ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/748/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді С.В. Таран,

Суддів: М.А. Мишкіної, Л.В. Поліщук,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2018, прийняте суддею М.В.Мавродієвою, м. Миколаїв, повний текст складено 27.08.2018,

у справі №915/748/17

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

про стягнення 34096,41 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - ДП «АМПУ») звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (далі - ТОВ СП «Нібулон») про стягнення з останнього на користь позивача 34096,41 грн, з яких: 15759,98грн - основний борг,1526,35грн- 3% річних та 16810,08 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у зв'язку з завантаженням суднами ТОВ СП "Нібулон" вантажів останній отримав від ДП «АМПУ» послуги, які оплачуються портовими зборами, а саме: адміністративним збором та корабельним збором; у зв'язку з їх несплатою позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача суми основного боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 27.07.2017 порушено провадження у справі №915/748/17.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2018 у справі №915/748/17 (суддя М.В. Мавродієва) позовні вимоги задоволено частково: провадження у справі в частині стягнення 77,30 грн адміністративного збору та 4903,77 грн корабельного збору закрито; стягнуто з ТОВ СП «Нібулон» на користь ДП «АМПУ» 747,43 грн 3% річних, 8612,34 грн інфляційних втрат та 672,96 грн судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Судове рішення в частині закриття провадження у справі щодо стягнення з відповідача 77,30 грн адміністративного збору та 4903,81 грн корабельного збору мотивоване відсутністю предмету спору, при цьому у зв'язку з несвоєчасним проведенням розрахунків за період з 05.08.2014 по 27.07.2017 судом першої інстанції визнано обгрунтованим нарахування інфляційних втрат у сумі 8612,34 грн та 3% річних у сумі 747,43 грн за прострочення оплати вищевказаної заборгованості.

В частині відмови у стягненні адміністративного збору у сумі 1480,37 грн та корабельного збору у сумі 14279,61 грн, місцевий господарський суд послався на те, що після заходу до Миколаївського морського порту судна відповідача не здійснювали входу/виходу з порту, а відбувалось переміщення суден та перевезення вантажу водами акваторії Миколаївського морського порту на зовнішній рейд для завантаження судна «S.ATLANTIK»; правові підстави для стягнення подвійно нарахованого корабельного та адміністративного зборів за переміщення суден в межах акваторії порту від одного водного простору до іншого водного простору, які є складовими елементами одного об'єкту - акваторія порту, у суду відсутні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ДП «АМПУ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2018 у справі №915/748/17 в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що відповідачем згідно з платіжним дорученням №63233 від 09.11.2015 було сплачено адміністративний та корабельний збір, оскільки вказані збори були нараховані з інших підстав, ніж заявлені у позові, та були включені до іншого рахунку позивача №39611512 від 07.08.2014.

Апелянт також вказує на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано, що судна відповідача для навантажувальних робіт у причалів морського терміналу ТОВ СП «Нібулон» входили у межі акваторії порту для виконання навантаження у причалів морського терміналу ТОВ СП «Нібулон» та у подальшому - виходили за межі акваторії порту по підхідному каналу порту, отримували відповідні послуги, за які у відповідача відповідно до чинного законодавства виникло зобов'язання по оплаті адміністративного та корабельного збору.

ТОВ СП «Нібулон» у відзиві на апеляційну скаргу висловило заперечення щодо її задоволення, посилаючись на те, що сукупність платіжних документів №11092 від 30.03.2015, №63233 від 09.11.2015, №82284 від 23.10.2017, №34443630 від 15.08.2018 підтверджує те, що відповідач за кожне судно сплатило 1 ставку корабельного збору за вхід в акваторію порту та 1 ставку корабельного збору за вихід з акваторії порту, а також 1 ставку адміністративного збору за вхід в порт Миколаїв. Щодо заперечень позивача стосовно отримання ним сплаченого відповідачем за платіжним дорученням №63233 від 09.11.2015 корабельного збору у сумі 10418,53 грн та адміністративного збору у сумі 2174,70 грн останній зазначає про те, що ним у вказаному платіжному дорученні було чітко визначено призначення платежу, а саме: «за адміністративний, корабельний збір зг. рах №39611512 від 07.08.2014 за дог.7-с від 04.10.2010, в т.ч. ПДВ»; із змісту рахунку №39611512 від 07.08.2014 вбачається, що його було видано позивачем на виконання умов договору №7-с від 04.10.2010, укладеного між сторонами. Жодних доказів щодо помилковості перерахування вказаної суми грошових коштів чи доказів відкликання відповідачем цього платіжного доручення для зміни призначення платежу матеріали справи не містять.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина десята статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною сьомою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 1762 грн (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»).

Враховуючи ціну позову у даній справі (57883,02 грн), вона є малозначною в силу вимог процесуального закону.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 за апеляційною скаргою ДП «АМПУ» відкрито апеляційне провадження та вирішено її розгляд здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

04.10.2010 між ДП АМПУ («порт») та ТОВ СП Нібулон («агент») укладено договір №7-с (далі - договір №7-с від 04.10.2010), за умовами якого порт надає послуги згідно з письмовими заявками агента по обслуговуванню суден, а агент приймає ці послуги та оплачує їх вартість згідно доручень від імені та за рахунок судновласника на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 2.2.3 договору №7-с від 04.10.2010 агент зобов'язаний отримувати від порту рахунки на портові збори і сплачувати їх до відходу судна з порту.

Згідно з пунктом 3.2 договору №7-с від 04.10.2010 агент здійснює остаточні розрахунки за послуги в термін п'яти банківських днів після відходу судна з порту на підставі підтверджуючих документів та приймально-здавальних актів. Оплату рахунків порту агент здійснює в безготівковій формі відповідно до норм законодавства України про здійснення безготівкових розрахунків по суднам, що плавають під іноземним -прапором - у ВКВ, а під прапором України - в національній валюті України. Перерахунок сум портових зборів та інших послуг у доларах США в гривні або навпаки здійснюється по курсу НБУ на дату відходу судна з порту, а у випадку зміни агента/фрахтувальника в порту - на дату закінчення вантажних робіт.

ДП «АМПУ» отримало заявки ТОВ СП „Нібулон №7026/3-14/33, №7027/3-14/33, №7026/3-14/33 від 29.07.2016, в яких останній просив позивача надати йому дозвіл на дозавантаження судна «S.ATLANTIK» пшеницею у кількості близько 30000 тонн на зовнішньому рейді морського порту Миколаїв силами та засобами ТОВ СП "Нібулон".

29.07.2014 судно «S.ATLANTIK» прийшло на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків), де ТОВ СП "Нібулон" завантажило на нього пшеницю. Використання місця для перевантаження вантажу на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) силами та засобами ТОВ СП Нібулон підтверджується актами наданих послуг від 07.08.2014.

Для проведення та виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) відповідачем було застосовано кранове судно «Святий Миколай», буксири «Лідіївський», «Нібулон-1», «Нібулон-2», «Баштанський», баржі NBL-007, NBL-008, NBL-010, NBL-013, NBL-017, NBL-019, NBL-020, NBL-021, NBL-022.

Вказаними суднами відповідача були здійснені наступні входи та виходи до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту:

-буксиром «Нібулон-2» здійснено вхід на рейд 31.07.2014, а вихід 02.08.2014;

-буксиром «Баштанський» здійснено вхід 01.08.2014 та вихід 01.08.2014 та в подальшому вхід 03.08.2014 та вихід 03.08.2014, а також 04.08.2018 вхід та вихід 04.08.2014;

-буксиром «Нібулон-1» здійснено вхід на рейд 01.08.2014, а вихід 03.08.2014 та в подальшому вхід 03.08.2014, а вихід 04.08.2014;

-буксиром «Лідіївський» здійснено вхід на рейд 01.08.2014, а вихід 02.08.2014;

-крановим судном «Святий Миколай» здійснено вхід на рейд 31.07.2014, а вихід 04.08.2014;

-баржею NBL - 007 здійснено вхід на рейд 03.08.2014, а вихід 04.08.2014;

-баржею NBL - 008 здійснено вхід на рейд 02.08.2014, а вихід 03.08.2014;

-баржею NBL - 010 здійснено вхід на рейд 31.07.2014, а вихід 01.08.2014;

-баржею NBL - 013 здійснено вхід на рейд 31.07.2014, а вихід 02.08.2014;

-баржею NBL - 017 здійснено вхід на рейд 03.08.2014, а вихід 04.08.2014;

-баржею NBL - 019 здійснено вхід на рейд 03.08.2014, а вихід 03.08.2014;

-баржею NBL - 020 здійснено вхід на рейд 01.08.2014, а вихід 04.08.2014;

-баржею NBL - 021 здійснено вхід на рейд 01.08.2014, а вихід 02.08.2014;

-баржею NBL - 022 здійснено вхід на рейд 01.08.2014, а вихід 03.08.2014.

Вказані обставини підтверджуються дорученнями на відвантаження експортних вантажів (SHIPPING ORDER) на судно «S.ATLANTIK» №14/551-р від 28.07.2014, №14/552-р від 31.07.2014, №14/553-р від 31.07.2014, №14/554-р від 02.07.2014, №14/555-р, №14/556-р, №14/557-р, №14/558-р, №14/559-р від 31.07.2014, №14/560-р від 01.08.2014; коносаментами №157 від 14.07.2014, №159 від 17.07.2014, №162 від 22.07.2014, №165 від 25.07.2014, №168 від 27.07.2014, №21 від 27.07.2014, №1 від 30.07.2014, №24 від 30.07.2014, №169 від 31.07.2014; загальними деклараціями (General Deklaration) №55 від 21.07.2014, №64 від 29.07.2014, №66 від 30.07.2014, №67 від 31.07.2014, №69 від 31.07.2014, №70 від 01.08.2014, №74 від 02.08.2018, №98 від 02.08.2014, №130 від 02.08.2018, №135 від 02.08.2018, №43 від 04.08.2018, №99 від 04.08.2014, б/н від 03.08.2014,б/н від 05.08.2014, №55 від 21.07.2014, б/н від 20.07.2014; довідками Інспекції державного портового нагляду про оформлення приходу та відходу №870 від 19.07.2014, №915 від 28.07.2014, №927, №934 від 29.07.2018, №931, №954, №955, №956, №957 від 31.07.2014, №938, №942, від 02.08.2018, №958, №959, №960, №961, №962, №964, №965 від 01.08.2014, №938, №942, №966, №967, №968, №974, №975 від 02.08.2014, №945, №979, №980, №981, №982, №983, №984, №985, №986, №989, №988, №990 від 03.08.2018, №993, №996, №997, №998, №999, №1000 від 04.08.2014, №249, №950, №951, №952, №953 від 05.08.2018; маніфестом від 04.08.2014.

У зв'язку з заходженнями суден ТОВ СП "Нібулон (кранове судно "Святий Миколай", буксири «Лідіївський», «Нібулон-2», «Нібулон-1», «Баштанський», баржі NBL-007, NBL-008, NBL-010, NBL-013, NBL-017, NBL-019, NBL-020, NBL-021, NBL-022) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту позивачем було виставлено відповідачу рахунки №39621512, №39611512 від 07.08.2014 на загальну суму 36716,63 грн, що включали нарахування адміністративного, корабельного, канального та санітарного зборів, з яких 4662,95 грн адміністративного збору та 29646,04 грн корабельного збору.

Вважаючи, що відповідач не в повному обсязі здійснив оплату корабельного та адміністративного збору за вказаними рахунками, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є вимога ДП «АМПУ» про стягнення з ТОВ СП "Нібулон" 34096,41 грн, з яких: 15759,98 грн основний борг, що складається з 1480,37 грн заборгованості за адміністративним збором та 14279,61 грн заборгованості за корабельним збором, а також нарахованих за прострочення сплати адміністративного та корабельного зборів 1526,35 грн 3% річних та 16810,08 грн інфляційних втрат.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо закриття провадження у справі в частині стягнення 77,30 грн адміністративного збору та 4903,81 грн корабельного збору, задоволення позовних вимог щодо нарахування інфляційних втрат та відсотків річних на вказану суму заборгованості та відмовою у задоволенні решти вимог з огляду на таке.

В силу приписів статті 85 Кодексу торговельного мореплавства України під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Згідно з положеннями статті 22 вказаного Закону у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за №930/23462 (далі - Порядок).

Розділом II Порядку врегульовано порядок справляння корабельного збору, яким передбачено, що із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт (пункт 7.1 Порядку).

Таким чином, для справляння адміністративного збору значення має факт заходження судна у порт, а для справляння корабельного збору- вхід/вихід в/з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів).

Згідно з додатком 1 Порядку вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди належать до групи А.

Нарахування портових зборів здійснюється з умовного об'єму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює (пункт 1.5 Порядку).

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.1998 №814 «Про вдосконалення технічного, класифікаційного і судноплавного нагляду на морському і річковому транспорті» встановлено, що Регістр судноплавства України здійснює технічний та класифікаційний нагляд за виконанням на суднах вимог міжнародних договорів України.

Регістром судноплавства України у пункті 1.2.1 Правил класифікації та побудови морських суден, визначено, що вантажне судно - будь-яке судно, що не є пасажирським (суховантажне, наливне, транспортний рефрижератор, криголам, буксир, штовхан, рятувальне, технічного флоту, кабельне, промислово-транспортне, спеціального призначення та інше непасажирське судно).

Отже, судна, які були задіяні ТОВ СП «Нібулон» для дозавантаження судна «S.ATLANTIK» на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків), належать до групи А.

Умовний об'єм суден, які були задіяні ТОВ СП «Нібулон» при довантаженні судна «S.ATLANTIK» на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків), дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює (пункт 1.5 Порядку) та становить:

-кранове судно „Святий Миколай: 49,63м х 22,00 м х 4,86 м = 5306 куб.м,

-буксир „Баштанський": 27,00 м х 8,30 м х 4,34 м = 973 куб.м,

-буксир „Лідіївський":27,64 м х 8,30 м х 4,30 м = 986 куб.м,

-буксир „Нібулон-1": 37,20 м х 11,12 м х 3,50 м= 1448 куб.м,

-буксир „Нібулон-2":37,20 м х 11,12 м х 3,50 м= 1448 куб.м,

-баржа №NBL -007: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL -008: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL-010: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL -013: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL -017: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL -019: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL -020: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL -021: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

-баржа №NBL -022: 86,40 м х 16,00 м х 5,20 м = 7188 куб.м,

Згідно з пунктом 7.1 Порядку із суден груп А, Б, В і Г у каботажному плаванні адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт за ставкою: 0,0022 долара США за 1 куб.м умовного об'єму судна.

Частиною першою статті 1 та частиною першою статті 8 Закону України «Про морські порти України» встановлено, що морським портом є визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності; підставою для нарахування адміністративного та корабельного зборів є факт заходження судна в акваторію морського порту.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України "Про морські порти України" акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Рейд частина акваторії морського порту, що використовується для стоянки суден на якорі, у тому числі для ремонту суден, посадки (висадки) пасажирів, проведення вантажно- розвантажувальних робіт, в її незахищеній частині (зовнішній рейд) або в частині, захищеній повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об'єктами природного походження (внутрішній рейд) (пункт 13 частини 1 статті 1 Закону України "Про морські порти України").

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про морські порти України" межами морського порту є межі його території та акваторії.

Межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів.

Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про межі акваторії морського порту Миколаїв" від 22.10.2008 №934 визначено, що акваторія порту включає:

- водний простір р.Південний Буг, обмежений береговою лінією, лінією кордонів причалів та лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- водний простір тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв;

- водний простір територіального моря в районі банки Трутаєва для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт, обмежений лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- водний простір територіального моря (акваторія приписаного портового пункту Очаків), обмежений береговими гідротехнічними спорудами та лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- акваторію підхідного каналу портового пункту Очаків завширшки 200 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу у напрямку 30° - 210° між лініями, що з'єднують точки з відповідними координатами;

- акваторію Очаківського каналу завширшки 100 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу.

Відповідно до Лоції Чорного та Азовського морів на води України Миколаївський морський порт розташовано біля лівого берега річки східніше Каботажного молу. Акваторія порту поділена на зовнішній та внутрішній рейди. Акваторія порту охоплює водний простір річки Південний Буг, обмежений береговою лінією причалів, тринадцятим коліно Бузько- Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першим коліном каналу акваторії порту Миколаїв, що є внутрішнім рейдом порту; акваторію приписаного портового пункту Очаків і підхідного каналу портового пункту Очаків; а також водний простір в районі банки Трутаєва, що є зовнішнім рейдом порту. Зовнішній рейд порту використовується для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт.

Відповідно до Закону України «Про морські порти України» рейд є частиною акваторії морського порту, тому прибуття судна на зовнішній рейд не потребує оплати понад вже сплачений корабельний збір за вхід судна в акваторію морського порту. Аналогічно відхід судна з зовнішнього рейду не потребує оплати понад вже сплачений корабельний збір за вихід з акваторії морського порту.

Враховуючи викладені вище норми права, а також підтвердження матеріалами справи факти заходження суден ТОВ СП "Нібулон" на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків), а також виходу цих суден з рейду у період з 31.07.2014 по 04.08.2014 (буксиром «Нібулон-2» вхід 31.07.2014, вихід 02.08.2014, буксиром «Баштанський» вхід 01.08.2014, вихід 01.08.2014, вхід 03.08.2014, вихід 03.08.2014, вхід 04.08.2014 вихід 04.08.2014, буксиром «Нібулон-1» вхід 01.08.2014, вихід 03.08.2014; вхід 03.08.2014 вихід 04.08.2014), буксиром «Лідіївський» вхід 02.08.2014 вихід 03.08.2014, крановим судно «Святий Миколай» вхід 31.07.2014 вихід 04.08.2014, баржею НБЛ-010 вхід 31.07.2014 вихід 01.08.2014, баржею НБЛ-013 вхід 31.07.2014, вихід 02.08.2014, баржею НБЛ-020 вхід 01.08.2014 вихід 04.08.2014, баржею НБЛ-021 вхід 01.08.2014 вихід 02.08.2014, баржею НБЛ-022 вхід 01.08.2014 вихід 03.08.2014, баржею НБЛ-008 вхід 02.08.2014, вихід 03.08.2014, баржею НБЛ-007 вхід 03.08.2014 вихід 04.08.2014, баржею НБЛ-017 вхід 03.08.2014 вихід 04.08.2014, баржею НБЛ-019 вхід 03.08.2014 вихід 03.08.2014), позивачем обгрунтовано нараховано відповідачеві 3259,88 грн адміністративного збору (за кожне заходження судна в акваторію морського порту) та 20270,21 грн корабельного збору (за кожний вхід/вихід в/з акваторії морського порту) відповідно до ставок, визначених Порядком.

Із матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням №11092 від 30.03.2015 відповідач перерахував позивачеві 6388,40 грн, з яких 4947, 90 грн - корабельний збір та 1007,88 грн - адміністративний. Зазначені обставини визнаються обома сторонами.

В подальшому відповідачем платіжним дорученням №63233 від 09.11.2015, в реквізиті «призначення платежу» якого зазначено «за адміністративний, корабельний збір зг. рах №39611512 від 07.08.2014 за дог. №7-с від 04.10.2010», було сплачено позивачеві 12593, 23 грн; після порушення провадження у даній справі платіжним дорученням №82284 від 23.10.2017 -4321,71 грн корабельного збору й адміністративного збору та за квитанцією №34443630 від 15.08.2018-659,37 грн корабельного збору, що не заперечується позивачем. Отже, всього відповідачем сплачено позивачеві адміністративного та корабельного збору за заходження суден ТОВ СП "Нібулон" на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків), а також виходу цих суден з рейду 23530, 09 грн.

При цьому, позивач в апеляційній скарзі заперечує факт отримання ним коштів від відповідача за платіжним дорученням №63233 від 09.11.2015 в рахунок сплати адміністративного та корабельного збору, зазначаючи про те, що за цим платіжним дорученням відповідач сплатив корабельний та адміністративний збір з інших підстав, ніж заявлені у позові.

Загальний порядок здійснення переказу коштів в Україні, а також відповідальність суб'єктів переказу регулюються Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

У пункті 32.3 статті 32 вказаного Закону встановлено, що банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 Закону.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за №377/8976 (далі-Інструкція), платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує - його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Пунктом 2.9 зазначеної Інструкції передбачено, що банк не має права робити виправлення в розрахунковому документі клієнта, за винятком випадків, обумовлених пунктом 2.26 цієї глави та іншими нормативно-правовими актами Національного банку.

Відповідно до пункту 2.29 вищезазначеної Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі.

У розумінні наведених норм визначення призначення платежу належить виключно платнику. Платник може змінити реквізит "призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення. Відповідно отримувач коштів в свою чергу не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу. Спрямування коштів на погашення інших заборгованостей, ніж ті що визначені в призначенні платежу, може мати місце у випадку відсутності чіткого зазначення призначення платежу.

У даному випадку відповідач у платіжному дорученні №63233 від 09.11.2015 чітко визначив призначення платежу, надав повну інформацію про платіж (спрямування коштів), зазначивши в рахунок чого мають бути спрямовані сплачені ним кошти, а саме: «за адміністративний, корабельний збір зг. рах №39611512 від 07.08.2014 по дог.7-с від 04.10.2010, в т.ч. ПДВ 2098,87 грн».

Жодних доказів щодо помилковості перерахування вказаної суми грошових коштів чи доказів відкликання відповідачем цього платіжного доручення для зміни призначення платежу матеріали справи не містять.

Із змісту рахунку №39611512 від 07.08.2014 вбачається, що його було видано позивачем на виконання умов договору №7-с від 04.10.2010, укладеного між сторонами. У цьому рахунку зазначені судна відповідача, які здійснювали вантажні операції на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту у серпні 2014 року у зв'язку зі здійсненням судами відповідача довантаження великотоннажного судна «S.ATLANTIK».

Із матеріалів справи також вбачається, що після порушення провадження у даній справі відповідач перерахував позивачеві платіжним дорученням №82284 від 23.10.2017 корабельний та адміністративний збір на загальну суму 4321,74 грн, з яких 77,30 грн адміністративного збору та 4244,44 грн корабельного збору, а також за квитанцією №34443630 від 15.08.2018 корабельний збір у сумі 659,37 грн.

В силу пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору.

Враховуючи сплату відповідачем після порушення провадження у даній справі заборгованості по корабельному збору у сумі 4903,81 грн та адміністративному збору у сумі 77,30 грн, що не заперечується жодною із сторін, місцевим господарським судом правомірно закрито провадження у справі в цій частині на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Сукупність оплат, здійснених відповідачем за платіжними дорученнями №11092 від 30.03.2015, №63233 від 09.11.2015, №82284 від 23.10.2017 та за квитанцією №34443630 від 15.08.2018 свідчить про повне проведення ТОВ СП «Нібулон» розрахунків по сплаті корабельного та адміністративного зборів, у зв'язку з чим у задоволенні решти позовних вимог про стягнення основної заборгованості Господарським судом Миколаївської області обгрунтовано відмовлено, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач сплатив корабельний збір за вхід та вихід в акваторію/з акваторії порту та адміністративний збір за вхід в порт, решта вимог про стягнення адміністративного збору та корабельного збору заявлені понад вже сплачені збори.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012р. у справі №6-49цс12, від 24 жовтня 2011р. у справі №6-38цс11).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з 05.08.2014 по 27.07.2017, колегія суддів вважає, що позивачем обґрунтовано нараховано ТОВ СП «Нібулон» інфляційні та 3% річних за несвоєчасну сплату корабельного та адміністративного збору на суми заборгованості, які були сплачені лише 09.11.2015, 23.10.2017 та 05.08.2018, зокрема, інфляційні збитки за період з вересня 2014 по липень 2017 у сумі 8612,34 грн та 3% річних за період з 05.08.2014 по 27.07.2017 у сумі 747,43 грн.

При цьому колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо помилковості відмови місцевим господарським судом у задоволенні решти вимог про стягнення відсотків річних та інфляційних втрат, оскільки той факт, що оплата адміністративного та корабельного зборів платіжними дорученнями від 30.03.2015 та 09.11.2015 відбулась з простроченням був врахований господарським судом першої інстанції при визначенні як періоду прострочення, так і сум інфляційних втрат та відсотків річних. Не залишився поза увагою Господарського суду Миколаївської області і той факт, що позивачем у розрахунку, доданому до позовної заяви, помилково здійснювалось нарахування 3% річних та інфляційних втрат в тому числі на подвійно нараховані ставки корабельного та адміністративного зборів.

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суд першої інстанції, твердження апелянта про порушення Господарським судом Миколаївської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення від 15.08.2018 не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об'єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, а тому підстав для зміни чи скасування оскарженого процесуального акту колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2018 у справі №915/748/17 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строк та у випадках, визначених статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2018.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.В. Поліщук