ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018м. ДніпроСправа № 904/3585/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання засідання Левицької К.Ю. розглянув спір

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 59 211, 35 грн.

та

за зустрічним позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Жовті Води

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна", м. Київ

про стягнення 104 460,10 грн. штрафних санкцій

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з'явився;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 57 651, 60 грн., що складають суму заборгованості за товар поставлений на підставі договору про закупівлю товару № 299/13/96Е від 12.04.2018 р., 118 46 грн. - річних, 1 411, 29 грн. - пені.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 грн.; та 13 000 грн., що складають суму витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до розгляду спору по суті на 24.09.2018 р.

Відповідач виклав заперечення проти позову у відзиві, який до суду подано 18.09.2018 р.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними, не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому, на думку останнього не можуть бути задоволені судом.

Не заперечуючи факт отримання від позивача товару, на вказану у позові суму, відповідач повідомляє про його оплату, яка була здійснена 08.08.2018 р., платіжним дорученням №18769, в підтвердження чого до матеріалів справи залучено копію вказаного платіжного документу.

Вимоги позивача стосовно стягнення пені, відповідач вважає безпідставними, з огляду на те, що в договорі передбачена відповідальність за порушення строків оплати товару у вигляді штрафних санкцій, в розмірі передбаченому статтею 231 ГК України, в той час як вказана норма Господарського кодексу передбачає відповідальність за негрошове зобов'язання, а отже, положення абз.3 ч.2 статті 231 ГК України, на думку відповідача не можуть застосовуватись до відповідальності за грошове зобов'язання.

Покладення на відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн. останній вважає безпідставним, у зв`язку з ненаданням доказів здійснення таких витрат.

Крім того, відповідач вказує на те, що позовна заява не містить детального опису виконаних адвокатом робіт та відповідного розрахунку їх вартості, що позбавляє можливості зробити висновок про співмірність заявлених до стягнення витрат.

24.09.2018 р. від ТОВ "Фортіс-Україна" надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в частині стягнення суми основного боргу (57 651, 60 грн.), у зв`язку з його сплатою відповідачем після відкриття провадження у справі.

18.09.2018 року Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" подано зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна" 35,70 грн. пені та 26 746,32 грн. штрафу за затримку поставки товару, поставка якого передбачена умовами договору про закупівлю товару № 299/13/96Е від 12.04.2018 р.

Зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним, здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.10.2018 р., про що постановлено ухвалу від 24.09.2018 р.

22.10.201р. від ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", надійшла заява про збільшення позовних вимог, в частині стягання пені до 36 804,10 грн., в частині стягнення штрафу до 67 656 грн.

Вказана заява прийнята господарським судом до розгляду по суті, підготовче засідання відкладено до 13.11.2018 р., про що постановлено ухвалу від 22.10.2-18 р.

ТОВ «Фортіс Україна» відзив на зустрічний позов не надав.

Ухвалою від 13.11.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду спору по суті на 28.11 2018 р.

У судове засідання 28.11.2018 р. представники сторін не з'явились, проте, були повідомлені належним чином, виходячи з наступного.

Так, представник ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» був присутній в попередньому підготовчому засіданні 13.11.2018 р., що підтверджується повідомленням про відкладення розгляду справи від 13.11.2018 р. (а.с. 190).

Представник ТОВ «Фортіс-Україна» також був повідомлений належним чином про розгляд справи 28.11.2018 р., оскільки підприємством останнього було отримано 26.11.2018 р. відповідну ухвалу господарського суду, про що свідчить реєстр поштових відправлень та електронний витяг з сайту «Укрпошта) (а.с. 191-192).

28.11.2018 р. в судовому засіданні господарським судом ухвалено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника відповідача за первісним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2018 р. Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортіс Юкрейн, найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна" (Постачальник) укладено договір № 299/13/96Е про закупівлю товару.

Відповідно до п.1.1. вказаного вище договору, Постачальник (позивач) взяв на себе зобов'язання поставити Покупцеві (відповідачу) товар, зазначений у п.1.2. договору, а останній зобов'язався прийняти та оплатити такий товар.

В п.1.2. договору визначено, що до поставки підлягає продукція для чищення, код 3983, а саме: пральний порошок, рідкий миючий засіб, засоби для чищення, миття вікон, полірування меблів, освіжувач повітря, дозатори для мила за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

У Специфікації № 1 до договору, сторони узгодили найменування, кількість, ціну та загальну вартість товару, який буде постачатися.

За умовами п.3.1. договору, його сума становить 338 100,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 56 350,00 грн.

У п.5.1 договору, сторони дійшли згоди про те, що поставка товарів здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товарів протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися Постачальнику за допомогою електронних засобів зв'язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад Покупця, вул. Першотравнева, 2д, «Складське господарство», м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до Інкотермс 2010 (п.5.2. договору).

Згідно п.5.4. договору, датою поставки товару та переходу права власності на нього, вважається дата фактичної поставки товару на склад Покупця.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив поставку товару на адресу відповідача на суму 57 651,60 грн., що підтверджується видатковою накладною № 199 від 14.05.2018 р. (а. с. 63).

Відповідно до п.4.2 договору, Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

ДП «Східний ГЗК» неналежним чином виконало зобов'язання за договором, здійснивши розрахунки за отриманий товар, в сумі 57 651,60 грн. з порушенням строків встановлених в ньому, що підтверджується платіжним дорученням № 18769 від 08.08.2018 р., копія якого залучена до матеріалів справи (а. с. 160).

Із зазначеного вище платіжного доручення вбачається, що перерахування грошових коштів відповідачем було здійснено після звернення позивача з позовом до суду, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Розрахунок річних позивачем завищено, в результаті невірно визначеного початку періоду прострочення.

Після перерахунку, до стягнення підлягають річні за період прострочення з 14.07.2018 р по 06.08.2018 р. в сумі 113,72 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У п.7.4. договору, за порушення строків оплати поставленого товару, сторони встановили відповідальність у вигляді сплати штрафних санкцій у розмірі, передбаченому статтею 231 Господарського кодексу України.

В ч.ч. 4, 6; статті 231 Господарського кодексу України встановлено, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» також визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, у законі йдеться про чітко визначений розмір пені, який мають сторони визначити в договорі, в той час як із п.7.4 вбачається, що сторони не визначили конкретного розміру пені за порушення строків оплати поставленого товару.

Відсилання у вказаному пункті договору до статті 231 Господарського кодексу України, не може бути прийнято судом як досягнення згоди щодо визначення певного розміру пені.

До того ж слід зазначити, про те штрафні санкції, передбачені зазначеною вище статтею застосовуються за допущене прострочення виконання лише не грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення пені.

Вимоги ТОВ «Фортіс-Україна» про стягнення витрат на послуги адвоката в сумі 13 000 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, в підтвердження витрат, пов'язаних з отриманням правничої допомоги ТОВ "Фортіс-Україна" до матеріалів справи залучено: договір про надання правничої допомоги № 15/18 від 02.07.2018 р., укладений між ТОВ «Фортіс Україна» (Клієнт) та Адвокатським об'єднанням «ЮСО» (Адвокатське об'єднання) (а.с.74-78); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 5202/10 від 19.12.2016. (а.с.85) та копію ордеру на надання правової допомоги серія КС № 448501 від 02.07.2018 р. (а.с.86); акт приймання-передачі надання правничої допомоги № 2 від 06.08.2018р., відповідно до якого сума витрат склала 13 000,00 грн. (а. с. 79); платіжні доручення № 585 від 03.07.2018р., № 654 від 10.08.2018 р. (а.с. 73, 161), які свідчать про оплату таких витрат.

Як вбачається із наданого акту приймання-передачі надання правничої допомоги № 2 від 06.08.2018 р. (а.с. 79), заявлена позивачем за первісним позовом сума, зокрема, складається з: вартості (5 000 грн.) подання позовної заяви з доказами відправлення відповідачу з додатками в господарський суд м. Києва по справі на суму 57 651, 60 грн. на ім'я ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

Зважаючи на те, що даний позов подано до господарського суду Дніпропетровської області, витрати на послуги адвоката в сумі 5 000 грн. задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до приписів частини 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, за наявності заперечень іншої сторони суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Вказане вище узгоджується із позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, яка викладена у постанові від 20.11.2018 р. у справі № 910/23210/17.

З огляду на викладене та враховуючи наявність заперечень ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» щодо обсягу та вартості заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, господарський суд оцінивши витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також обсяг виконаної роботи, а саме: правовий аналіз спору з наданням консультації та підготовка, складання та направлення претензії, дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є призначення ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» компенсації витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.

Проте, з огляду на часткове задоволення первісного позову, витрати на послуги адвоката згідно приписів п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме, з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню витрати на послуги адвоката в сумі 2 928, 22 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача за зустрічним позовом, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

При розгляді первісного позову встановлено факт укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортіс-Україна" (Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) договору про закупівлю товару № 299/13/96Е від 12.04.2018 р, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Покупцю продукцію для чищення, а останній в свою чергу взяв на себе зобов`язання здійснити розрахунки за отриманий товар з відстроченням платежу на 60 календарних днів.

У п.5.1 договору, сторони дійшли згоди про те, що поставка товарів здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товарів - протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися Постачальнику за допомогою електронних засобів зв'язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів.

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад Покупця, вул.. Першотравнева, 2д, «Складське господарство», м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до Інкотермс 2010 (п.5.2. договору).

Згідно п.5.4. договору, датою поставки товару та переходу права власності на нього, вважається дата фактичної поставки товару на склад Покупця.

До матеріалів справи залучені наступні заявки: № 13-14/1026 від 16.04.2018 р., № 13-14/2146 від 20.07.2018 р., № 13-14/2285 від 02.08.2018 р., № 13-14/2685 від 05.09.2018 р. (а.с. 123, 126, 128, 174а).

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ДП «Східний ГЗК» вказує на те, що ТОВ «Фортіс Україна», неналежним чином виконало зобов`язання за даним договором, здійснивши поставку товару, передбаченого його умовами не у повному обсязі та з порушенням встановлених строків, у зв`язку з чим позивачем нараховані штрафні санкції у вигляді пені та штрафу, які позивач і просить стягнути з відповідача.

Зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено вище, при укладенні спірного договору було досягнуто згоди щодо терміну поставки кожної партії товару, яка повинна бути здійснена протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки.

Сторонами також узгоджено, що заявка може направлятися Постачальнику за допомогою електронних засобів зв'язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналу вказаного документу (п.5.1).

Як вбачається із матеріалів справи, оригінал заявки № 13-14/1026 від 16.04.2018 р. Постачальником отримано 25.04.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 124).

Поставка товару на суму 57 651,60 грн. була здійснена ТОВ «Фортіс Україна» на адресу ДП «Східний ГЗК» 14.05.2018р., про що свідчить видаткова накладна №199.

Отже, прострочення поставки вказаної партії товару мало місце протягом 7 днів, з 06.05. по 13.05.2018 р. включно.

Оригінал заявки від 05.09.2018 р. № 13-14/2685 Постачальником отримано 20.09.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 175).

Доказів, які б свідчили про здійснення поставки партії товару за вказаною заявкою ТОВ «Фортіс Україна» не надало.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У п.7.2. договору, за порушення строків поставки товару у строки, передбачені цим договором, сторони встановили відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20% від суми непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару та пені у розмірі 0,5 % від вартості непоставленого (несвоєчасно поставленого) товару за кожен день прострочення.

Розрахунок сум неустойки (штрафу та пені), нараховані за несвоєчасну поставку та не поставку партій товару за вказаними вище заявками, відповідає фактичним обставинам справи та умовам договору, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення пені в сумі 15 351, 40 грн. та штрафу в сумі 52 440 грн. слід визнати обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення штрафних санкції на загальну суму 36 668, 70 грн. за не поставку партій товару за заявками № 13-14/2146 від 20.07.2018 р., № 13-14/2285 від 02.08.2018 р. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано документального підтвердження надсилання на адресу Постачальника та отримання останнім оригіналу вказаних заявок.

Відповідно до ч. 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що обставина, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися інштими засобами доказування.

Надсилання Постачальнику заявок лише за допомогою електронних засобів зв'язку, без наступного направлення їх оригіналів, не може братись судом до уваги, як належний доказ надсилання заявки, з огляду на його не відповідність вимогам, узгодженим сторонами в договорі.

Крім того, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

При цьому, частиною 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні; в такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням положень частини 11 статей 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню за первісним позовом з відповідача загальна сума, що становить 113, 72 грн., 2 928, 22 грн. - витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката та 1 719, 84 грн. - витрат по сплаті судового збору та стягнення за зустрічним позовом з відповідача у сумі 67 791, 40 грн. та судовий збір - 1 143, 48 грн., різниця на користь ТОВ «Фортіс-Україна» становить 64 173, 10 грн., яка і підлягає стягненню на користь останнього з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

Керуючись 526, 549, 610, 611, 627, 712 Цивільного кодексу України, статями 230, 231 Господарського кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

За первісним позовом:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортіс-Україна» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 8 в літері А, офіс 406, , р/р 4802 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, ) до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2 , , р/р 1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) задовольнити частково в сумі 113,72 грн. (сто тринадцять гривень 72 коп.) річних, 1 719, 84 грн. (одна тисяча сімсот дев'ятнадцять гривень 84 коп.) судового збору, 2 928, 22 грн.(дві тисячі дев'ятсот двадцять вісім гривень 22 коп.) витрат на правничу допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

В частині стягнення суми основного боргу, що складає 57 651,60 грн. провадження у справі закрити.

За зустрічним позовом:

Позовні вимоги Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2 , , р/р 1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортіс-Україна» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 8 в літері А, офіс 406, , р/р 4802 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, ) задовольнити частково в сумі 15 351,40 грн. (п'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят одна гривня 40 коп.) пені, 52 440 грн. (п'ятдесят дві тисячі чотириста сорок гривень) штрафу, 1 143, 48 грн. (одна тисяча сто сорок три гривні 48 коп.). судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Провести зустрічне зарахування та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортіс-Україна» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 8 в літері А, офіс 406, , р/р 4802 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, ) на користь Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2 , , р/р 1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) грошові кошти в сумі 64 173, 10 грн. (шістдесят чотири тисячі сто сімдесят три гривні) 10 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 10.12.2018

Суддя І.Ф. Мельниченко