ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/1396/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.

здійснивши розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 (судді: Хрипун О. О., Тарасенко К. В., Яковлєв М. Л.) та ухвалу Господарського суду Київської області від 05.06.2018 (суддя Подоляк Ю. В.) у провадженні

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті"

на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті"

про стягнення 1 538 990,38 грн.

1. Короткий зміст судових рішень

1.1 Рішенням Господарського суду Київської області від 03.09.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015, задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Київобленерго"; далі - ПрАТ "Київобленерго") про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" (далі - ТОВ "Аверс-Сіті") 1 510 141,95 грн основного боргу, 2 872,87 грн - 3 % річних, 25 975,56 грн - пені, 30 779,81 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Київської області 01.10.2015 видано відповідний наказ.

1.2. 10.05.2018 ТОВ "Аверс-Сіті" звернулося до Господарського суду Київської області у порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило визнати неправомірною бездіяльність старшого виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В. О. (далі - посадова особа) про відмову в ухваленні постанови про закінчення виконавчого провадження № 49927151, визнати неправомірною бездіяльність посадової особи про відмову у знятті арешту з усього рухомого та нерухомого майна і грошових коштів ТОВ "Аверс-Сіті", який було накладено в рамках виконавчого провадження № 49927151, зобов'язати посадову особу винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 49927151, зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна і грошових коштів ТОВ "Аверс-Сіті", який було накладено в межах виконавчого провадження № 49927151.

Обґрунтовуючи заяву ТОВ "Аверс-Сіті" наголосило, що виконавче провадження № 49927151 підлягає закінченню у зв'язку із повним виконанням наказу Господарського суду Київської області № 911/1396/15 від 01.01.2015, а бездіяльність державного виконавця щодо розгляду заяви скаржника від 27.04.2018 про закінчення виконавчого провадження є протиправною і порушує статей 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

1.3. Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018, відмовлено у задоволенні скарги ТОВ "Аверс-Сіті" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

1.4. Суди дійшли висновку, що звертаючись із заявою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням наказу господарського суду Київської області № 911/1396/15 від 01.10.2015, ТОВ "Аверс-Сіті" не довело, що погашення боргу ТОВ "Аверс-Сіті" перед ПрАТ "Київобленерго" поручителем ПАТ "Атлант" за договором поруки від 29.05.2017 № 2/02-137 відбулося саме на виконання судового рішення від 03.09.2015 у цій справі.

2. Короткий зміст касаційної скарги

2.1. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2018 і постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018, ТОВ "Аверс-Сіті" у касаційній скарзі просить їх скасувати і прийняти нове рішення про задоволення повністю скарги ТОВ "Аверс-Сіті на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Так, скаржник зазначає, що заборгованість відповідача, у тому числі й стягнута згідно із судовим рішенням, погашено ПАТ "Атлант" як поручителем у повному обсязі, однак ПрАТ "Київобленерго" не надало жодного доказу на підтвердження того, що грошові кошти були спрямовано на погашення іншого боргу, а суди порушили положення статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ПАТ "Атлант" у встановлений спосіб та у порядку, що передбачений Законом України "Про виконавче провадження" та пунктом 3 договору поруки від 29.05.2017 № 20/2-197, виконало рішення Господарського суду Київської області, а твердження судів про ненадання державному виконавцеві документів про виконання судового рішення є помилковими.

2.2. У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Київобленерго" просить відмовити у її задоволенні, наголошуючи на ненаданні скаржником доказів виконання рішення суду у цій справі у порядку та спосіб, визначений у виконавчому документі та недоведеності його вимог.

3. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

3.1. Переглянувши у порядку письмового провадження, з огляду на положення статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскаржені у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

3.2. За змістом статті 339 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення зі скаргою до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

3.3. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" наведено вичерпний перелік підстав закінчення виконавчого провадження, зокрема пунктом 9 частини 1 цієї норми передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

3.4. Як убачається із матеріалів справи та установлено судами, звертаючись із заявою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним виконанням наказу Господарського суду Київської області від 01.10.2015 у справі № 911/1396/15, ТОВ "Аверс-Сіті" послалося на погашення його боргу за договором про постачання електричної енергії від 17.05.2011 № 220046501 перед ПрАТ "Київобленерго" поручителем ПАТ "Атлант" за договором поруки від 29.05.2017 № 2/02-137, надавши відповідні платіжні доручення.

Проте суди установили, що у наданих ТОВ "Аверс-Сіті" платіжних дорученнях у графі "призначення платежу" зазначено "за реактивні перетоки за травень/червень/липень/серпень/вересень/жовтнь 2017 року (згідно з графіком) за договором поруки від 29.05.2017 № 20/2-197", в яких відображено перерахування Приватним акціонерним товариством «Виробнича проектно-будівельна фірма "Атлант" грошових коштів у сумі 2 000 000,00 грн отримувачу - ПрАТ "Київобленерго".

Отже, як установлено судами, у графі "призначення платежу" не зазначено, що платежі здійснено на виконання рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2015 у справі № 911/1396/15 згідно з наказом суду від 01.10.2015. Немає у цих платіжних дорученнях також і посилань на відповідне виконавче провадження.

3.5. За змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017, яка діяла на час звернення заявника до суду зі скаргою) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

3.6. Ураховуючи положення чинного законодавства і встановлені судами обставини, колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що боржник належними та допустимими доказами не підтвердив настання обставин, з якими Закон України "Про виконавче провадження" пов'язує закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону.

3.7. Суд першої інстанції також зазначив, що за змістом процесуального законодавства саме на скаржника під час оскарження, зокрема, бездіяльності державного виконавця покладено обов'язок доведення порушення його права бездіяльністю державного виконавця з метою встановлення судом обґрунтованості скарги і зобов'язання державного виконавця поновити порушені права скаржника.

Водночас, як установлено судом першої інстанції, у скарзі не зазначено дати ухвалення державним виконавцем постанови про арешт майна і коштів боржника, не надано матеріалів виконавчого провадження, не надано доказів на підтвердження того, що арешт на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти боржника накладено державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 49927151.

3.8. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій стосовно того, що оскільки порушення права боржника на закінчення виконавчого провадження не отримало підтвердження, скарга ТОВ "Аверс-Сіті" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є необґрунтованою.

3.9. Доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався суд апеляційної інстанції як на підставу для відмови у задоволенні скарги і зводяться до незгоди із судовим рішенням.

4. Висновки Верховного Суду

4.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.2. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4.3. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.4. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами обставини, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі ухвала і постанова відповідають положенням чинного законодавства, тому підстав для їх скасування немає.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 та ухвалу Господарського суду Київської області від 05.06.2018 у справі № 911/1396/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак