ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"22" грудня 2018 р. Cправа № 902/708/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, без виклику учасників справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Транс Компані" № б/н від 21.12.2018р про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Транс Компані", ( Печерський узвіз, б.5. офіс, 109, м. Київ, 01601)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бартрансагро", (вул. Моняка, б.26, м. Бар, Вінницька область, 23000)

про стягнення 388 940,90 грн.

В С Т А Н О В И В :

02.11.2018 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н та дати (вх.№ 75/18 від 02.11.2018 ) Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Транс Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бартрансагро" про стягнення 388 940,90 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач всупереч умовам договору транспортно-експедиційних послуг № 23/10-17 від 23.10.2017 не виконав договірних зобов'язань щодо оплати наданих позивачем послуг, в результаті чого у ТОВ "Бартрансагро" виникла заборгованість перед ТОВ "Глобал Транс Компані" у розмірі 388 940,90 грн., з урахуванням пені, індексу інфляції, 3% річних та додаткових витрат.

Відповідно до ч. 1 п. 16.1. Порядку автоматизованого розподілу судових справ в Господарському суді Вінницької області, здійсненого автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2018, позовну заяву № б/н та дати (вх.№ 75/18 від 02.11.2018 ) розподілено судді Лабунській Т.І..

Ухвалою суду від 07.11.2018 позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

За заявою судді Лабунської Т.І. від 19.11.2018 № 902/708/18/1463/18, на підставі ч.2 п. 16.1 Порядку автоматизованого розподілу судових справ в Господарському суді Вінницької області, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 902/708/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2018р справу № 902/708/18 розподілено судді Матвійчуку В.В.

Ухвалою суду від 26.11.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/708/18 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 21.12.2018р.

За результатами судового засіданні 21.12.2018р розгляд справи відкладено на 24.01.2018.

21.12.2018р до суду надійшла заява позивача № б/н від 21.12.2018р про забезпечення позову шляхом, в якій останній просить:

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРСТРАНСАГРО» () в межах розміру позовних вимог на суму 388 940,90 грн, та судових витрат, а саме: на грошові кошти, що перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТР АНСАГРО» та зберігаються на розрахунковому рахунку № 2180 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 302689, та на рахунках в інших банківських, фінансових установах; на рухоме та нерухоме майно, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРТР АНСАГРО».

Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Барської районної адміністрації Вінницької області та будь-яким іншим Державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які вправі вчиняти відповідно до чинного законодавства України реєстраційні дії щодо Товариства обмеженою відповідальністю «БАРТРАНСАГРО», проводити державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмежено відповідальністю «БАРТРАНСАГРО», що містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі: змін до установчих документів Товариства обмеженою відповідальністю «БАРТРАНСАГРО» державну реєстрацію рішення про виділ, злиття, перетворення, поділ, рішення про припинення юридичної особи, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, злиття, перетворення, поділу, державну реєстрацію змін пов'язаних із зміною складу засновників (учасників), зміною розміру статутного капіталу, зміною місцезнаходження, керівника, підписантів, найменування, видів діяльності, а також вчиняти інші реєстраційні дії щодо Товариства з обмежено відповідальністю «БАРТРАНСАГРО» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»

Розглянувши заяву № б/н від 21.12.2018 про забезпечення позову, суд відзначає наступне.

Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову, так зокрема, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову № б/н від 21.12.2018р, позивач вказує, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у підприємства відповідача змінився засновник та директор. Раніше, директором був ОСОБА_1, а з 10.11.2018 року новим директором та засновником є ОСОБА_2, а з 12.12.2018 новим директором та засновником є ОСОБА_1..

Наголошує, що ОСОБА_2 являється засновником та директором ТОВ «БАРТР АНСАГРОГРУП», яке відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, створене 10.08.2018р.

З огляду на значну суму, яку Відповідач заборгував Позивачу за Договором, Позивач вважає, що зміною керівника та засновника і створенням нової юридичної особи з майже такою ж назвою, Відповідач вчиняє підготовчі дії до реалізації належного йому майна на користь третіх осіб за наявності невиконаного спірного зобов'язання з метою унеможливлення виконання справедливого та законного рішення суду.

Посилаючись на негативну тенденцію щодо виконання рішень господарських судів, зокрема, юридичними особами, вважає, що існують підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах позовних вимог та судових витрат.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам справи № 902/708/18 та заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд зазначає, що наведені в заяві аргументи заявника не є переконливими, адже не підтверджують фактичне вчинення відповідачем дій на утруднення невиконання рішення суду у випадку задоволення позову. Позивачем до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову. Крім того, суд звертає увагу на ч.4 ст. 139 цього ж кодексу, де зазначено, що у випадку зазначення кількох заходів для забезпечення позову, обґрунтовується доцільність вжиття кожного заходу окремо. В даній заяві позивач просить вжити кілька заходів: накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно відповідача; заборони державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Барської районної адміністрації та будь-яким іншим державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо відповідача, проте не обґрунтовує доцільності кожного такого заходу забезпечення окремо.

Таким чином, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач не навів жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі. Доводи ж останнього базуються лише на припущеннях.

При цьому, застосування заходів забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Проте, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову, позивачем не надано, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (статтею 74 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Транс Компані" № б/н від 21.12.2018р про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

2. Ухвалу надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикціі якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 22.12.2018р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук.прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Глобал Транс Компані" ( Печерський узвіз, б.5. офіс, 109, м. Київ, 01601);

3 - ТОВ "Бартрансагро" (вул. Моняка, б.26, м. Бар, Вінницька область, 23000)