ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" грудня 2018 р.Справа № 922/2830/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сервіс Протект", м. Київ
до Філії "Богодухівська птахофабрика" Приватної науково-виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС", с. Протопопівка
про стягнення коштів в розмірі 193047,56 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, угода від 01.07.2018;

відповідача - ОСОБА_3, дов. від 20.12.2017.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сервіс Протект", м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відполвідача - Філії "Богодухівська птахофабрика" Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес", с. Протопопівка, про стягнення заборгованості в загальному розмірі 193047,56 грн., з яких: 142824,00 грн. - сума основного боргу, 12076,62 грн. - інфляційні втрати, 3360,74 грн. - 3% річних, 34786,20 грн. - пеня. Підставою нарахування даної суми заборгованості стало порушення відповідачем умов договору про надання охоронних послуг № 28-7-17б від 28.07.2017, укладеного між сторонами даного спору, в частині вчасної та в повному обсязі сплати за надані позивачем охоронні послуги. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2018 зазначену позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2018 відкрито провадження у справі № 922/2830/18 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 27.11.2018 о 10:45 год.

Протокольною ухвалою від 27.11.2018 розгляд підготовчого засідання відкладався, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2018 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 35404).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд виходить з наступного.

Так, у відповідності до приписів статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частинами першою та другою статті 27 ГПК України встановлено, що позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що відповідно до статті 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

У статті 55 ГК України зазначено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону (частини 2 та 4 статті 64 ГК України).

Згідно частини 1 та 3 статті 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Пунктом 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18 роз'яснено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії N 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Окрім того, суд наголошує, що господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Сірвіс Протект" при зверненні до суду з позовом, було визначено відповідачем - Філію "Богодухівська птахофабрика" Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" одноосібно (яка не є юридичною особою) без зазначення юридичної особи.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Філія "Богодухівська птахофабрика" Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" не є окремою юридичною особою, а є відокремленим підрозділом юридичної особи Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" .

Отже, Філія "Богодухівська птахофабрика" Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" до якої було заявлено позов, у відповідності до викладених вище норм чинного законодавства не має статусу юридичної особи, а відтак не є юридичною особою, а, отже, не може набути процесуального статусу відповідача у справі.

Суд зазначає, що стаття 231 ГПК України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищевикладене, що відповідач у даній справі Філія "Богодухівська птахофабрика" Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" не має статусу юридичної особи, а відтак не є юридичною особою, та відповідно не може набути процесуального статусу відповідача у справі, суд вважає, що провадження у справі №922/2830/18 повинно бути закрито на підставі до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 231 ГПК України, судом роз'яснено позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі, суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. При зверненні позивача до господарського суду з відповідним клопотанням, судом буде вирішено питання повернення позивачеві сплаченої суми судового збору.

Керуючись приписами ст.ст. 185, 231, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/2830/18 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали, відповідно до ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.12.2018.

Суддя ОСОБА_4
справа № 922/2830/18