РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

20.11.2018Справа № 910/8922/18

за позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертол»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
1) Військова частина НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
2) Державне підприємство «Завод 410 ЦА»

про зобов`язання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.
секретар судового засідання Кимлик Ю.В.
Представники сторін:
від позивача Слободчикова Є.В., довіреність № 3163 від 28.08.2018

Шаповал В.І., довіреність № 4435 від 07.11.2018

від відповідача Білухва Р.М., ордер серії ДП №1864 від 07.09.2018

від третьої особи-1 Борщ М.С., довіреність № 389/759 від 20.09.2018

Кулька Д.І., довіреність № 389/1055 від 19.11.2018

від третьої особи-2 Банніков О.В., довіреність № 8.2-3045/1 від 13.09.2018

СУТЬ СПОРУ:

09.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертол» про зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору № 93-13 від 12.02.2013, відповідачем поставлено позивачу систему сигналізації обмерзання СО-121 ВМ (вар. А) № до складу якої входять: датчик сигналізації льоду ДСЛ-40Т № , електронний перетворювач ПЕ-11М № НОМЕР_2 та монтажна рама РМ-5 № НОМЕР_3 . Гарантія відповідної продукції підтверджується сертифікатом якості або паспортом виробника. Під час виконання експлуатуючою організацією передпольотної підготовки було виявлено хибне спрацювання системи сигналізації обмерзання, про що позивача було повідомлено листом № 3-203/300 від 02.12.2016. Відповідача було повідомлено про виявлену несправність та направлено останньому вимогу здійснити виконання передбачених договором гарантійних зобов`язань. Листом № 160217-Л від 16.02.2017 повідомлено позивача про неможливість здійснення гарантійної заміни, оскільки з моменту поставки продукції пройшло більше 12 місяців. Розділом 4 паспорту 6М3.291.702 ПС зазначено, що гарантійний строк експлуатації ДСЛ-40Т 10 років, у тому числі гарантійний строк зберігання 4 роки з моменту приймання виробу представником замовника, а гарантійне напрацювання становить 4000 годин нальоту. Враховуючи викладене, позивачем було направлено відповідачу претензію № 82 від 27.03.2017 з вимогою відновлення працездатності або заміни несправного датчика сигналізації льоду, а 04.05.2018 скеровано відповідний датчик для проведення незалежної експертизи. Листом № 27072017-1Л від 27.07.2017 на підставі проведеної експертизи відповідачем відмовлено в заміні пристрою, проте матеріалів відповідної незалежної експертизи позивачу не надано. У відповідь, на звернення позивача, експлуатуючою організаціє повідомлено, що матеріали проведеної незалежної експертизи не надходили. Враховуючи викладене, позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме провести безоплатне відновлення працездатності або заміну несправного датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № (що входить до складу системи сигналізації обмерзання СО-121 ВМ (вар. А), яке придбано згідно договору поставки № 93-13 від 12.02.2013) на підставі гарантійних зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8922/18 від 12.07.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

23.07.2018 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 відкрито провадження у справі № 910/8922/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.09.2018.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 27.07.2018 було 27.07.2018 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 724 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 2/10, корп.. 17, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 12.07.2018 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 27.07.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 02.08.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 724, а отже відповідач мав подати відзив до 17.08.2018 включно.

07.08.2017 відповідачем до суду подано клопотання про надання на ознайомлення матеріалів справи № 910/8922/18. Представник відповідача 09.08.2018 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною розпискою відповідача.

15.08.2018 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на наступне. Вважає, що не передбачено такого способу захисту прав як зобов`язання вчинення дій щодо гарантійного ремонту. Вказує на те, що виробником датчику є АО «Арзамаський приладобудівний завод імені П.І.Пландина», а тому слід залучити до участі у справі іншого відповідача. В акті-звіті від 05.07.2017 за результатами дослідження відмови (несправності) датчику сигналізації льоду складеного ДП «Завод 410» зазначено, що причиною несправності є перегрів під час експлуатації. Отже несправності виявлено в процесі експлуатації. В паспорті сигналізації льоду є відмітка про те, що агрегат пройшов вхідний контроль, парламенти відповідають технічним умовам. Вважає, що оскільки датчик був перевірений покупцем на момент поставки та відповідач всім вимогам, проте через порушення правил експлуатації вийшов з ладу, відсутні підстави для відповідальності у відповідача. Вважає, що оскільки гарантійний строк постачальником не встановлювався, то заявлена вимога позивача підлягає відхиленню з огляду на пропуск строку позовної давності згідно зі ст. 681 Цивільного кодексу України.

27.08.2018 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військову частину НОМЕР_1 .

27.08.2018 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказує на те, що пунктом 6.4 договору та ст. 675 Цивільного кодексу України передбачають право позивача на пред`явлення претензій у зв`язку з недоліками поставленої продукції. Обраний позивачем спосіб захисту прав не суперечить законодавству. У відповідності до ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом гарантійного строку. Гарантійний період на датчик сигналізації льоду вказано в розділі 4 паспорту, який зокрема становить 10 років. Отже гарантійний строк експлуатації датчика закінчиться лише 11.06.2012, тому позивачем не пропущено строк позовної давності. Вказує на те, що пунктом 2.5 договору постачальник гарантував придатність продукції для використання за призначенням, а відтак позов поданий до належного відповідача. Доданий відповідачем акт-звіт № 11/2017 від 05.07.2017 викликає сумніви, оскільки складений без участі позивача та не містить реквізити організації, що проводила експертизу.

11.09.2018 відповідачем до суду подано попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи (на суму 7.500,00 грн.)

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8922/18 від 11.09.2018 відкладено підготовче засідання на 25.09.2018, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Військову частину НОМЕР_1 .

21.09.2018 до суду від позивача надійшла заява з доказами надіслання на адресу залученої третьої особи документів по справі.

24.09.2018 відповідачем до суду подано клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Завод 410».

25.09.2018 позивачем до суду подано клопотання про залучення до матеріалів справи документів. При цьому зазначає, що в рамках договору відповідачем вже здійснювалось заміна неконденційної продукції, а саме сигналізатора зледеніння СО-121ВМ, до складу якої входить датчик сигналізації льоду ДСО-40Т згідно видаткової накладної № 12 від 01.04.2016, який в подальшому також був замінений, у зв`язку з його перегрівом, згідно видаткової накладеної № 141 від 14.04.2016.

25.09.2018 третьою особою-1 до суду подано пояснення, в яких позовні вимоги позивача підтримує повністю та зазначає, що виріб експлуатувався з дотриманням вимог Доповнення до технології виконання підготовок до польотів і регламентних робіт частини IV розділу А ЄААИ.243.0000.103. ТРР, в зв`язку з чим кваліфікувати відмову, як експлуатаційна не має підстав.

В підготовчому засіданні 25.09.2018 постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьою особою Державне підприємство «Завод 410».

В підготовчому засіданні 25.09.2018 постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.10.2018.

11.10.2017 відповідачем до суду подано клопотання про надання на ознайомлення матеріалів справи № 910/8922/18. Представник відповідача 11.10.2018 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною розпискою відповідача.

11.10.2018 відповідачем до суду подано два клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Завод 410».

Відповідачем в судовому засіданні 11.10.2018 заявлено усне клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

В судовому засіданні 11.10.2018 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 18.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2018 клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подачі клопотання про залучення третьої особи задоволено; поновлено відповідачу процесуальний строк для подачі клопотання про залучення до участі у справі третьої особи; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Завод 410».

16.10.2018 відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в яких з приводу сумнівів позивача щодо акту-звіту № 11/2017 від 05.07.2017 зазначає, що позивач не вказав про наявність складеного рекламаційного акті № 1/17 від 15.02.2017 без участі представника постачальника, в якому зазначаються недостовірні відомості про начебто виклик представника постачальника з посиланням на лист № 1167 від 22.12.2016, який взагалі має інший зміст. Позивачем не вказано, що 28.12.2016 вже було здійснено заміну несправного датчика ДСЛ-40Т на кондиційний. Зі змісту пояснень третьої особи вбачається, що після виявлення горіння табло «Обледенение» систему було вимкнено та були виконані зазначені в технології роботи, які використовуються при відхилені від технічних вимог, а саме здійснено прочистку зазору між скобою та корпусом вібратора датчика ДСЛ-40Т. Дані обставини свідчать про самостійне втручання третьої особи в роботу датчику та про самостійне прийняття рішення позивачем щодо заміни датчика без наявності згоди уповноважених осіб постачальника. За цих обставин підстав для висновку про відповідальність відповідача за поставку товарів неналежної якості взагалі не вбачається. Вважає, що між сторонами укладено договір поставки, а не договір купівлі-продажу, тому до правовідносин, що виникли мають застосовуватись положення статей 264-271 Господарського кодексу України, а не статей 655-697 Цивільного кодексу України. Перше повідомлення з приводу несправності поставленого датчика здійснено 22.12.2016, а позов заявлено 21.06.2018, тобто після спливу строків передбачених Господарським кодексом України для пред`явлення позову.

18.10.2018 відповідачем до суду подано додаткові пояснення, в яких зазначає, що листами № 1167ф від 22.12.2016 та № 129ф від 10.02.2017 позивачем не дотримано вимог Інструкції П-7 щодо належного виклику представника постачальника для можливості складання акту в односторонньому порядку. Жодного документу який би відповідав вимогам п. 29 Інструкції П07 позивач не подав.

18.10.2018 позивачем до суду подано клопотання про залучення до матеріалів справи листів ДП «Авіакон» № 3869 від 12.10.2018 та № 343ф від 17.10.2018.

В судовому засіданні 18.10.2018 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення позивачу процесуального строку для подачі клопотання про залучення до матеріалів справи доказів.

В судовому засіданні 18.10.2018 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 08.11.2018.

Представник третьої особи-2 19.10.2018 ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною розпискою останнього.

30.10.2018 відповідачем подано клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів та залучення доказів до матеріалів справи.

31.10.2018 відповідачем подано клопотання про залучення доказів доданих до заяви про поновлення процесуального строку.

07.11.2018 третьою особою-2 до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 08.11.2018 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення позивачу процесуального строку для подачі клопотання про залучення до матеріалів справи доказів та залучено відповідні документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні 08.11.2018 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України про оголошення перерви до 20.11.2018.

В судовому засіданні 20.11.2018, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вертол» (далі - постачальник, відповідач) та Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (далі - покупець, позивач) укладено договір № 93/13 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити продукцію, вказану у додатку 1 до цього договору, далі продукція, на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п. 2.1 договору кількість, номенклатура продукції вказується в додатку 1 до даного договору, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно специфікації від 06.08.2018 постачальник мав поставити покупцеві систему сигналізації обмерзання СО-121ВМ (вар А) у кількості 7 комплектів, загальною вартістю 1.135.750,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 467 від 10.09.2015 відповідач поставив, а позивач прийняв систему сигналізації обмерзання СО-121ВМ (вар А) у кількості 4 комплектів, загальною вартістю 649.000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було поставлено систему сигналізації обмерзання СО-121ВМ (вар А) № до складу якої входять: датчик сигналізації льоду ДСЛ-40Т № , електронний перетворювач ПЕ-11М № 344094601 та монтажна рама РМ-5 № 344094508.

Спір виник внаслідок того, що під час виконання експлуатуючою організацією передпольотної підготовки виявлено хибне спрацювання системи сигналізації обмерзання, про що позивач повідомив відповідача та направив вимогу здійснити виконання передбачених договором гарантійних зобов`язань. Проте, відповідач відмовився здійснити гарантійну заміну, оскільки з моменту поставки продукції пройшло більше 12 місяців. Натомість позивач вважає, що відповідач має провести безоплатне відновлення або заміну датчику сигналізації льоду на підставі ст.ст. 675, 676, 680 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд дослідивши умови договору приходить до висновку, що він за своїм змістом та правовою природою є договором купівлі-продажу, який включає в себе елементи договору поставки.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2.3. договору якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, сертифікатами виробника, чинними стандартами (ТУ, ГОСТ, технічною документацією) для даного виду продукції, а також спеціальними вимогами, відображеним у специфікації.

Згідно з п. 2.4 договору гарантія відповідності продукції вимогам п. 2.3 повинна підтверджуватися сертифікатом або паспортом якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником), які надаються покупцеві разом з продукцією.

Відповідно ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам (ч. 4 ст. 673 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що 17.11.2016 під час виконання передпольотної підготовки на гелікоптері Ми-24П № 26193 було виявлено хибне спрацювання системи сигналізації обмерзання СО-121 ВМ № , про що позивача було повідомлено експлуатуючою організацією у листі № 3-203/300 від 02.12.2016. Причиною зазначеної несправності стала відсутність опору сигнальної обмотки датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № .

Відповідно до п. 6.2 договору передання продукції неналежної якості, не у встановленій кількості спричиняє правові наслідки, передбачені чинним законодавством та договором.

Згідно з п. 6.4 договору приймання покупцем продукції за кількістю і якістю не позбавляє покупця права у встановленому порядку пред`явити постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставленої продукції.

Позивач листом № 1167ф від 22.12.2016 повідомив відповідача щодо виявленої несправності та просив здійснити відновлення працездатності або заміну датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № згідно гарантійних зобов`язань.

24.01.2017 комісією у складі ЗДП по КиС ДП «Авіакон» Шаповал В.І, ТВО начальнику цеху № 6 Максимцовим Є.В, контрольного майстра ОТК Горбатенко Н.В., інженер-технолога ТО Соляник В.А. та представника замовника ПЗ № 3087 Бабайкіна Є.В. складено акт технічного стану датчика сигналізації ДСЛ-40Т № згідно якого в результаті дефекації виявлено: на вібраторі помітні сліди нагару, в результаті прозвонки контактних ніжок 3 та 8 датчику (згідно РТЄ 4Е2.409.005 РЄ) виявлено обрив в ланцюзі живлення частотної котушки електромагнітної системи. Здійснено висновок, що датчик непрацездатний та підлягає заміні згідно гарантійних зобов`язань.

Відповідач листом № 130217-2Л від 13.02.2017 стосовно здійснення гарантійних зобов`язань попросив направити акт приймання позивачем датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № із зазначенням дати та відповідальної особи за здійснення приймання датчика, а також копію акту розслідування причин відмови датчика ДСЛ-40-Т № .

У відповідь позивач листом № 141ф від 16.02.2017 надіслав рекламаційний акт № 1/17 від 15.02.2017 з наведенням усіх необхідних даних.

В п. 11 рекламаційного акту № 1/17 від 15.02.2017 зазначено, що під час проведення передпольотної підготовки у військовій частині на гелікоптері Ми-24П 26193 виявлено: хибне спрацювання системи сигналізації льоду СО-121 № , в ході пошуку несправностей виявлено відмову датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № у зв`язку з відсутністю опору сигнальної обмотки. При надходження датчику ДСЛ-40Т № з військової частини на ДП «Авіакон» виконано перевірку датчика ДСЛ-40Т вході якої заявлений у претензії військової частини дефект підтвердився. Даний акт складений комісією у складі: ЗДП по КиС ДП «Авіакон» Шаповал В.І, ТВО начальнику цеху № 6 Максимцовим Є.В, ТВО інженера по вхідному контролю Голинкою В.В. та представником ПЗ № 3087 Дзвоник В.С.

В п. 6.1 договору сторони встановили, що до відносин за договором застосовуються Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6; Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-7; Сторони зобов`язуються провести приймання продукції за кількістю і якістю відповідно до вказаних нормативних актів. Приймання продукції за кількістю і якістю повинне проводитись сторонами також у точній відповідності до стандартів, технічних умов та інших нормативних актів, що регулюють таке приймання.

Посилання відповідача на зазначений пункт договору та на те, що наданий позивачем рекламаційний акт № 1/17 від 15.02.2017 не відповідає п. 29 Інструкції № П-7, не приймаються судом до уваги, оскільки даний пункт визначає вимоги щодо складання акту про фактичну якість і комплектність продукції в момент приймання продукції.

Відповідач листом № 160217-Л від 16.02.2017 повідомив позивача про неможливість здійснити заміну датчика ДСЛ-40Т № 344004339 у зв`язку з тим, що з моменту поставки датчика (накладна № 467 від 10.09.2015) пройшло більше 12 (дванадцяти) місяців, тому гарантійна заміна не є можливою. Разом з цим повідомив про готовність замінити або відремонтувати датчик на не гарантійній підставі.

Частиною 3 ст. 680 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Датчик сигналізації льоду ДСЛ-40Т № надійшов позивачу разом із паспортом 6М3. НОМЕР_4 , а також паспортом 4Е2.409.006 ПС на систему № НОМЕР_5 .

Розділом 3 «Ресурсы, сроки службы и сроки хранения» у пункті «Гарантийные обязательства» паспорту 4Е2.409.006 ПС на систему № зазначено, що виробник гарантує відповідність якості сигналізатора обмерзання вимогам технічних умов при дотриманні користувачем умов та правил експлуатації, зберігання й транспортування, встановлених експлуатаційною документацією.

Розділом 4 «Консервация и расконсервация» у пункті «Гарантийные обязательства» паспорту 6М3.291.702 ПС зазначено, що гарантійний строк експлуатації ДСЛ-40Т 10 років, у тому числі, - гарантійний строк зберігання 4 роки з моменту приймання виробу представником замовника, а гарантійне напрацювання становить 4000 годин нальоту.

Отже хибним є посилання відповідача на те, що гарантійний строк закінчився, а тому датчик сигналізації льоду ДСЛ-40Т № не підлягає відремонтуванню або заміні.

Позивач у листі № 3191 від 23.02.2017 з посиланням на те, що встановлений у 10 років гарантійний строк експлуатації датчику сигналізації льоду ДСЛ-40Т № не пройшов, просив відповідача здійснити свої гарантійні зобов`язання та відновити працездатність або замінити відмовивший датчик.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією № 82 від 27.03.2017 з вимогою відновлення працездатності або заміни несправного датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № .

У відповідь на претензію відповідач листом від № 130417-1Л від 13.04.2017 повідомив про згоду прийняти датчик сигналізації льоду ДСЛ-40Т № з метою проведення незалежної експертизи й встановлення причин виникнення несправностей. Відповідач зазначив, що у випадку встановлення експертизою передбаченого гарантійними умовами випадку здійснить гарантійний ремонт або заміну датчика.

З метою з`ясування причин несправності датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № позивач листом № 864е від 26.04.2017 повідомив про готовність направити відповідачу датчик для дослідження причини його несправності спільно з представниками позивача та експлуатуючої організації. Для своєчасного узгодження спільної участі з експлуатуючою організацією в дослідженні, виклику представників, дату та час проведення просив повідомити позивача завчасно.

04.05.2017 для проведення незалежної експертизи і встановлення причини виникнення несправності позивачем надіслано на адресу відповідача датчик сигналізації льоду ДСЛ-407 № , що підтверджується листом від 04.05.2017 № 736, а також експрес-накладною ТОВ «Нова Пошта» № 0991.

Листом № 27072017-1Л від 27.07.2017 відповідач повідомив щодо факту проведення незалежної експертизи датчик сигналізації льоду ДСЛ-407 № , у ході якої було встановлено наступне:

- характер відмови - обрив сигнальної обмотки;

- причина відмови - перегрів виробу при експлуатації;

- класифікація відмови - експлуатаційна.

Позивач з метою ознайомлення із матеріалами незалежної експертизи датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № неодноразово направляв відповідачу листи, зокрема № 506ф від 31.07.2017, № 1133 від 02.04.2018 та № 992е від 20.04.2018. Проте, відповідач не надав жодних примірників документів, що стосуються факту проведення експертизи.

Позивач направив звернення № 1418 від 16.04.2018 до експлуатуючої організації (військової частини НОМЕР_6 ) щодо обставин пов`язаних з несправністю датчика ДСЛ-40-Т № , а також повідомив позицію відповідача про експлуатаційний характер відмови датчика.

Військова частина А 2595 листом № 423/126 від 18.04.2018 повідомила, що виріб експлуатувався з дотриманням єдиного регламенту технічного обслуговування вертольоту Ми-24 й тимчасового доповнення до інструкції екіпажу вертольоту типу Ми-24, обладнаних системою сигналізації обмерзання СО-121В; про проведення незалежної експертизи (незалежного оцінювання технічного стану) датчика представники частини повідомлені не були та не залучались; матеріали проведеної незалежної експертизи відповідачем на адресу експлуатуючої організації не надходили.

В п. 2.5 договору постачальник гарантував придатність продукції для використання за призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Частина 1 статті 678 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч. 6 ст. 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Відповідачем не доведено належними засобами доказування, що датчик сигналізації льоду ДСЛ-40Т № вийшов з ладу саме внаслідок порушення позивачем правил його експлуатації.

Суд приходить до висновку, що вимога позивача зобов`язати відповідача провести безоплатне відновлення працездатності несправного датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № є обґрунтованою та відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України.

Вимога позивача про заміну несправного датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № (що входить до складу системи сигналізації обмерзання СО-121 ВМ (вар. А)) не підлягає задоволенню оскільки

У відповідності до ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець має право на заміну товару у разі виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення.

Позивачем не подано доказів неможливості усунення недоліків датчика сигналізації льоду. Також не підтверджено, що вже відбувалось усунення несправностей датчику сигналізації льоду ДСЛ-40Т № і вони виявились знову.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Посилання відповідача на те, що перше повідомлення з приводу несправності поставленого датчика здійснено 22.12.2016, а позов заявлено 21.06.2018, тобто після спливу строків передбачених Господарським кодексом України для пред`явлення позову не приймається судом з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу (ч. 1 ст. 269 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 269 Господарського кодексу України стандартами, технічними умовами або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами.

Згідно зі ст. 681 Цивільного кодексу України до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Як вже зазначалось гарантійний строк на датчик сигналізації льоду ДСЛ-40Т № встановлений у 10 років, а отже виявивши недоліки датчика 02.12.2016 позивач звернувся до суду з вимогами у зв`язку з його недоліками в межах строку позовної давності.

Посилання відповідач на те, що він не є належним відповідачем не приймаються судом до уваги, оскільки положення ст. 678 Цивільного кодексу України визначають що вимоги про усунення недоліків товару можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вертол» вчинити дії, а саме провести безоплатне відновлення працездатності несправного датчика сигналізації льоду ДСЛ-40Т № (що входить до складу системи сигналізації обмерзання СО-121 ВМ (вар. А), яке придбано згідно договору поставки № 93-13 від 12.02.2013) на підставі гарантійних зобов`язань.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертол» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 2/10, корп. 17, ) на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (41601, Сумська область, м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25, ) 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 05.12.2018.

СуддяВ.В. Сівакова