ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/3615/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю.Я.,

здійснивши розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 (судді: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П., Кузнецова І.Л.)

за заявами фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14

за позовом Криворізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Криворізької міської ради

до фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Криворізької північної об'єднаної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області,

про стягнення 334 141,32 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст судових рішень у справі

1.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 позовні вимоги прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, який звернувся до суду в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Штефана В.О. на користь держави в особі Криворізької міської ради заборгованість з орендної плати у сумі 299 263,29 грн і судовий збір у сумі 5 985,27 грн у дохід Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська У решті позову відмовлено.

1.2. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015, змінено резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014, яку викладено у такій редакції: "Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з фізичної особи-підприємця Штефана В. О. на користь держави в особі Криворізької міської ради заборгованість по орендній платі в сумі 112 399,58 грн. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Штефана В.О. у дохід Державного бюджету України 2 247,99 грн судового збору. У решті позовних вимог відмовлено".

2. Підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та судові рішення

2.1. 18.10.2016 ФОП Штефан В. О. звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у цій справі, в якій просив зазначену постанову суду апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Одночасно заявник просив суд визнати причину пропуску процесуального строку на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинам поважною.

Заяву обґрунтовано тим, що 21.03.2016 ФОП Штефаном В. О. отримано відповідь Управління Держгеокадастру в Криворізькому районі Дніпропетровської області (лист від 22.02.2016 № Ш-34/0-32/6-16) на запит про надання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого мала бути складена довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.02.2012 № 565/2/3 станом на дачу її видачі. Зокрема, у цьому листі зазначено, що витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки складено та видано не було.

Отже, заявник зазначає, що оскільки підставою прийняття судом апеляційної інстанції постанови у цій справі стала довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка, у свою чергу, мала складатися на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, якого немає, немає і підстав для задоволення позову.

На думку заявника, факт відсутності витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є нововиявленою обставиною, що спростовує висновки апеляційного суду, покладені в основу постанови, про перегляд якої звернувся заявник.

2.2. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 у задоволенні заяви ФОП Штефана В. О. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14 відмовлено, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено в силі.

2.3. Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2017 ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 скасовано, справу направлено на розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції фактично не з'ясував обставин щодо пропуску процесуального строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

2.4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у задоволенні заяви ФОП Штефана В. О. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14 відмовлено, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено в силі.

2.5. Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2017 ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

2.6. ФОП Штефан В. О. звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду іще з однією заявою від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, в якій просив скасувати зазначену постанову і прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи заяву, ФОП Штефан В. О. наголосив, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 у справі № 2а-423/10/0408 зазначено, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано таким, що втратило чинність на майбутнє, а тому з моменту набрання законної сили постановою апеляційного суду відповідне рішення міської ради не підлягає застосуванню до будь-яких правовідносин, що продовжують існувати на час втрати чинності цим рішенням, а також не є і не може бути підставою для виникнення будь-яких нових правовідносин.

Отже, на думку заявника, ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 у справі № 2а-423/10/0408 є також нововиявленою обставиною, яка за своєю юридичною суттю становить фактичні дані, що в установленому порядку спростовує факти, покладені в основу постанови суду апеляційної інстанції від 11.12.2014, про перегляд якої подано заяву.

2.7. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 задоволено заяву ФОП Штефана В. О. від 18.10.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14 скасовано.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 у справі № 904/3615/14 скасовано.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У задоволенні заяви ФОП Штефана В. О. від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14 відмовлено.

2.8. Постановою Верховного Суду від 11.06.2018 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для нового розгляду заяв ФОП Штефана В. О. від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014.

Постанову Верховного Суду аргументовано помилковим застосуванням судом апеляційної інстанції положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, котрий втратив чинність 15.12.2017 з прийняттям Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, отже судом не було здійснено перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у встановленому порядку.

2.9. Під час нового розгляду ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2017 у задоволенні заяв ФОП Штефана В. О. від 18.10.2016 і від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14 відмовлено, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено в силі.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими згідно із вимогами процесуального законодавства.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018, ФОП Штефан В. О. у касаційній скарзі просить її скасувати, переглянути постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14 за нововиявленими обставинами та скасувати її, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не погоджуючись із висновками суду, вважаючи ухвалу необґрунтованою, незаконною і такою, що постановлена із неправильним застосуванням і порушенням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник зауважує, що у цьому випадку навіть позивач не заперечив того, що витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ніколи на складався, тому зміст довідки від 13.02.2012 № 565/2/3, яка мала бути складена саме на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, спростовано та анульовано таким нововиявленим фактом як інформація, викладена у листі Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 22.02.2016 № 34/032/6-16, який надано на запит ФОП Штефана В. О. Під час прийняття оспорюваної постанови суду апеляційної інстанції цей суттєвий та істотний факт не був відомий ні заявникові, ні суду, але він спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо правильності визначення нормативної грошової оцінки землі прокурором, позивачем і судом, оскільки дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Отже, ФОП Штефан В. О. вважає, що заяву про перегляд постанови слід задовольнити, а постанову суду апеляційної інстанції скасувати.

Щодо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими заявами від 19.08.2017 ФОП Штефан В. О. зазначає, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 у справі № 2а-423/10/0408 наведено висновки щодо застосування та юридичної сили у часі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884, і після набрання судовим рішенням законної сили ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 у справі № 2а-423/10/0408 є нововиявленою обставиною, оскільки висновки суду мають суттєве значення для перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14 за нововиявленими обставинами.

Крім того, у касаційній скарзі ФОП Штефан В. О. зазначає про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою, зокрема, вирішення проблеми визначення правових наслідків незаконних актів органу місцевого самоврядування.

3.2. У відзиві на касаційну скаргу Криворізька міська рада просить відмовити у її задоволенні, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 залишити без змін, наголошуючи, що правомірність видачі довідки від 13.12.2012 № 565/2/3 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки була предметом судового розгляду в адміністративній справі № 804/18690/14 за позовом ФОП Штефана В. О. про визнання протиправними дій Управління Держземагентства у Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо складання та видачі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.02.2012 № 565/2/3. За результатами розгляду зазначеного позову ФОП Штефана В. О. постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 скасовано рішення суду першої інстанції від 19.12.2014 і відмовлено у задоволенні позову ФОП Штефана В. О.

При цьому ФОП Штефан В. О. був обізнаним про факт відсутності витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки під час розгляду адміністративної справи.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 13/5005/17189/2012 зазначено, що не можуть визнаватися нововиявленими обставинами ті обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях у суді будь - якої інстанції, або які могли бути установлені судом у разі виконання вимог процесуального законодавства. Заявником касаційної скарги також не надано жодного доказу на підтвердження неможливості отримати інформацію, на яку він посилається як на нововиявлену, під час розгляду справи по суті позовних вимог.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржену у справі ухвалу суду апеляційної інстанції, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Щодо посилання ФОП Штефана В. О. у касаційній скарзі на необхідність передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів не вбачає підстав для передачі справи на розгляд Великої палати, оскільки за змістом статті 302 Господарського процесуального кодексу України справу може бути передано на розгляд Великої Палати у разі наявності підстав для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати, у разі наявності виключної правової проблеми і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також у випадку оскарження учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Натомість заявник касаційної скарги не навів законодавчо передбачених підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Не наведено заявником касаційної скарги також і підстав для передачі справи на розгляду об'єднаної палати Верховного Суду про що ним заявлено у касаційній скарзі.

4.3. Скасовуючи попереднє судове рішення, прийняте за результатами розгляду заяв ФОП Штефана В. О. про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, Верховний Суд у постанові від 11.06.2018 зазначив, що оскільки суд апеляційної інстанції помилково керувався нормами Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, який втратив чинність з 15.12.2017 у зв'язку із прийняттям Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не здійснено.

Отже, під час розгляду заяв ФОП Штефана В. О. про перегляд постанови суду апеляційної інстанції від 11.12.2014 у цій справі за нововиявленими обставинами слід застосувати положення Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній з 15.12.2017.

4.4. Як убачається зі змісту заяви Штефана В. О. від 18.10.2016 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, нововиявленими обставинами у цій справі вважає заявник інформацію, надану йому Управлінням Держгеокадастру в Криворізькому районі Дніпропетровської області (лист від 22.02.2016 № Ш-34/0-32/6-16), про те, що витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого мала бути складена довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.02.2012 № 565/2/3, станом цю дату видано не було.

У заяві від 19.08.2017 про перегляд постанови суду апеляційної інстанції від 11.12.2014 у цій справі за нововиявленими обставинами ФОП Штефан В. О. як на нововиявлену обставину послався на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 у справі № 2а-423/10/0408 .

4.5. За змістом частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з частиною 2 статті 320 цього Кодексу є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилалися учасники судового процесу в своїх поясненнях в суді, які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

4.6. Суд апеляційної інстанції установив, що як убачається із матеріалів справи, розрахунок заборгованості ФОП Штефана В. О. з орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 29.12.2007 № 140 здійснено Управлінням земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради на підставі довідки Управління Держкомзему у м. Кривому Розі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.02.2012 № 565/2/3.

При цьому у листі від 22.02.2016 № Ш-34/0-32/6-16 Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області дійсно повідомило заявникові (ФОП Штефану В. О.), що станом на 13.02.2012 (дата видачі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 565/2/3) витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки складено та видано не було.

Проте як установлено судом апеляційної інстанції, заявник не надав доказів на підтвердження неможливості отримати інформацію уповноваженого органу про наявність/відсутність витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого було складено довідку від 13.02.2012 № 565/2/3, під час розгляду справи по суті позовних вимог.

Зазначені обставини заявником касаційної скарги не спростовано, а доводи, викладені у поданій ним касаційній скарзі, свідчать про намагання здійснити переоцінку доказів у справі.

При цьому, саме на обставини щодо відсутності витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та здійснення розрахунку заборгованості з орендної плати, що було предметом спору у цій справі, на підставі довідки заявник посилався і під час розгляду цієї справи по суті позовних вимог.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про недоведення заявником, що обставина, на яку він посилається як на нововиявлену, а саме відсутність витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, не могла бути відома йому на час розгляду справи і таку інформацію він не міг отримати на час розгляду зазначеного спору по суті заявлених позовних вимог.

При цьому, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 22.02.2016 у справі № 13/5005/17189/2011, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у цьому випадку лист Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 22.02.2016 № Ш-34/0-32/6-16 є новим доказом у справі, який не було своєчасно подано відповідачем із підстав, що мають суб'єктивний характер, тобто своєчасність витребування та подання цього доказу до суду залежала від волевиявлення самого відповідача.

4.7. Суд апеляційної інстанції також установив, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012, рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 у справі № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що дію рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" може бути припинено тільки на бюджетний період 2014 року.

Наведені обставини установлено і судами під час розгляду справи № 904/6928/17, що убачається зі змісту постанови Верховного Суду від 15.03.2018.

При цьому у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у зазначеній справі наголошено, що чинність рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 була предметом оцінки апеляційного суду, про що свідчить постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, а правовідносини щодо стягнення заборгованості з орендної плати стосуються періоду 2011 - 2013 років.

Разом із цим згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 у справі № 2а-423/10/0408, на яку як на нововиявлену обставину послався заявник, ФОП Окорокову В. М. відмовлено у задоволенні касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011.

Посилання касаційного суду в ухвалі від 18.07.2017 у справі № 2а-423/10/0408 на те, що оспорюване у цій справі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884 визнано таким, що втратило чинність на майбутнє, а тому з моменту набрання законної сили постановою апеляційного суду відповідне рішення міської ради не підлягає застосуванню до будь-яких правовідносин, що продовжують існувати на час втрати чинності цим рішенням, а також не є і не може бути підставою для виникнення будь-яких нових правовідносин, не свідчить про наявність нововиявлених обставин у справі № 904/3615/14, в якій предметом спору було визначено стягнення заборгованості з орендної плати за 2011 - 2013 роки.

4.8. Ураховуючи положення чинного процесуального законодавства і встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяв ФОП Штефана В. О. від 18.10.2016 і від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 904/3615/14.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. За змістом частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.3. За змістом частини 1 статті 309 цього кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.4. Ураховуючи викладене колегія суддів вважає ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 ухваленою із додержанням норм процесуального права, тому підстав для її скасування немає.

Викладені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, оскільки вони не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та фактично зводяться до переоцінки обставин справи.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 у справі № 904/3615/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Дроботова

Судді К.М. Пільков

Ю.Я. Чумак