ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4823/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В, розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АРШИЦЯ", с. Маячка, Новосанжарський р-н, Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСІЗ", м. Дніпро

про стягнення попередньої оплати вартості товару та штрафу за неналежне виконання умов договору у розмірі 2 984,30 грн.

З повідомленням без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АРШИЦЯ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСІЗ" про стягнення попередньої оплати вартості товару та штрафу за неналежне виконання умов договору у розмірі 2 984,30 грн. за Договором поставки № 02/04-06 від 02.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань з поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2018, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Ухвала суду, яка направлялась за адресою місцезнаходження Відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв'язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про розгляд даної справи.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АРШИЦЯ" (позивач-покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛСІЗ" (відповідач - постачальник) укладено договір поставки № 02/04-06.

Відповідно до п. 1.1. договору, у відповідності з цим договором і в порядку, передбаченому ним нижче, постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору, вартість, кількість, строки і порядок оплати, найменування, товару а також умови і строк поставки товару визначаються сторонами в специфікації до цього договору, яка є його невід'ємною частиною.

Розділом 2 договору визначено, що ціна з урахуванням ПДВ та загальна вартість товару визначаються в специфікаціях до цього договору. Сума договору складається з загальної вартості товару, визначеної в специфікаціях.

Згідно з п. 3.1. договору, покупець оплачує вартість товару (стаття 2 договору, специфікація) в гривнях, шляхом здійснення банківських платежів на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі.

Відповідно до п. 3.2. договору, строки оплати вказуються в специфікації до цього договору.

Відповідно до п. 4.1. договору, товар має бути доставлений на склад покупця до 30 квітня 2018 р. включно, якщо інший строк поставки не буде узгоджений сторонами в специфікації.

Згідно з п. 4.1.1. договору, постачальник має письмово повідомити покупця про готовність доставити товар покупцеві у пункт передачі за цим договором. Після отримання повідомлення від постачальника покупець має: 1) підтвердити отримання цього повідомлення; 2) має бути готовий прийняти товар; 3) забезпечити належні умови для розвантаження та прийняття товару.

Товар поставляється на умовах «DDР - склад Покупця смт. Решитилівка, вул. Шевченка, 11а. Умови поставки трактуються у відповідності з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс"- в редакції 2010 року. (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 4.3. договору, моментом передачі товару є дата передачі товару покупцеві у пункті передачі, зазначена у видатковій накладній, підписаній сторонами або належним чином уповноваженими представниками сторін, що підтверджуватиме передачу товару постачальником та прийняття його покупцем.

Товар передається у кількості та в асортименті, що узгоджені сторонами в специфікації та вказані у видатковій накладній (п. 5.2. договору).

Відповідно до п. 4.7. договору, постачальник в момент поставки товару зобов'язаний передати покупцеві належним чином оформлені наступні документи: видаткову накладну, рахунок та супровідні документи на товар (паспорт, гарантійний талон, тощо).

Договір вступає в силу в день його підписання належним чином уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до 30.12.2018, а частині виконання сторонами прийнятих за договором зобов'язань - до моменту їх повного виконання (п. 11.4. договору).

02.04.2018 між сторонами було підписано специфікацію №1, якою сторони узгодили поставку наступного товару:

- Респіратор РПГ67 з фільтрами А1; 70 шт; сума без ПДВ 9964,50 грн.;

- Респіратор У-2К; 130 шт; сума без ПДВ 822,90 грн.;

- Респіратор Стандарт 203; 150 шт; сума без ПДВ 352,50 грн.;

- Фільтр А1; 210 шт; сума без ПДВ 6650,70 грн.;

- Фільтр К1; 50 шт; сума без ПДВ 2038,00 грн.;

- Окуляри Хімілюкс; 30 шт; сума без ПДВ 603,60 грн.;

- Окуляри слюсарні; 25 шт; сума без ПДВ 294,50 грн.;

- Окуляри ЗП12-Г; 9 шт; сума без ПДВ 338,22 грн.;

- Рукавички КЩС МАРА Vital; 170 пар; сума без ПДВ 3485,00грн.;

- Рукавиці робочі МБС РПЦВ35; 80 пар; сума без ПДВ 3460,00 грн.;

- Рукавички гумові діелектричні безшовні 9кВ; 9 пар; сума без ПДВ 1530,00 грн.;

- Боти гумові формові діелектричні - арт. Зв 4101-ФТр330; 1 пара; сума без ПДВ 275,60 грн.;

- Комбінезон Тайвек; 21 шт; сума без ПДВ 2362,50 грн.

Загальна вартість товару з ПДВ, складає: 38613,62 грн.

Пунктом 2 специфікації сторони визначили порядок оплати: покупець здійснює кінцевий розрахунок в розмірі 100% загальної вартості товару протягом 10 банківських днів від дати отримання товару.

Пунктом 3 специфікації сторони визначили, що товар поставляється на умовах «DDР - склад покупця (Полтавська обл., м.Лубни, вул. Фабрична, 7). Умови поставки трактуються у відповідності з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

Постачальник зобов'язується поставити покупцю партію узгодженого у даній специфікації товару в строк до 08 травня 2018 року (включно) (п. 4. специфікації).

На виконання умов договору, відповідач поставив позивачу, а позивач прийняв товар на загальну суму 16 229,78 грн. згідно видаткових накладних №186 від 16.04.2018 на суму 11 537,78 грн. (а.с.41), №193 від 19.04.2018 на суму 540,00 грн. (а.с.42), № 292 від 21.05.2018 на суму 4 152,00 грн. (а.с.43).

Згідно з платіжними дорученнями №28916 від 15.05.2018 та № 30492 від 19.06.2018 позивач здійснив оплату на суму 16560,50 грн. (а.с.51-52).

Товар на суму 22 383,84 грн. відповідач у встановлений договором строк позивачу не поставив.

03.07.2018 позивач направив відповідачу повідомлення про відмову від прийняття виконання зобов'язання та вимогу про сплату штрафу, в якій повідомив, що в порушення умов договору, відповідач поставив товар (Рукавиці робочі МБС РПЦВ35; 80 пар) - 21.05.2018, тобто з простроченням встановленого договором строку. Крім того, респіратор РПГ67 з фільтрами А1; 70 шт; Фільтр А1; 210 шт.; Фільтр К1; 50 шт; взагалі не було поставлено. Позивач повідомив відповідача, що у зв'язку з простроченням відповідачем зобов'язань з поставки товару, та у зв'язку з закінченням сезону весняно-польових робіт, вказаний товар втратив інтерес для позивача. За викладеного, позивач зазначив, що відмовляється від прийняття виконання ТОВ «Елсіз» зобов'язання по поставці респіратора РПГ67 з фільтрами А1; 70 шт; Фільтру А1; 210 шт.; Фільтру К1; 50 шт. та просив відповідача на підставі п. 8.3. договору сплатити штраф за прострочення поставки та не поставку товару у розмірі 2 653,58 грн.

26.07.2018 відповідач направив позивачу вимогу вих. №3-26/18, в якій зазначив, що 26.06.2018 р. ТОВ "Елсіз" здійснило поставку товару за Договором поставки № 02/04-06 від 02.04.2018 р. на суму 22 383 грн. 84 коп., на адресу ТОВ «Агрофірма «Аршиця», що підтверджується ТТН 3241 від 26.06.2018 р. Але, станом на дату написання цього листа, представники ТОВ «Агрофірма «Аршиця», в порушення умов Договору поставки № 02/04-06 від 02.04.2018 р. безпідставно відмовляються від прийняття поставленого за Договором поставки Товару, який знаходиться з 27.06.2018 р. в відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 1 в смт. Решетилівка Полтавської області. На підставі викладеного, відповідач просив позивача прийняти товар на суму 22 383 грн. 84 коп. та оплатити його вартість.

Звертаючись до господарського суду із цим позовом позивач зазначає, що у зв'язку з простроченням відповідачем зобов'язань з поставки товару, та у зв'язку з закінченням сезону весняно-польових робіт, вказаний товар втратив інтерес для позивача, у зв'язку з чим позивач нарахував та просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 2 653,58 грн., а також 330, 72 грн. попередньої оплати товару, що і є причиною виникнення цього спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ч. 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч. 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або в повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з частинами 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Оскільки оплату вартості товару здійснено, а товар поставлено частково, у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення сплаченої за нього грошової суми.

Факт попередньої оплати за товар з боку позивача доводиться матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Крім того, позивачем на адресу відповідача направлялась вимога, в якій позивач зазначив, що відмовляється від прийняття виконання ТОВ «Елсіз» зобов'язання по поставці респіратора РПГ67 з фільтрами А1; 70 шт; Фільтру А1; 210 шт.; Фільтру К1; 50 шт., що є фактично відмовою позивача від договору.

Станом на час розгляду справи доказів повернення попередньої оплати у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Враховуючи доведеність матеріалами справи факту порушення відповідачем зобов'язання з поставки товару на спірну суму перерахованої позивачем оплати за вказаним договором, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 330,72 грн.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 2 653,58 грн.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що поставка товару відбулась із порушенням встановлених договором строків.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України до відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України, насамперед, загальні положення про забезпечення виконання зобов'язання, встановлені його статтями 546-548. Проте, норми Цивільного кодексу України не повністю поширюються на господарсько-правові штрафні санкції.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 8.3. договору, у випадку несвоєчасної передачі товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від загальної вартості товару, з урахуванням ПДВ (зазначеної в специфікації до даного договору в гривнях).

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо термінів поставки товару, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача передбаченого пунктом 8.3 договору штрафу.

Так, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 10% на суму товару, який було поставлено із простроченням (4152 грн.) та не поставлено взагалі (23383,84 грн.) на загальну суму 26 535,84 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 2 653,58 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АРШИЦЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСІЗ" про стягнення попередньої оплати вартості товару у розмірі 330,72 грн. та штрафу за неналежне виконання умов договору у розмірі 2 653,58 грн. за Договором поставки № 02/04-06 від 02.04.2018 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСІЗ" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. 152-ї Дивізії, буд. 3, офіс 517, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "АРШИЦЯ" (39362, Полтавська область, Новосанжарський район, с. Маячка, вул. Центральна, 2А, ) суму попередньої оплати вартості товару у розмірі 330,72 грн. (триста тридцять грн. 72 коп.), штрафу за неналежне виконання умов договору у розмірі 2 653,58 грн. (дві тисячі шістсот п'ятдесят три грн. 58 коп.) та 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.12.2018

Суддя Н.Г. Назаренко