному стані, однак, утримання пішохідного переходу ( прибирання та ін.) здійснювала Шевченківська РА ЛМР. Відтак вважає, що позивач міг раніше довідатися про порушення свого права, тому позовна давність пропущена.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує доводи скаржника та зазначає, зокрема, що вказана у витязі з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна адреса (м. Львів, вул. Папарівка, 20) є адресою виробничого структурного підрозділу «Підзамчівська дистанція колії», на балансі якого знаходиться спірний пішохідний тунель. Сам же тунель окремої адреси не має, він знаходиться на перетині вулиць Долинського, Татарської та Б. Хмельницького. У цьому районі інших пішохідних тунелів немає. Про існування оскаржуваних рішень і про те, що на їх підставі було передано спірне майно, залізниці стало відомо лише з листа голови Шевченківської РА від 07.10.2015 №36-2505, в якому та в оскаржуваних рішеннях немає повного переліку об'єктів, на які вони розповсюджуються, у зв'язку з чим залізниця змушена була звернутися до суду з оскарженням рішення та розпорядження у повному обсязі, не маючи можливості виокремити їх частину щодо майна залізниці.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №914/1090/16 ( колегія суддів у складі: головуючого судді Якімець Г.Г., суддів Бонк Т.Б, Матущака О.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача 1.

В подальшому склад колегії суддів змінювався.

У зв'язку з ліквідацією Львівського апеляційного господарського суду та утворенням Західного апеляційного господарського суду, який розпочав свою роботу з 03.10.2018, справи, які перебували у провадженні Львівського апеляційного господарського суду, передані до Західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованим розподілом (протокол автоматизованого розподілу від 17.10.2018) справу №914/1090/16 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 справу №914/1090/16 прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Кравчук Н.М., Плотніцького Б.Д. ,розгляд справи призначено на 27.11.2018.

Судове засідання 27.11.2018 не відбулося у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії судді Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2018 розгляд справи призначено на 11.12.2018.

Представник скаржника в судовому засіданні 11.12.2018 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення в частині задоволених вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у позові.

Представники позивача та третьої особи(Фонду державного майна України) заперечили доводити скаржника, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

З метою належного утримання об'єктів вулично-шляхового господарства і мереж зовнішнього освітлення Виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення №304 від 18.09.2002 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій», згідно з яким відділи комунального господарства районних адміністрацій повинні прийняти на баланс вулично-шляхове господарство, штучні споруди та всі об'єкти благоустрою, які розташовані в межах червоних ліній, у т.ч. мережу зовнішнього освітлення, в термін до 25.09.2002 ( п.2 рішення). В цей же термін Управління інженерного господарства, ЛКП ЛШЕД районів, ЛКП «Львівсвітло» спільно з районними адміністраціями повинні провести повну інвентаризацію вказаних у п.2 цього рішення об'єктів, оформивши приймання-передачу актами відповідно до територіального розподілу ( п.3 рішення) (том 1,а.с. 20).

На виконання вказаного рішення виконкому головою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради видано розпорядження від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації», яким створено комісію для проведення інвентаризації об'єктів вулично-шляхового господарства і мереж зовнішнього освітлення ( п.1) та зобов'язано відділ комунального господарства районної адміністрації прийняти на баланс об'єкти зовнішнього благоустрою в термін до 30.09.2002 (том 1, а.с. 21).

Згідно з додатком до розпорядження №1156 від 25.09.2002 до переліку об'єктів, які передаються на баланс відділу комунального господарства районної адміністрації, включено підземний перехід на вул. Б.Хмельницького-Долинського (п.2 розділу «Підземний перехід») (том 1,а.с. 121-123).

За актом приймання-передачі об'єктів зовнішнього благоустрою, затвердженим головою Шевченківської районної адміністрації, комісія передала з балансів ЛКП «Львівсвітло» і ЛКП ЛШЕД на баланс відділу комунального господарства Шевченківської районної адміністрації об'єкти зовнішнього благоустрою (перелік об'єктів не вказаний) (том 1,а.с. 120).

З матеріалів справи вбачається, що про вказані рішення та розпорядження позивачу стало відомо з листа голови Шевченківської РА ЛМР від 07.10.2015 №36-2505, надісланого на запит позивача (том 1,а.с. 104).

В подальшому рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 495 від 31.07.2015 «Про облаштування торговельних майданчиків з тимчасовими торговельними павільйонами у підземному переході на вул. Б.Хмельницького - вул. Татарській» надано дозвіл ПП «Галицький дворик» на облаштування торговельних майданчиків з тимчасовими торговельними павільйонами у підземному переході на вул. Б.Хмельницького - вул. Татарській (том 1,а.с. 23).

01.09.2015 Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та ПП «Галицький дворик» (орендар) уклали договір на право тимчасового користування окремими елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення, за умовами якого орендареві надано у тимчасову оренду конструктивні елементи благоустрою комунальної власності площею 152,36 кв.м підземного переходу (тротуар, газон, тощо) за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького - вул. Татарська, терміном з 01.09.2015 до 01.09.2022 (том 1,а.с. 146-147).

Поряд з тим, згідно з актом Управління Львівської Ордена Трудового Червоного Прапора залізниці Міністерства шляхів сполучення СРСР від 05.11.1976 № 7/76 державна приймальна комісія прийняла в експлуатацію закінчений будівництвом пішохідний тунель біля станції Підзамче на 1476км по вул. Б. Хмельницького (том 1,а.с. 26-28).

Відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів №2246 від 15.11.1976 пішохідний тунель біля станції Підзамче 1474 +405 по вул. Б. Хмельницького обліковується на балансі Підзамчівської дистанції колії ( т.1, а.с. 161).

Будівництво підземного пішохідного переходу на вул. Хмельницького проводилося за кошти Львівської залізниці, про що вказано в листі Виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих м. Львова від 31.03.1977 (том 1,а.с. 151).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна (додаток до листа Фонду державного майна України від 01.12.2015 №10-15-21629) тунель пішохідний 1474+405 діл. Львів-Красне перебуває в управлінні Міністерства інфраструктури України, балансоутримувачем майна є ДТГО "Львівська залізниця" (том 1,а.с. 22 на звороті).

18.08.2015 Міністром інфраструктури України затверджено передавальний акт ДТГО «Львівська залізниця» від 03.08.2015, згідно з яким після проведеної реорганізації ДТГО «Львівська залізниця» шляхом злиття до ПАТ «Укрзалізниця» переходить все майно, права та обов'язки ДТГО «Львівська залізниця» (том 1,а.с. 202-204).

Відповідно до Переліку майна ПАТ «Укрзалізниця», яким наділяється Регіональна філія «Львівська залізниця», оформленого як додаток до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 01.12.2015 №047, Регіональній філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» передано тунель пішохідний 1474+405 діл. Львів-Красне (том 1,а.с. 189-191).

Згідно з Інвентарною карткою обліку основних засобів №1625 від 21.01.2016 тунель пішохідний 1474+405 діл.Львів-Красне, інвентарний №020103001, м. Львів, Галицький р-н, вул. Б.Хмельницького -Татарська, рік побудови -1976, перебуває на балансі виробничого підрозділу «Підзамчівська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (том 1, а.с. 25).

Відповідно до акту обстеження пішохідного тунелю інвентарний №020103001 від 21.01.2016 під час обстеження пішохідного тунелю, розташованого на дільниці Львів-Красне (1475км+405м) в районі обслуговування залізничної станції «Підзамче» виявлено встановлені сторонніми особами торговельні кіоски (том 1,а.с. 24).

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про залізничний транспорт» від 4 липня 1996 року N 273/96-ВР, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішення виконавчого комітету від 18.09.2002 та розпорядження Шевченківської РА від 25.09.2002 ( далі- Закон N 273/96-ВР) залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо; залізниця - статутне територіально-галузеве об'єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі.

За приписами частин 1 та 2 статті 5 Закону N 273/96-ВР майно, закріплене за залізницями, підприємствами, установами та організаціями залізничного транспорту загального користування, є загальнодержавною власністю. Управління майном підприємств залізничного транспорту загального користування здійснюється Укрзалізницею в межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Згідно із ст. 37 ЗУ « Про власність» від 7 лютого 1991 року N 697-XII, в редакції чинній на час прийняття оскаржуваних рішення виконавчого комітету від 18.09.2002 та розпорядження Шевченківської РА від 25.09.2002 ( далі- Закон N697-XII), майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, крім випадків, передбачених законодавством України. Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать закону та цілям діяльності підприємства. До права повного господарського відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено законодавчими актами України.

Статтею 5 ЗУ «Про залізничний транспорт» встановлено, що Укрзалізниця не може відчужувати, передавати в користування, оренду, лізинг, концесію, управління, заставу, вносити до статутного (складеного) капіталу суб'єктів господарювання майно, що є державною власністю та передано їй на праві господарського відання, а також вчиняти інші правочини, наслідком яких може бути відчуження такого майна.

Матеріалами справи (актом прийняття в експлуатацію від 05.11.1976 № 7/76, інвентарною карткою №2246 від 15.11.1976, листом Виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих м. Львова від 31.03.1977, витягом з Єдиного державного реєстру об'єктів державної власності ) підтверджено, що пішохідний тунель, який знаходиться на перетині вулиць Б. Хмельницького, Долинського, Татарської біля станції Підзамче у м. Львові був побудований у 1976році за кошти Львівської залізниці, є держаною власністю та з 1976 перебуває на балансі виробничого підрозділу «Підзамчівська дистанція колії» Львівської залізниці.

Згідно із ЗУ "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 25.06.2014 №200 утворено ПАТ "Українська залізниця", ДТГО «Львівська залізниця» реорганізовано, все майно, права та обов'язки ДТГО «Львівська залізниця» перешли до ПАТ "Українська залізниця". Після проведеної реорганізації Львівська залізниця є регіональною філією ПАТ "Українська залізниця", регіональній філії передано тунель пішохідний 1474+405 діл. Львів-Красне, що підтверджено додатком до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 01.12.2015 №047.

На даний час тунель пішохідний 1474+405 діл. Львів-Красне, вул. Б.Хмельницького -Татарська, рік побудови -1976, перебуває у повному господарському віданні регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та обліковується на балансі виробничого підрозділу «Підзамчівська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», його інвентарний №020103001, що підтверджено інвентарною карткою обліку основних засобів №1625 від 21.01.2016.

З матеріалів справи не вбачається, доказів не подано, що пішохідний тунель був переданий іншій особі на баланс чи у користування, чи у комунальну власність.

Відповідно до п/п.( а ) п.1 ч. 1 ст. 30 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, яка діяла на час винесення спірних рішення та розпорядження ) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ні Виконавчий комітет Львівської міської ради, ні Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради не володіли повноваженнями розпоряджатися тунелем, оскільки тунель не належить до комунальної власності.

Поряд з тим, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами скаржника про те, що суд першої інстанції визнав незаконними та скасував у повному обсязі рішення виконавчого комітету 18.09.2002 та розпорядження Шевченківської РА ЛМР від 25.09.2002, не обгрунтувавши, яким чином спірні рішення та розпорядження щодо передачі на баланс районних адміністрацій інших об'єктів зовнішнього благоустрою порушують права позивача.

Відповідно до рішення виконавчого комітету №304 від 18.09.2002 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» відділи комунального господарства районних адміністрацій повинні прийняти на баланс вулично-шляхове господарство, штучні споруди, об'єкти благоустрою, мережу зовнішнього освітлення, провівши їх інвентаризацію. У рішенні №304, а також в довідці до проекту цього рішення жодним чином не вказано про передачу на баланс відділів комунального господарства районних адміністрацій пішохідного тунелю, який знаходиться на перетині вулиць Б. Хмельницького, Долинського, Татарської біля станції Підзамче у м. Львові. В таблиці №1, яка є додатком до довідки до проекту рішення №304, йдеться про передачу на баланс районних адміністрацій об'єктів зовнішнього благоустрою на всій території м. Львова. Це дороги (вулично-дорожня мережа) протяжністю всього 580, 5 км; мости (всього 2 протяжністю 195 п.м.; шляхопроводи (15 шт. протяжністю 1112,4 п.м; освітлення (світлоточки, шафи управління, опори ліній електромереж)( а.с. 44,45).

Відтак апеляційний суд вважає, що рішення виконкому№304 від 18.09.2002 не порушує прав позивача, тому задоволення позову в цій частині є безпідставним.

Водночас, згідно з розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156, до переліку об'єктів, які підлягають передачі на баланс відділу комунального господарства районної адміністрації, включений підземний перехід на вул. Б.Хмельницького-Долинського( пункт 2 розділу «Підземний перехід» додатку до розпорядження), в той час як цей підземний перехід( тунель) є державною власністю, перебуває у господарському віданні Львівської залізниці та на балансі виробничого підрозділу «Підзамчівська дистанція колії» Львівської залізниці.

Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що згідно з витягом з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна, до державної власності належить пішохідний тунель, який знаходиться за іншою адресою, а саме: м. Львів, вул. Папарівка, 20, оскільки за цією адресою (м. Львів, вул. Папарівка, 20) знаходиться виробничий структурний підрозділ «Підзамчівська дистанція колії», що підтверджено його Положенням (т.1, а.с. 74), на балансі якого перебуває підземний тунель. Сам же тунель окремої адреси не має, він знаходиться на перетині вулиць Б. Хмельницького, Долинського, Татарської біля станції Підзамче, будь-яких інших тунелів (підземних переходів) у цьому районі немає.

Згідно з ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Отже, розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 в частині передачі тунелю на баланс відділу комунального господарства районної адміністрації (п.2 розділу «Підземний перехід» додатку до розпорядження) порушує права позивача, якому цей тунель переданий у повне господарське відання.

Згідно з п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської РА від 25.09.2002 №1156 в цілому, оскільки таке розпорядження порушує права позивача виключно в частині передачі баланс відділу комунального господарства Шевченківської РА підземного переходу на вул Б. Хмельницького - вул. Долинського( пункт 2 розділу «Підземний перехід» додатку до розпорядження). В частині передачі інших об'єктів, вказаних в додатку до розпорядження, це розпорядження не порушує прав позивача.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу стало відомо про прийняття оскаржуваних рішень лише з листа голови Шевченківської РА ЛМР №36-2505 від 07.10.2015 і позивач звернувся до суду з позовом (13.04.2016) в межах встановленого ст. 257 ЦК України строку. Доводи скаржника про те, що утримання пішохідного переходу здійснювала Шевченківська РА ЛМР і тому позивач міг раніше дізнатися про порушення свого права, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч.2 ст. 277 ГПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» та визнання незаконним і скасування у повному обсязі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації».

Отже, в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» та стягнення з виконавчого комітету на користь позивача 1378,00грн судового збору( пункти 2 та 4 резолютивної частини рішення суду від16.05.2018) рішення належить скасувати та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

В частині визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації» ( пункт 3 резолютивної частини рішення суду від 16.05.2018) рішення суду належить змінити та визнати незаконним і скасувати розпорядження в частині передачі баланс відділу комунального господарства районної адміністрації підземного переходу на вул Б. Хмельницького та вул. Долинського (пункт 2 розділу «Підземний перехід» додатку до розпорядження).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржене, відтак не переглядається апеляційним судом і залишається без змін.

Судовий збір покладається на сторони згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог та апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129,236, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради від 15.06.2018 б/н задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2018 у справі №914/1090/16 в частині визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №304 «Про передачу об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районних адміністрацій» та стягнення з Виконавчого комітету Львівської міської ради на користь позивача 1378,00грн судового збору( пункти 2 та 4 резолютивної частини рішення суду від 16.05.2018) скасувати, в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2018 у справі №914/1090/16 в частині визнання незаконним та скасування розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації» ( пункт 3 резолютивної частини рішення) змінити, виклавши його в наступній редакції:

Визнати незаконним і скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 «Про прийняття об'єктів зовнішнього благоустрою на баланс районної адміністрації» Львівської міської ради в частині передачі на баланс відділу комунального господарства районної адміністрації підземного переходу на вул Б. Хмельницького та вул. Долинського (пункт 2 розділу «Підземний перехід» додатку до розпорядження №1156) .

У визнанні незаконним і скасуванні розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.09.2002 №1156 в іншій його частині відмовити.

В решті рішення суду від 16.05.2018 у справі №914/1090/16 (пункти 1, 5-9 резолютивної частини) залишити без змін.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", ідент. код 40075815, місцезнаходження: Київ-150, вул.Тверська, 5, в особі регіональної філії "Львівська залізниця", ідент. код 01059900, місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул.Гоголя, 1, на користь Виконавчого комітету Львівської міської ради. ідент. код 26256622, місцезнаходження: 79006, м. Львів, пл.Ринок, 1, - 2 067,00грн на відшкодування судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.

Повна постанова складена 17.12.2018.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя Б.Д. Плотніцький