ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/489/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

секретар судового засідання - Овчарик В. М.,

за участю представників:

позивача - не з'явилися,

відповідача - Медвідь Л. М. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріел-Майно" на рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2018 (суддя Запотічняк О. Д.) і постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 (головуючий - Хабіб М. І., судді: Данко Л. С., Кордюк Г. Т.) у справі

за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріел-Майно"

про зобов'язання демонтувати приточно-витяжну вентиляцію, самовільно влаштовану по дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1, та відновити віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я по АДРЕСА_1

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У березні 2018 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Галицька РА, Адміністрація) звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріел-Майно" (далі - ТОВ "Ріел-Майно", Товариство, власник) про зобов'язання відповідача за власні кошти демонтувати приточно-витяжну вентиляцію, самовільно влаштовану по дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 у м. Львові, та відновити віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я на АДРЕСА_1, з посиланням на статті 13, 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункти 2.1.4, 3.3.2 Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.02.2002 №28 (в редакції рішенням виконкому від 09.09.2011 №833) (далі - Положення №28), та пункти 4.34, 4.66 Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівського міськвиконкому від 01.11.2016 №977.

2. Позовна заява обґрунтовується тим, що відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення - об'єкт громадського харчування загальною площею 321,8кв.м., розташований у будинку АДРЕСА_1, але при перевірці будинку Львівським міським комунальним підприємством "Айсберг" (далі - ЛМКП "Айсберг", балансоутримувач) виявлено встановлену на дворовому фасаді будинку приточно-витяжну вентиляцію від першого поверху до покрівлі будинку та скеровано відповідачу акт-попередження від 26.07.2017 та у зв'язку із самовільним встановленням примусової вентиляції в нежитловому приміщенні балансоутримувачем складено протокол від 09.08.2017 №38 про адміністративне правопорушення стосовно керівника ТОВ "Ріел-Майно" ОСОБА_5 і в подальшому адміністративною комісією при виконкомі Брюховецької селищної ради м. Львова винесено постанову від 23.08.2017 №1 про накладення на гр. ОСОБА_5 штрафу за порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями, передбачене статтею 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). При цьому власником не було виконано в добровільному порядку розпорядження Голови Галицької РА від 01.11.2017 №366, яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол від 24.10.2017 №38) та зобов'язано ТОВ "Ріел-Майно" до 20.11.2017 демонтувати за власні кошти самовільно влаштовану приточно-витяжну вентиляцію на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 і відновити віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я за цією ж адресою, а оскільки згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.12.2005 №1311 будинок по АДРЕСА_1 знаходиться в межах історичного ареалу м. Львова, то в порушення вимог Положення №28 Товариство не отримало дозволу Адміністрації на розміщення спірної вентиляції, яка належить до технічних елементів, що розміщуються ззовні на будівельних конструкціях будинку, а також самовільно влаштувало дверний проріз на місці віконного зі сторони подвір'я по АДРЕСА_1.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.06.2018, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2018, позов задоволено повністю.

4. Рішення та постанова мотивовані положеннями статей 4, 11, 13, 319 ЦК України, статей 15, 30, 154 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), статей 30, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктів 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №927/11207 (далі - Правила №76), пунктів 2.1.4, 3.3.2, 5.3, 5.4 Положення №28 та статей 74, 77, 86, 269, 276 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких суди дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що в порушення вимог Правил №76 та Положення №28 Товариство самовільно без відповідних дозвільних документів встановило на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 приточно-витяжну вентиляцію та влаштувало дверний проріз на місці віконного, а в подальшому не виконало розпорядження Голови Галицької РА від 01.11.2017 №366 "Про демонтаж приточно-витяжної вентиляції на відновлення віконного прорізу на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я на АДРЕСА_1", не надавши жодних дозвільних документів чи доказів погодження встановлення вентиляції та влаштування дверного прорізу. При цьому апеляційним судом відхилено посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень на пункт 3 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406 (далі - Перелік №406), за змістом якого не потребує отримання документів згідно з державними будівельними нормами саме технічне переоснащення внутрішніх систем вентиляції, в той час як відповідач не здійснював технічне переоснащення внутрішніх систем вентиляції, а влаштував приточно-витяжну вентиляцію на дворовому фасаді будинку від першого поверху і до покрівлі будинку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, ТОВ "Ріел-Майно" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій пунктів 2.5.8, 3.3.2 Положення №28 (в редакції від 01.02.2002), пункту 3 Переліку №406 та статті 227 ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) судами без належного обґрунтування відхилено клопотання Товариства про зупинення провадження у даній справі до вирішення Львівським окружним адміністративним судом справи №813/801/18 за позовом ТОВ "Ріел-Майно" про встановлення відсутності компетенції та визнання протиправним і скасування розпорядження Галицької РА №66 від 01.11.2017 про демонтаж вентиляції та відновлення віконного прорізу; 2) суд першої інстанції передчасно послався на встановлення саме відповідачем у 2017 році спірної приточно-витяжної вентиляції, тоді як власником у 2017 році проводився лише поточний ремонт (технічне переоснащення) вже існуючої на той момент приточно-витяжної вентиляції, встановленої ще у 2004 році на замовлення СП "Роял" як колишнього орендаря нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи, призначеної в рамках розгляду адміністративної справи №813/801/18, при цьому встановлення приточно-витяжної вентиляції ще у 2004 році без відповідного дозволу на невидимих зі сторони вулиць (площ) фасадах і стінах будинків не суперечило приписам пункту 3.3.2 Положення в попередній редакції (від 01.02.2002), згідно з яким заборонялося встановлення без відповідного дозволу технічних елементів (пристроїв), перелічених у пунктах 2.8.3, 2.8.4 та 2.8.5 на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд - у межах історико-культурної заповідної території м.Львова, а, відтак поточний ремонт (переоснащення) цієї вентиляції на замовлення Товариства у 2017 році отримання відповідного дозволу не потребував; 3) на стадії розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідач надав належні докази та обґрунтовував причини їх неподання до суду першої інстанції (складнощі зі здобуттям таких доказів через сплив значного часу та їх перебування в третіх осіб - ТОВ "Роял"), проте такі докази апеляційний суд повернув відповідачу з мотивів їх неподання при розгляді справи місцевим судом.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. Позивачем відзив на касаційну скаргу не подавався.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. Відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради від 09.12.2005 №1311 "Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова" будинок на АДРЕСА_1 розташований на території історичного ареалу м. Львова.

9. Згідно зі свідоцтвом про право власності від 21.04.2010 №Г-03541, зареєстрованим в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.04.2010, ТОВ "Ріел-Майно" належить на праві приватної власності нежитлові приміщення (об'єкт громадського харчування) загальною площею 321,8 кв.м., розташовані на першому поверсі 4-х поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1.

10. ЛМКП "Айсберг" як балансоутримувач будинку АДРЕСА_1 звернулося до відповідача з актом-попередженням від 26.07.2017, згідно з яким в результаті перевірки 4-х поверхового житлового будинку АДРЕСА_1 виявлено на дворовому фасаді будинку приточно-витяжну вентиляцію від першого поверху до покрівлі. Відповідачу запропоновано звернутися в Управління охорони історичного середовища.

11. У зв'язку з самовільним встановленням примусової вентиляції в нежитловому приміщенні на АДРЕСА_1 ЛМКП "Айсберг" склало протокол від 09.08.2017 №38 про адміністративне правопорушення щодо керівника ТОВ "Ріел-Майно" ОСОБА_5 за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 150 КУпАП, за результатами розгляду якого адміністративною комісією при виконавчому комітеті Брюховицької селищної ради м. Львова винесено постанову від 23.08.2017 №1 про накладення на ОСОБА_5 штрафу.

12. В подальшому ЛМКП "Айсберг" звернулося до відповідача з попередженням №596 від 05.09.2017 про зобов'язання надати до 07.09.2017 дозвільні документи на влаштування приточно-витяжної вентиляції на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1.

13. 20.09.2018 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Брюховицької селищної ради м. Львова винесено постанову №2 про накладення на гр. ОСОБА_5 штрафу у зв'язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 150 КУпАП на підставі протоколу ЛМКП "Айсберг" від 30.08.2017 №40 у зв'язку з самовільним влаштуванням дверного прорізу за адресою: АДРЕСА_1.

14. ЛМКП "Айсберг" повторно звернулося до відповідача з попередженням №709 від 10.10.2017 про зобов'язання закласти незаконно влаштований дверний проріз та демонтувати самовільно влаштовану витяжку.

15. З витягу з протоколу засідання міжвідомчої комісії Галицького району від 24.10.2017 №38 вбачається, що цією комісією надано висновок про демонтаж ТОВ "Ріел-Майно" за власні кошти самовільно влаштованої по дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 приточно-витяжної вентиляції та відновлення віконного прорізу на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я.

16. Розпорядженням Голови Галицької РА від 01.11.2017 №366 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол від 24.10.2017 №38) та зобов'язано ТОВ "Ріел-Майно" до 20.11.2017 демонтувати за власні кошти самовільно влаштовану приточно-витяжну вентиляцію на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 та відновити віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я АДРЕСА_1.

17. При огляді будинку на АДРЕСА_1 комісією ЛМКП "Айсберг" 29.11.2017 виявлено, що приточно-витяжну вентиляцію, самовільно влаштовану на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1, не демонтовано, віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного не відновлено, про що складено акт від 29.11.2017.

Позиція Верховного Суду

18. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

19. Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

20. За змістом частин 1-5 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

21. Згідно з частиною 1 статті 13 та частиною 1 статті 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

22. Пунктом 4 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відновлення становища, яке існувало до порушення.

23. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

24. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем обрано такий спосіб судового захисту як відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом зобов'язання власника нежитлового приміщення демонтувати за власні кошти самовільно встановлену приточно-витяжну вентиляцію на дворовому фасаді багатоквартирного житлового будинку від першого поверху і до покрівлі будинку та відновити віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного (правова позиція про те, що Галицька РА є належним позивачем у відповідних спорах, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2018 по справі №461/12052/15-ц).

25. Відповідно до підпунктів 2, 5 пункту "б" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, в тому числі: здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства; облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

26. При цьому суди попередніх інстанцій зазначили, що в силу положень статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов'язковими до виконання на відповідній території, а за змістом пунктів 4.34, 4.50, 4.64 Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівського міськвиконкому від 01.11.2016 №977, до компетенції районної адміністрації належать такі повноваження як здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо); звернення до судових органів з позовними заявами щодо фактів самочинного будівництва; з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

27. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

28. Касаційна інстанція вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій правомірно відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у цій справі до вирішення адміністративним судом справи №813/801/18 за позовом ТОВ "Ріел-Майно" до Галицької РА про встановлення відсутності компетенції та про визнання протиправним і скасування розпорядження №66 від 01.11.2017 про демонтаж вентиляції та відновлення віконного прорізу, оскільки звернення відповідача до адміністративного суду з таким позовом не свідчить про об'єктивну неможливість для господарського суду встановити та оцінити на підставі достатнього обсягу зібраних у справі доказів обставини (факти), які є предметом спору у справі №914/489/18 до вирішення адміністративним судом справи №813/801/18.

29. Крім того, Верховний Суд зауважує, що у разі встановлення судовим рішенням у адміністративній справі №813/801/18 певних істотних фактичних обставин заінтересована особа не позбавлена можливості ініціювати перегляд судових рішень у цій справі за нововиявленими обставинами.

30. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає помилковим посилання скаржника на відхилення судами без належного обґрунтування клопотання Товариства про зупинення провадження у даній справі до вирішення Львівським окружним адміністративним судом справи №813/801/18 за позовом ТОВ "Ріел-Майно" до Галицької РА про встановлення відсутності компетенції та визнання протиправним і скасування розпорядження Галицької РА №66 від 01.11.2017 про демонтаж вентиляції та відновлення віконного прорізу.

31. Пунктом 3.3.2 Положення №28 (в редакції від 09.09.2011) встановлено заборону на розміщення та встановлення вентиляції на невидимих зі сторони вулиць (площ) фасадах і стінах будинків і споруд, які знаходяться на території історичного ареалу міста Львова.

32. Як встановлено судами, всупереч вимогам пунктів 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 Правил №76 жодних дозвільних документів чи погоджень на встановлення приточно-витяжної вентиляції на дворовому фасаді житлового будинку АДРЕСА_1, який розташований на території історичного ареалу м. Львова, та щодо влаштування дверного прорізу на місці віконного зі сторони подвір'я за цією ж адресою Товариство не надало, що стало підставою для прийняття Головою Галицької РА розпорядження від 01.11.2017 №366, яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол від 24.10.2017 №38) та зобов'язано ТОВ "Ріел-Майно" до 20.11.2017 демонтувати за власні кошти самовільно влаштовану приточно-витяжну вентиляцію на дворовому фасаді будинку АДРЕСА_1 та відновити віконний проріз на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я АДРЕСА_1. Доказів виконання цього розпорядження матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

33. Відповідно до пунктів 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 1.4.6 Правил №76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

34. Таким чином колегія суддів вважає, що за змістом пункту 1.4.6 Правил №76 підставами для зобов'язання власника нежилого у жилому будинку приміщення привести за свій рахунок це приміщення до попереднього стану є не будь-яке самовільне переобладнання або перепланування належного власнику нежитлового приміщення, а таке переобладнання або перепланування, наслідками якого є порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушення прав інших споживачів, в тому числі мешканців житлового будинку. Наведене помилково залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій.

35. Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

36. Згідно з частинами 1, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

37. Відповідно до підпункту "в" пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції мають бути зазначені мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

38. Згідно з частиною 4 статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

39. В порушення вимог статей 86, 236, 269, 282 ГПК України судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не відхилено та не спростовано викладені у відзиві на позов та апеляційній скарзі твердження Товариства про недоведеність позивачем того, що відповідач своїми діями по самовільному влаштуванню вентиляції та дверного прорізу допустив настання будь-якого з передбачених пунктом 1.4.6 Правил №76 негативних наслідків, зокрема, порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту житлового будинку, погіршення його технічного стану в цілому чи порушення прав інших споживачів, які (наслідки) є правовими підставами для зобов'язання Товариства привести за свій рахунок власне нежитлове приміщення до попереднього стану, тобто фактично підставою для задоволення позову в цій справі.

40. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 311 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

41. В порушення вимог статей 269, 282 ГПК України оскаржувана постанова взагалі не містить відповідного обґрунтування та мотивів відхилення усного клопотання представника Товариства про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, заявлення якого скаржником 28.08.2018 вбачається зі змісту протоколу судового засідання від 28.08.2018 (а.с.151-155), заяви ТОВ "Ріел-Майно" про відвід суду від 28.08.2018 (а.с.157) та ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2018, якою було відмовлено у задоволенні цієї заяви. Адже зі змісту оскаржуваної постанови (абзац 9 стор.4 - а.с.175) чітко вбачається лише відхилення апеляційним судом усних клопотань представника відповідача про витребування від позивача доказів і долучення їх до матеріалів справи та про застосування наслідків спливу позовної давності з мотивів ненадання доказів на обґрунтування неможливості подання цих клопотань до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від відповідача, тобто у цій постанові йдеться про зовсім інші клопотання, аніж клопотання відповідача про долучення додаткових доказів.

42. Касаційна інстанція зауважує, що фактичне залишення без розгляду вказаного клопотання Товариства унеможливило встановлення фактичних обставин, які в розумінні пункту 2 частини 3 статті 311 ГПК України мають значення для правильного вирішення справи, а саме обставин щодо вірогідного проведення власником у 2017 році лише поточного ремонту (технічного переоснащення) вже існуючої на той момент приточно-витяжної вентиляції, встановленої ще у 2004 році на замовлення СП "Роял" як колишнього орендаря нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, що, на думку скаржника, підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №353/18, призначеної в рамках розгляду адміністративної справи №813/801/18 та завершеної наприкінці серпня 2018 року, тобто вже після розгляду цієї справи судом першої інстанції.

43. Водночас Верховний Суд зазначає, що встановлення дійсного періоду часу влаштування спірної приточно-витяжної вентиляції має істотне значення для правильного вирішення даного спору з огляду на те, що у разі з'ясування обставин встановлення приточно-витяжної вентиляції ще у 2004 році без відповідного дозволу на невидимих зі сторони вулиць (площ) фасадах і стінах будинків, зокрема на дворовому фасаді будинку, такі дії не суперечили приписам пункту 3.3.2 Положення №28 в попередній редакції (від 01.02.2002), згідно з яким заборонялося встановлення без відповідного дозволу технічних елементів (пристроїв), перелічених у пунктах 2.8.3, 2.8.4 та 2.8.5 на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд - у межах історико-культурної заповідної території м.Львова, а, відтак поточний ремонт (технічне переоснащення) цієї вентиляції на замовлення Товариства у 2017 році не потребував отримання відповідного дозволу в силу вимог пункту 3 Переліку №406, за змістом якого не потребує отримання документів згідно з державними будівельними нормами технічне переоснащення внутрішніх систем вентиляції.

44. Крім того, касаційна інстанція враховує, що з тексту ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №813/801/18, внесеної до загальнодоступного Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що на вирішення судової будівельно-технічної експертизи першим ставилося питання щодо визначення виду будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, перепланування, переобладнання тощо), фактично виконаного на об'єкті.

45. Отже, суди попередніх інстанцій передчасно зазначили про вчинення відповідачем саме у 2017 році дій щодо самовільного (без відповідних дозволів) встановлення на дворовому фасаді житлового будинку приточно-витяжної вентиляції та влаштування дверного прорізу замість віконного, як наслідок, без урахуванням вимог частин 4, 5 статті 319 ЦК України та пункту 1.4.6 Правил №76 дійшли передчасного висновку про незаконність таких дій власника нежитлового приміщення та обґрунтованість позовних вимог Галицької РА щодо демонтажу вентиляції та відновлення віконного прорізу на місці самовільно влаштованого дверного зі сторони подвір'я на АДРЕСА_1.

46. Верховний Суд також зазначає про помилковість посилання апеляційного суду на те, що Положення №28, яке затверджене рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.02.2002, є актом цивільного законодавства у розумінні статті 4 ЦК України, оскільки рішення органів місцевого самоврядування не входять до вичерпного переліку актів цивільного законодавства, визначеного цієї статтею.

47. Відтак, висновок судів про наявність підстав для задоволення позову повністю є таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства та дослідженні усіх обставин і зібраних у справі доказів та доводів учасників справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. За наведених обставин, висновки судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 74, 76, 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

50. Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданих сторонами з урахуванням фактичних і правових підстав позову і заперечень на них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасного висновку про обґрунтованість позовних вимог, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права (частини 4, 5 статті 319 ЦК України, пункт 1.4.6 Правил №76).

51. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд: не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для для правильного вирішення справи.

52. Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

53. З огляду на викладене колегія суддів вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

54. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об'єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Щодо судових витрат

55. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд, з урахуванням статті 129 ГПК України, розподіл судових витрат у справі, у тому числі витрат на оплату послуг адвоката та судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріел-Майно" задовольнити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 у справі №914/489/18 скасувати.

Справу №914/489/18 передати на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков