ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.12.2018 Справа № 908/2668/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Сагань Юрія Вікторовича (АДРЕСА_1, 69002, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Нікогосяна Гамлета Ніколовича (АДРЕСА_2, 69118, ідентифікаційний код НОМЕР_2) вартості наданого в оренду обладнання в сумі 8500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сагань Юрій Вікторович звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою, підписаною 10.12.2018, (вх. № 2866/08-07/18 від 10.12.2018) про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Нікогосяна Гамлета Ніколовича вартості надано в оренду обладнання в сумі 8500,00 грн. за договором оренди обладнання без номеру від 14.05.2014, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. та судового збору в сумі 176,20 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018, справу № 908/2668/18 передано на розгляд судді Азізбекян Т.А.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Сагань Юрія Вікторовича, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно із приписами ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що 14.05.2014 між Фізичною особою-підприємця Сагань Юрієм Вікторовичем, далі Орендодавець, та Фізичною особою-підприємцем Нікогосяном Гамлетом Ніколовичем, далі Орендар, укладено договір оренди обладнання, далі Договір.

Умовами п. 1.1 Договору визначено, що Орендодавець зобовязаний передати Орендарю у тимчасове користування обладнання комплект обладнання з розливу та охолодження напоїв у кількості семи штук.

Згідно акту приймання-передачі обладнання в оренду від 14.05.2014, вартість переданого за Договором обладнання складає 8500,00 грн.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що кожна із сторін має право на дострокове розірвання договору у випадку неналежного виконання другою стороною умов договору. Про дострокове розірвання договору, друга сторона повинна бути повідомлена у письмовому вигляді.

Згідно п. 2.4 Договору Орендар зобовязаний безперешкодно передати обладнання у повній комплектації Орендодавцю по закінченню дії договору або його дострокового розірвання сторонами у семиденний строк.

Умовами п. 3.3 Договору сторони узгодили, що у випадку неповернення орендованого обладнання по закінченню дії договору або його дострокового розірвання у семиденний строк, Орендар зобовязується компенсувати Орендодавцю повну вартість обладнання згідно акту приймання-передачі.

Підставою для звернення з заявою до суду зазначено порушення боржником зобовязань за договором оренди обладнання без номеру від 14.05.2014 в частині своєчасного повернення орендованого обладнання.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В якості доказу звернення Фізичної особи-підприємця Сагань Юрія Вікторовича до Фізичної особи-підприємця Нікогосяна Гамлета Ніколовича із вимогою щодо дострокового розірвання договору, заявником до заяви додано оригінал повідомлення від 08.11.2017.

Відповідно до змісту вказаного повідомлення, Фізична особа-підприємець Сагань Юрій Вікторович повідомив Фізичну особу-підприємця Нікогосяна Гамлета Ніколовича про розірвання договорів купівлі-продажу від 14.05.2014 та договору оренди обладнання від 14.05.2014. Вказує, що договори вважаються розірваними після спливу семи календарних днів з дня отримання листа або, у разі неотримання листа з дати повернення поштового повідомлення.

Відповідно до змісту копій опису вкладення з відміткою поштового відділення « 08.11.17», доданої до заяви, повідомлення про розірвання договорів було надіслано Нікогосяну Гамлету Ніколовичу на адресу: АДРЕСА_2, 69118.

Між тим, у матеріалах заяви відсутні докази, які б свідчили про отримання Фізичною особою-підприємцем Нікогосяном Гамлетом Ніколовичем повідомлення про розірвання договорів від 08.11.2018, або докази про повернення поштового повідомлення.

Відтак не можливо встановити з якої дати повинен відраховуватися семиденний строк для повернення обладнання, та відповідно підстави для виникнення у боржника зобовязання компенсації повної вартості обладнання.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт виникнення заборгованості, настання строку виконання боржником зобовязання, перевірити його розмір.

Приписами ч. ч. 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника вартості надано в оренду обладнання в сумі 8500,00 грн. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись п. 8 ст. 152, ч. 2 ст. 154, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У видачі судового наказу Фізичній особі-підприємцю Сагань Юрію Вікторовичу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Нікогосяна Гамлета Ніколовича вартості надано в оренду обладнання в сумі 8500,00 грн., відмовити.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади:http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.12.2018 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.А. Азізбекян