ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 грудня 2018 року Справа № 915/1758/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали

за позовом: фізичної особи-підприємця Смирнова Дмитра Володимировича (АДРЕСА_1), представник позивача - адвокат Іванова Н.М. (АДРЕСА_2)

до відповідача: Міської лікарні № 4 (54001, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція безпеки «Альфа-Щит», (54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, 69),

про: визнання дій незаконними та зобов'язання усунути перешкоди в користуванні майном шляхом скасування вимоги, -

в с т а н о в и в:

12 грудня 2018 року фізична особа-підприємець Смирнов Дмитро Володимирович звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 11.12.2018 (вх. № 16734/18) до відповідача Міської лікарні № 4, в якій просить суд:

1) визнати дії посадових осіб міської лікарні № 4 міста Миколаєва, які полягають у виданні вимоги про заборону проникнення та перебування фізичної особи-підприємця Смирнова Дмитра Володимировича на територію міської лікарні №4 - незаконними;

2) зобов'язати посадових осіб міської лікарні № 4 усунути перешкоди у користуванні фізичною особою-підприємцем Смирновим Дмитром Володимировичем належній йому на праві власності нежитловій будівлі бюро ритуальних послуг загальною площею 86,3 кв.м., що складається з нежитлової будівлі літ. Б5 та знаходиться за адресою: вул. Адмірала Макарова, 1/2, в м. Миколаєві, Миколаївської області, шляхом скасування вимоги посадових осіб міської лікарні № 4 міста Миколаєва про заборону проникнення та перебування на території міської лікарні № 4.

Оцінюючи цей позов в порядку, визначеному ст. ст. 174-176 ГПК України, господарський суд враховує, що як визначено ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов'язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов'язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов'язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Згідно приписів ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви в якості доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та копій доданих до неї документів додано квитанцію поштової установи, яку лицевою стороною закріплено на аркуші паперу за допомогою клею, що унеможливлює отримання судом відповідної інформації без пошкодження доказів у справі.

Отже позовна заява не відповідає вимогам ст. 172 ГПК України.

Зазначені вище недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та копій доданих до неї документів у вигляді, який не передбачає втручання у цілісність доказів.

Крім того, господарський суд звертає увагу на те, що у відповідності до положень ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач подає позовну заяву, в якій просить визнати дії посадових осіб відповідача незаконними та усунути перешкоди, які чинять ці особи в користуванні його нерухомим майном.

Разом з тим, позивачем в позовних вимогах не зазначено, які саме посадові особи Міської лікарні № 4 порушують його права. При цьому позовна заява не містить викладу обставин, стосовно того, яким чином рішення, винесене щодо невизначеного кола осіб, може ефективно захистити права та законні інтереси позивача.

Крім того, як витікає з доданих до позовної заяви копій свідоцтва про право власності від 02.12.2011 та, Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічного паспорту, право власності на нежитлову будівлю Бюро ритуальних послуг, яке розташоване за адресою: вул. Адмірала Макарова, 1/2, в м. Миколаєві, належить позивачеві як фізичній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною першою статті 20 ГПК України, визначено юрисдикцію господарських судів.

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Положеннями ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, встановлено, що особа звертається до суду у разі порушення тією чи іншою особою її майнового (особистого немайнового) права або інтересу.

Враховуючи наведене, а також обраний позивачем спосіб захисту свого права і відсутність доказів, які б свідчили про наявність між позивачем та відповідачем господарських відносин станом на момент подання позову, ці обставини, за умови неподання позивачем доказів порушення діями відповідача, про які йдеться в позові, його прав та законних інтересів, як підприємця, можуть свідчити про непідсудність даного спору господарським судам.

При цьому, господарський суд на цій стадії не дає оцінку позовній заяві з точки зору її обґрунтованості, а зазначене застереження наводить з метою забезпечення завдань господарського судочинства та дотримання його засад.

Крім того, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до приписів ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 162, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 172, 174, 234 ГПК України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Смирнова Дмитра Володимировича від 11.12.2018 - залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О.Ржепецький