ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4646/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Муненко Світлани Володимирівни, м. Кривий Ріг

про стягнення основного боргу в розмірі 18659грн.97коп., суму інфляційної складової в розмірі 1967грн.02коп., 3% річних в розмірі 693грн.78коп., 7% штрафу в розмірі 581грн.07коп., пені в розмірі 1265грн.49коп.

Представники:

Від позивача: Кожемятов К.М., довіреність №2189/01 від 16.05.2018р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-10" з позовом про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 39187грн.93коп., 3% річних у розмірі 704грн.55коп., інфляційної складової у розмірі 2798грн.64коп., пені у розмірі 425грн.99коп., 7% штрафу у розмірі 594грн.91коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії №1229 від 03.03.2014р. в частині своєчасної та повної оплати поставленої теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача в судові засідання від 14.11.2018р. та від 11.12.2018р. не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі та від 14.11.2018р. про оголошення перерви в судовому засіданні були направлені відповідачу у справі в установленому законом порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19.10.2018р., який наявний в матеріалах справи (а.с. 41-42).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, до суду не була повернута.

Як вбачається в веб-сайту «Укрпошти» ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2018р. отримана відповідачем 26.11.2018р.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 11.12.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 11.12.2018р. до Господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Позивач повідомив суд про здійснення відповідачем часткової оплати боргу.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

03.03.2014 року між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", (далі - продавець/позивач) та Фізичною особою підприємцем Муненко Світланою Володимирівною (далі - споживач-покупець/відповідач) підписано договір купівлі-продажу теплової енергії №1229 (далі - договір).

Відповідно до пункту 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року (за наявності виділеного об'єму природного газу).

За умовами пункту 4.2.5. теплопостачальна організація-продавець має право виписувати рахунки для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти здачі-прийняття послуг, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті споживачем-покупцем в підписаному або в не підписаному вигляді до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом.

Згідно з пунктами 6.1.,6.2. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем-покупцем, проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 6.3. договору оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів шляхом 30% попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70% вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місцем споживання теплової енергії.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми. Період, за який нараховується штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено сторонами у три роки.

За умовами пункту 10.1. договору договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та дає до 31 грудня 2014 року керуючись частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 10.3. договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Суду не надано доказів того, що будь-яка із сторін письмово виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір купівлі-продажу теплової енергії №1229 від 03.03.2014р. є чинним протягом спірного періоду.

Сторонами підписано додатки до договору №1, 2, 3, (а.с.14-15) відповідно до яких теплопостачальна організація "постачальник" постачає споживачу в період з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року теплову енергію в обсягах на рік 18,54Гкал. Теплова енергія відпускається за адресою: Ювілейний, 12/39.

На виконання умов договору позивач в період з лютого 2016 року по квітень 2018 року включно поставив відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2848 від 31.03.2018 року на суму 1760грн.40коп., №1746 від 28.02.2018р. на суму 1922грн.08коп., №3908 від 30.04.2018р. на суму 987грн.98коп., №661 від 31.01.2018р. на суму 1437грн.06коп., №5606 від 31.12.2018р. на суму 1187грн.10коп., №2688 від 31.03.2017р. на суму 1676грн.04коп., №4341 від 30.11.2017р. на суму 1006грн.45коп., №797 від 31.01.2017р. на суму 1934грн.18коп., №1759 від 28.02.2017р. на суму 2059грн.56коп., №5928 від 30.11.2016р. на суму 884грн.10коп., №7518 від 31.12.2016р. на суму 1478грн.34коп., №4233 від 28.04.2016р. на суму 655грн.34коп., №5258 від 31.10.2016р. на суму 188грн.41коп., №1603 від 29.02.2016р. на суму 1685грн.16коп., №2876 від 31.03.2016р. на суму 1201грн.46коп., які наявні в матеріалах справи (а.с.16-30). Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Відповідач розрахувався за поставлену теплову енергію частково, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 18659грн.97коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Позивачем надано для долучення до матеріалів справи платіжні доручення на підтвердження здійснення відповідачем часткової оплати боргу від 21.10.2018р. на суму 2000грн., від 30.11.2018р. на суму 1000грн., від 30.11.2018р. на суму 1000грн. (а.с.46,56,58). Відповідно до відомостей зазначених платіжних доручень в розділі «Призначення платежу» відповідачем вказано: «оплата за теплову енергію за період з 09.2018р. по 11.2018р.», тоді як заборгованість в даному спорі виникла за спожиту теплову енергію за період з лютого 2016 року по квітень 2018 року включно.

З огляду на зазначене, відповідачем не надано докази сплати заборгованості в розмірі 18659грн.97коп., яка виникла за період з лютого 2016 року по квітень 2018 року включно.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми теплової енергії у розмірі 18659грн.97коп., підтверджені матеріалами справи.

На підставі пункту 7.3. договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 21.03.2017 року по 30.05.2018 року в розмірі 425грн.99коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 10).

За змістом пункту 7.3. договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, суд зазначає, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Пункт 7.3. договору містить положення саме щодо формування розміру пені - "у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення", з якого не вбачається конкретного розміру пені, адже не більше подвійної облікової ставки НБУ це і 0,5 ставки НБУ, і 1,9 ставки НБУ. Таким чином, сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені.

За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягає.

На підставі пункту 7.3. договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 581грн.07коп. за загальний період з 21.12.2017р. по 05.10.2018 року (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 10).

При перевірці розрахунку суми штрафу судом порушень не встановлено.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 21.03.2016 року по 05.10.2018 року в розмірі 693грн.78коп. та суми інфляційної складової за загальний період з квітня 2016 року по квітень 2018 року в розмірі 1967грн.03коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 10).

При перевірці розрахунків 3% річних та інфляційної складової порушень не встановлено.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційної складової в розмірі 1967грн.02коп., 3% річних в розмірі 693грн.78коп., 7% штрафу в розмірі 581грн.07коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 1265грн.49коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 86, 91, 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Муненко Світлани Володимирівни про стягнення основного боргу в розмірі 18659грн.97коп., суму інфляційної складової в розмірі 1967грн.02коп., 3% річних в розмірі 693грн.78коп., 7% штрафу в розмірі 581грн.07коп., пені в розмірі 1265грн.49коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Муненко Світлани Володимирівни (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; Місцезнаходження: 50084, АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (; Місцезнаходження: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) суму основного боргу в розмірі 18659грн.97коп., суму інфляційної складової в розмірі 1967грн.02коп., 3% річних в розмірі 693грн.78коп., 7% штрафу в розмірі 581грн.07коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1665грн.75коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 1265грн.49коп. - відмовити.

В судовому засіданні 11.12.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова