ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.12.2018 р. Справа № 914/124/16

За Скаргою Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська»

про визнання недійсною Постанови від 30.06.2017, у виконавчому провадженні №50946924, головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення Стягувачу Наказу Господарського суду Львівської області від 08.04.2016, -

у справі за позовом: Державного підприємства «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» (45311, Волинська область, Іваничівський район, с.Поромів; ідент.код 35671961)

до Відповідача: Приватного акціонерного товариства «Укрзахідвуглебуд» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул. Будівельна, 1; ідент.код 00177158)

про стягнення коштів у сумі 32933,00грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача:ОСОБА_1 Довіреність №18/777 від 04.12.2018;

Відповідача: не зявився;

Відділу ДВС: не зявився.

Процесуальні дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Суд встановив:

Державним підприємством «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» подано Скаргу на Постанову від 30.06.2017 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення Стягувачу, у виконавчому провадження №50946924, Наказу, виданого на виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 24.03.2016 у справі №914/124/16.

Підстава Скарги порушення Державним виконавцем, при прийнятті Постанови про повернення Наказу суду, норм Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», якими не передбачено права на повернення виконавчого документу, а встановлено лише право на зупинення виконавчого провадження.

Представник Позивача надав (усно та письмово) пояснення стосовно обставин, викладених у Скарзі.

У ході дослідження обставин Скарги та поданих доказів, - суд встановив:

08.04.2016 Господарським судом Львівської області, на виконання Рішення від 24.03.2016 у справі №914/124/16, видано Наказ, за яким 26.04.2016, Постановою Відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження №50946924.

Постановою зазначеного органу ДВС від 16.01.2017 вказане виконавче провадження передано, для подальшого виконання, до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

30.06.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено Постанову (у виконавчому провадженні №50946924) про повернення Стягувачу (Позивач) Наказу Господарського суду Львівської області від 08.04.2016, - на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, Постанову обґрунтовано нормою ст.13 Закону України «Про особливості приватизації майна вугледобувних підприємств», якою передбачено встановлення мораторію на застосування процедури примусової реалізації майна вугледобувних підприємств (на час приватизації), - шляхом зупинення виконавчих проваджень

Нормою п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право на повернення виконавчого документу Стягувачу у випадку, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Проте, Законом України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» (ст. 13) встановлено не заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржників, а лише мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна вугледобувних підприємств, - шляхом зупинення виконавчих проваджень.

Отже, у Державного виконавця відсутніми були правові підстави для застосування норми п.9 ч.1 ст.37 Закону «Про виконавче провадження» та, відповідно, - для повернення Стягувачу Наказу суду.

Зазначене зумовлює наявність підстав, передбачених нормою ч.2 ст.343 ГПК України, для визнання неправомірною оскарженої Постанови.

Отже, Скарга підлягає задоволенню.

При цьому, важливо, що Скаргу подано у межах 10-денного строку з моменту, коли Позивач (Стягувач) дізнався про порушення свого права. Тобто, Позивачем дотримано вимог ч.1 ст.341 ГПК України.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 73-80, 86, 91, 232, 234, 235, 326, 327, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, - суд

Ухвалив:

1. Скаргу задовольнити.

2. Визнати неправомірною Постанову від 30.06.2017, у Виконавчому провадженні №50946924, державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена відповідно до норм статей 254-257 ГПК України (у 10-денний строк, - шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду).

Суддя Стороженко О.Ф.