ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 грудня 2018 року

м. Тернопіль

Справа № 921/523/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М., розглянувши у наказному провадженні заяву Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» (вул. Є. Коновальця, буд. 32-Г, офіс 8, м. Київ, 01133, ідент. код 30674235) про видачу судового наказу вих. №УТЛ-879/12/18 від 10.12.2018

до боржника: Державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» (вул. Білецька, 2-А, м. Чортків, Тернопільська область, 48500, ідент. код 00956187)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 115 254 грн, пені в розмірі 909,40 грн за Договором №UTL-176 від 07.06.2018 транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажів залізничним транспортом та судового збору за видачу судового наказу в розмірі 176,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Приватне акціонерне товариство «Лізингова компанія «Укртранслізинг», звернувся 12.12.2018 до Господарського суду Тернопільської області в порядку наказного провадження з заявою № УТЛ-879/12/18 від 10.12.2018 про стягнення з боржника - Державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» заборгованості з оплати наданих йому на умовах Договору №UTL-176 від 07.06.2018 транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажів залізничним транспортом послуг на суму 115 254 грн та пені в розмірі 909,40 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором Договору №UTL-176 від 07.06.2018 транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажів залізничним транспортом послуг, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість.

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.ст. 76-78 Господарського процесуального кодексу України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Так, вимоги заявника ґрунтуються на факті надання ним боржнику послуг на підставі укладеного між сторонами Договоріу№UTL-176 від 07.06.2018 транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажів залізничним транспортом. Однак, з поданих до заяви матеріалів вбачається, що Акт надання послуг від 20.06.2018 №U-000147, яким заявник підтверджує заявлені ним вимоги, Замовником не підписано , що свідчить про наявність спору між сторонами.

Разом з тим слід зазначити, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження, суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов’язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності порушення його права, в т.ч. щодо наявності прострочення виконання зобов’язання боржником. Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК України).

Так у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника, в т. ч. у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог (що є обов’язковим критерієм при здійсненні наказного провадження), а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушенням вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

За правилами ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу про стягнення 115 254 грн боргу, пені в розмірі 909,40 грн та судового збору за видачу судового наказу в розмірі 176,20 грн слід відмовити, оскільки заявником документально не підтверджено належними і допустимими доказами факт надання послуг по договору №UTL-176 від 07.06.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 20, 150 - 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Лізингова компанія «Укртранслізинг» (вул. Є. Коновальця, буд. 32-Г, офіс 8, м. Київ, 01133, ідент. код 30674235) у видачі судового наказу про стягнення з боржника - Державного підприємства «Чортківський комбінат хлібопродуктів» заборгованості з оплати наданих йому на умовах Договору №UTL-176 від 07.06.2018 транспортно-експедиторського обслуговування при перевезенні вантажів залізничним транспортом послуг на суму 115 254 грн, пені в розмірі 909,40 грн та судового збору за видачу судового наказу в розмірі 176,20 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

За приписами п.1 ч.1 ст. 255 ГПК України ухвала про відмову у видачі судового наказу підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу підписано 17 грудня 2018 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя                                                                                                     Н.М. Бурда