УХВАЛА

17 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 16/48/07

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду

від 20.09.2018

у складі колегії суддів: Богацької Н.С. (головуючого), Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області

від 14.03.2018

у складі судді: Фролова В.Д.

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" від 09.03.2018 (вх. №3078/18 від 12.03.2018)

на дії Вознесенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

у справі № 16/48/07

за позовом Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Вознесенському районі

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція"

про стягнення заборгованості в розмірі 28 333,30 грн,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" звернулось через Одеський апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 10.10.2018 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2018 у справі № 16/48/07.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 16/48/07 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.11.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" від 10.10.2018 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2018 у справі № 16/48/07 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 29 листопада 2018 року шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 762,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2018 у справі № 16/48/07.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначену ухвалу Верховного Суду від 12.11.2018, про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" від 10.10.2018 без руху, 20.11.2018 вручено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" за довіреністю, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Також вищевказану ухвалу Верховного Суду від 12.11.2018 - 14.11.2018 вручено представнику скаржника - адвокату ОСОБА_6, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, заявником касаційної скарги - Товариством з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція", у встановлені Верховним Судом в ухвалі від 12.11.2018 строки, ні в строки визначені ч. 2 ст. 174 ГПК України, недоліків касаційної скарги щодо сплати судового збору не усунено.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки заявником касаційної скарги - Товариством з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція", у встановлені Верховним Судом в ухвалі від 12.11.2018 строки, ні в строки визначені ч. 2 ст. 174 ГПК України, недоліків касаційної скарги щодо сплати судового збору не усунено, колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" від 10.10.2018 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2018 у справі № 16/48/07 скаржнику без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенська протиерозійна станція" від 10.10.2018 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2018 у справі № 16/48/07 повернути скаржнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко