СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"21" грудня 2018 р. Справа № 922/1425/14

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№1430Х/3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
від11.06.2014 року (повне рішення складено 12.06.2014 року)
у справі за позовом до про№922/1425/14 (суддя Светлічний Ю. В.) Харківської міської ради, м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада, м. Харків звернулась у квітні 2014 року до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків, в якій просила внести зміни до договору оренди землі від 30.01.2006 року, зареєстрованого у Харківські регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №05, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в редакції, викладеній у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року (повне рішення складено 12.06.2014 року) у справі №922/1425/14 позов задоволено.

17.12.2018 року, тобто більш ніж через чотири роки після прийняття вказаного рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків звернулось до суду з апеляційною скаргою б/н від 17.12.2018 року, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року у справі №922/1425/14 та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову Харківської міської ради, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків про внесення змін до договору відмовити. Судові витрати розподілити відповідно до норм ГПК України.

Одночасно заявником в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2018 року визначено колегію у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Приписами пункту 13 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017 р.) передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

При цьому, нормами статті 53 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року) було передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто, з приписів зазначеної статті, вбачається, що необхідною умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є наявність поважної причини його пропуску, що має бути доведено заявником і у разі необхідності підтверджено відповідними доказами.

Зазначена вимога щодо подачі апеляційної скарги в межах встановленого на це строку, а також можливість його поновлення судом в разі доведеності поважності причин такого пропуску, передбачена і в новій редакції Господарського процесуального кодексу України, зокрема, у ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно до п. 39 Рішення Європейського суду з прав людини справа "Устименко проти України" від 29.10.2015 року зі змінами відповідно до Правил 81 Регламенту Суду, принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справі «Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, п. 33, Series А № 274). Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пп. 17-20, від 6 лютого 2001 року).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; п.п. 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України" від 29.10.2015 року зі змінами відповідно до Правил 81 Регламенту Суду).

Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Харківської області у судовому засіданні 11.06.2014 року було оголошено вступу та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Повне рішення складено 12.06.2014 року.

Таким чином, строк на звернення до суду з апеляційною скаргою, з урахуванням приписів ст.ст. 51, 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції до 15.12.2017 року), закінчився 23.06.2014 року.

Скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою 17.12.2018 року, що підтверджується вхідним штампом канцелярії Господарського суду Харківської області (за вх.№ 1494).

Тобто, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року у справі №922/1425/14 подана з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження більше ніж на 4,5 роки.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що про факт звернення позивача до суду із позовом йому відомо не було, будь-яких процесуальних документів він не отримував. Крім того, у судовому засіданні під час розгляду даної справи і проголошення оскаржуваного рішення представник відповідача присутнім не був, а про його існування дізнався випадково в листопаді 2018 року, отримавши від ГУ ДФС у Харківській області лист, після чого лише 26.11.2018 ознайомився із матеріалами справи.

Однак, зазначені заявником у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи №922/1425/14.

Як вбачається з матеріалів справи та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд» є: вул. Верстатобудівна, буд. 2, м. Харків, 61089. Докази, що підтверджують знаходження відповідача за іншою адресою в матеріалах справи відсутні.

Східним апеляційним господарським судом встановлено, що на юридичну адресу відповідача, Господарським судом Харківської області надсилались усі процесуальні документи у справі, у тому числі, і копія оскаржуваного рішення суду. Також на зазначену адресу позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками.

Одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи апелянта стосовно необізнаності про звернення позивача до суду із позовною заявою спростовуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення уповноваженим представником відповідача Панасенко ухвали суду від 14.04.2014р. про порушення провадження у справі №922/1425/14 (а. с. 48), а посилання на те, що зазначена особа, яка отримала ухвалу суду, невідома Товариству не приймається судом до уваги у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю, оскільки заявником не надано відповідних доказів на підтвердження таких обставин (зокрема, не надано довідку про те, що дана особа за прізвищем «Панасенко» ніколи не працювала та не працює у ТОВ «Прайд» та не має жодного відношення до нього).

Інші процесуальні документи у справі (ухвала від 19.05.2014р. про відкладення розгляду справи, ухвала від 26.05.2014р. про відкладення розгляду справи, ухвала від 04.06.2014р. про відкладення розгляду справи та рішення суду від 11.06.2014р.) повернуто на адресу суду відділенням поштового звязку із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Пунктами 3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №916/3188/16).

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливість пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхньої частини.

На виконання наведених приписів законодавства, рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року у справі №922/1425/14 було зареєстровано у Єдиного державного реєстру судових рішень 12.06.2014 та опубліковано 17.06.2014 року.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом було вжито відповідні заходи стосовно належного повідомлення учасника судового процесу, зокрема, відповідача про здійснення розгляду даної справи та прийняття рішення у даній справі.

При цьому, отримавши позовну заяву позивача, яка була надіслана відповідачу 11.04.2014р. (опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек, які є додатком до позовної заяви у даній справі), останній не був позбавлений можливості дізнатись в суді першої інстанції про подальший перебіг питання щодо зазначеного позову та своєчасно ознайомлюватись з відповідними судовими рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача ОСОБА_4 (за довіреністю б/н від 29.09.2014р. дійсна до 29.09.2015р.) про видачу нарочно копії повного тексту рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 у справі №922/1425/14, що зареєстрована судом 09.10.2014 року (а. с. 97-98), яка також спростовує доводи апелянта стосовно ознайомлення із рішенням суду лише в листопаді 2018 року.

Вказана довіреність видана генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд» ОСОБА_5, якою ОСОБА_4 уповноважено представляти інтереси Товариства, зокрема, отримувати судові рішення, а посилання апелянта на те, що зазначена довіреність є підробленою не доведено та не підтверджено відповідними доказами у розумінні статті 74 Господарського процесуального кодексу України. Так, заявником не надано доказів того, що він звертався до правоохоронних органів із заявою про втрату (викрадення) печатки підприємства чи підроблення документів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З огляду на вищевикладені обставини, Східний апеляційний господарський суд вважає, що несвоєчасне оскарження рішення місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені відповідачем, не об'єктивними обставинами, а обставинами суб'єктивного характеру у звязку з чим дійшов висновку про неповажність наведених причин пропуску строку та відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини 3 статті 261 Господарського процесуального кодексу України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше пяти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 261, 281 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року (повне рішення складено 12.06.2014 року) у справі №922/1425/14.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року (повне рішення складено 12.06.2014 року) у справі №922/1425/14.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2014 року (повне рішення складено 12.06.2014 року) у справі №922/1425/14 повернути заявникові.

Справу №922/1425/14 повернути Господарському суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга б/н від 17.12.2018 року з доданими документами на 16 арк., в тому числі квитанція №0.0..1 від 14.12.2018р. про сплату судового збору на суму 1 827,00 грн.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова