ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"07" грудня 2018 р. Справа№ 925/1874/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016

по справі № 925/1874/13 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою ініціюючого кредитора Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до боржника - Приватного підприємства "Бізнес Гранд"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 ухвалою Господарського суду Черкаської області було порушено провадження у справі № 925/1874/13 про банкрутство Приватного підприємства "Бізнес-Гранд", введено процедуру процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гусака Ю.М., про що в газеті "Голос України" № 248 від 27.12.2013.

Головою комітету кредиторів боржника, публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", подано клопотання від 26.09.2016 б/н про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гусака Ю.М. і припинення його повноваження як розпорядника майна боржника.

Розпорядником майна боржника, арбітражним керуючим Гусак Ю.М. подано суду звіт про здійснені у процедурі розпорядження майном заходи.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 визнано Приватне підприємство "Бізнес-Гранд" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедури.

Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гусака Юрія Миколайовича, у зв'язку з чим припинено його повноваження як розпорядника майна боржника.

Ліквідатору банкрута: вжити заходів до виявлення і прийняття документації та майна банкрута, і не пізніше як через два місяці з дня прийняття цієї постанови направити суду інформацію про виконану роботу, зокрема, акт інвентаризації майна банкрута, баланс банкрута як цілісного майнового комплексу, реквізити залишеного основного рахунку у банку. Кожні три місяці з дня винесення постанови подавати суду відомості у формі таблиць з даними: а) про реалізацію майна (особу організатора аукціону, вартість оцінки майна, хронологічний перелік вчинених дій) при проведенні аукціонів, суми продажу, найменування покупців, дати передачі майна і надходження коштів); б) про використання коштів по чергам виплати (отримувач, підстава здійснення платежу, сума, дата і номер платіжного документа). Не пізніше 20-го дня 12 місяця з дня винесення цієї постанови подати суду повний звіт про проведення ліквідаційної процедури (із зазначенням вчинених дій, установлених фактів, доказів на їх підтвердження, аналізу руху активів/коштів, майна тощо/та висновків на предмет законності руху активів і можливості їх повернення боржнику), звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат (з розрахунками, доказами і їх переліком), ліквідаційний баланс. Печатку здати для знищення після затвердження звітів судом. З'являтися у судові засідання (у які його викликано чи визнано явку обов'язковою) особисто.

Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута. Посадовим особам банкрута, протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Зобов'язано учасників провадження у справі про банкрутство боржника, які будуть обрані головою зборів кредиторів та/або головою комітету кредиторів, направляти до господарського суду для приєднання до матеріалів справи копії протоколів таких зборів, на яких вирішені питання про обрання і зміну складу комітету кредиторів та/або голови комітету кредиторів.

Скасовано заборони на майно боржника накладені ухвалою суду від 12.12.2013.

30.10.2018 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційної скаргою на вищезазначену постанову від 24.11.2016 звернувся ОСОБА_2, який просив зазначену постанову скасувати та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду на стадію розпорядженням майном ПП «Бізнес-Гранд».

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 залишено без руху на підставі ст. 260 ГПК України, з посиланням на те, що викладені скаржником обставини та підстави поновлення строку апеляційного оскарження, є необґрунтованими та свідчать про неповажність пропуску строку. Надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом наведення інших поважних та об'єктивних підстав, через які відбулося порушення ним процесуальних строків оскарження постанови суду у даній справі. Роз'яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, та не поданні в зазначений строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, або вказані нею підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

03.12.2018р. до апеляційної інстанції від ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2018, надійшли письмові пояснення про усунення недоліків.

У вказаній заяві про поновлення процесуального строку оскарження апелянт повторно посилається на те, що постанова Господарського суду Черкаської області у справі від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 йому не була надіслана, і про її існування скаржнику стало відомо 10.10.2018 із Єдиного державного реєстру судових рішень де він ознайомився із її змістом.

Окрім зазначеного скаржник також наголосив і на інших підставах пропуску строку, які на його думку є поважними, а саме стверджував, що учасником справи про банкрутство він став після прийняття оскаржуваної постанови, згідно з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13, якою здійснено заміну первісного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" на процесуального правонаступника ОСОБА_2, у грошовій вимозі шостої черги до боржника на суму 1 014 662, 16 грн.

Також скаржник наголосив, що раніше він не знайомився з матеріалами даної справи, оскільки проживає у місті Києві, а матеріали справи знаходяться у Господарському суді Черкаської області. Тільки після 10.10.2018 ОСОБА_2 ознайомився з копіями матеріалів справи у ліквідатора ПП «Бізнес-Гранд» арбітражного керуючого Гусака Ю.М., в підтвердження чого посилається на клопотання про ознайомлення з копіями матеріалів справи про банкрутство від 11.10.2018. вх. №302/1.

Дослідивши матеріали справи, апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені обставини, про поновлення строку на подання апеляційної скарги, не є поважними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, враховуючи наступне.

15.12.2017 набув чинності Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією Господарського процесуального кодексу України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно статті 119 Господарського процесуального кодексу України (в редакції після 15.12.2017) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Принцип рівності сторони у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в тих умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно другої сторони чи в суттєво менш сприйнятливе становище в порівнянні з опонентом.

На стадії прийняття апеляційної скарги до розгляду та відкриття апеляційного провадження суд має бути впевненим в тому, що зазначені засади не були порушені заявником.

Як слідує з матеріалів даної справи, апеляційну скаргу подано ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1874/13, яка постановлена судом 24.11.2016, а повний текст складено - 28.11.2016. Відтак, дану апеляційну скаргу подано скаржником з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду на 22 місяці від дати складання повного тексту даного судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13 здійснено заміну первісного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" на процесуального правонаступника - ОСОБА_2 у грошовій вимозі шостої черги до боржника на суму 1014662, 16 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 про розгляд справи та її стадію було відомо починаючи із лютого 2017, а не жовтня 2018, як про те зазначає скаржник, що ним жодним чином не спростовано.

Відтак, колегія суддів вважає, що можливість вчасного подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала субєктивний характер. ОСОБА_2 як зацікавлена сторона, зокрема після ухвали ГСЧО від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13, жодним чином не був позбавлений можливості вчинити дії з метою отримання повної інформації про хід і стадію даної справи.

Посилання скаржника на те, що він не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи раніше, оскільки він проживає у м. Києві, не заслуговують на увагу, оскільки по-перше не підтверджені жодними належними доказами; по-друге, оскаржена в апеляційному порядку постанова від 24.11.2017 у справі № 925/1874/13 оприлюднена - 02.12.2016 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/37637298), інформація з якого вважається загальновідомою згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень», що дозволяло скаржнику ознайомитися з його повним текстом в максимально стислі строки, в тому числі після ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13, якою здійснено заміну первісного кредитора.

Водночас, у даному випадку також необґрунтованим є посилання скаржника на клопотання про ознайомлення з матеріалами справи про банкрутство від 11.10.2018. вх. №302/1, як на початок відліку строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Враховуючи приписи ст. ст. 73, 78, 79 ГПК України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що посилання на зазначене клопотання, як на початок відліку строку апеляційного оскарження з 10.10.2018 має субєктивний характер, та не спростовує вищезазначеного, зокрема в частині вчинення дій з метою отримання повної інформації про хід і стадію даної справи, в тому числі, хоча б після прийняття ухвали ГСЧО від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок.

У відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

При цьому, відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (певності), який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (див. Рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII) та принцип res judicata, тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, пункти 37-38 Рішення у справі «Мушта проти України» від 18.11.2010 року).

У п. 41 Рішення від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Скаржник не навів жодних інших поважних та об'єктивних підстав, через які відбулось порушення ним процесуальних строків оскарження постанови суду у даній справі майже на два роки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 мало бути відомо про ухвалення оскаржуваного судового рішення, а отже викладені скаржником обставини та підстави поновлення строку апеляційного оскарження, враховуючи вищевикладене, є необґрунтованими, свідчать про неповажність пропуску строку, а тому є такими, що не перешкоджали оскаржити постанову Господарського суду Черкаської області у справі від 24.11.2017 у справі № 925/1874/13 протягом встановленого у законі строку.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задоволенню не підлягає.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення пропущеного строку в розумінні ч. 1 ст. 119 ГПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України та відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 по справі № 925/1874/13.

Керуючись статями 119, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 по справі № 925/1874/13 відмовити.

2. Відмовити ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 по справі № 925/1874/13.

3. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 по справі № 925/1874/13 з доданими до неї документами повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко