ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
21 грудня 2018 року Справа № 915/979/18
м.Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,
представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) в судове засідання не зявився,
представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) в судове засідання не зявився,
розглянувши заяву №б/н від 03.12.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД про розподіл судових витрат у справі
про стягнення 159723,2 грн.,
про: визнання договору №15-25 від 15.04.2015 недійсним.

01.10.2018р. Комунальне підприємство Миколаївська обласна друкарня звернулось до суду із зустрічною позовною заявою №167 від 27.09.2018р., в якій просить суд визнати договір №15-25 від 15.04.2015р., укладений між Комунальним підприємством Миколаївська обласна друкарня та Товариством з обмеженою відповідальністю ВІЗАВІ ЛТД недійсним.
Ухвалою суду від 18.10.2018р. вказану зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі №915/979/18, здійснено перехід до розгляду справи №915/979/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18 жовтня 2018 року.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 первісні позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради (вул.Паризької Комуни, 3, м.Миколаїв, 54010; поштова адреса: вул. ОСОБА_2 (ОСОБА_1), 3, м.Миколаїв, 54029, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЗАВІ ЛТД, (вул.Шкільна, 5-А, с.Бобриця, Києво Святошинський район, Київська область, 08142; поштова адреса: вул.Березнева, 10, офіс 105, м.Київ, 02160, ) основної заборгованості у сумі 130 000,00 грн., 3 956,37 грн. інфляційних, 2 101,61 грн. 3% річних, 23 665,20 грн. пені та 2 395,85 грн. судового збору. В решті первісних позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради відмовлено.

10.12.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшла заява про розподіл судових витрат в якій просить суд вирішити питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом. В обґрунтування заяви зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД було сплачено 5000,00 грн. адвокату як витрати на професійну правничу допомогу по Договору №2 про надання правничої допомоги від 06.08.2018 в підтвердження чого посилається на платіжне доручення від 03.10.2018 №441 на 2000,00 грн., від 17.10.2018 №456 на 1000,00 грн., від 06.11.2018 №488 на 1000,00 грн., від 03.12.2018 №522 на 1000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.12.2018 заяву №б/н від 03.12.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД про розподіл судових витрат у справі №915/979/18 призначено до розгляду в судовому засіданні на 21 грудня 2018 року о 12 год. 55 хв.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання 21.12.2018 не зявився, причини неявки не повідомив.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання 21.12.2018 не зявився, причини неявки не повідомив.

Суд, враховуючи строки розгляду заяви, належне повідомлення учасників справи про дату та час судового засідання, а також враховуючи, що явка представників сторін в засідання обовязковою не визнавалась, вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд розглянувши заяву №б/н від 03.12.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД про розподіл судових витрат ухвалив задовольнити її частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім цього п.2 ч. 2 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як визначено у п.6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 відшкодування витрат, повязаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським обєднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 Кодексу, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з договору про надання правничої (правової) допомоги №2 від 06.08.2018 (далі Договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД (далі клієнт) та адвокатом ОСОБА_3 (далі адвокат), клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобовязання надавати правничу допомогу в обємі та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 Договору).

У відповідності до п.1.2 Договору, адвокат приймає на себе зобовязання підготувати позовні матеріали (в тому числі позовну заяву), інші процесуальні документи, до господарського суду Миколаївської області до Комунального підприємства «Миколаївська обласна друкарня» Миколаївської обласної ради про стягнення суми та, за необхідності, здійснити представництво інтересів клієнта у такій господарській справі.

Згідно п.2.2 Договору, адвокат зобовязаний: - захищати інтереси клієнта у відповідності із предметом договору та чинним законодавством України; - надавати всі необхідні юридичні послуги, які повязані з предметом цього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору, за надані послуги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі згідно розрахунку вартості наданих послуг (виконаних робіт) адвокатом. Оплата здійснюється в безготівковій формі після підписання цього договору. По факту надання послуг сторонами підписується акт про виконання умов договору (п.3. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД видало ОСОБА_3 довіреність №б/н від 23.05.2018 на підставі якої здійснювалось представництво позивача у справі 915/979/18.

Відповідно до розрахунку вартості наданих послуг, виконаних робіт адвокатом від 30.11.2018 вартість наданих послуг становить 5000,00 грн., яка сплачена позивачем згідно платіжного доручення №441 від 03.10.2018 2000,00 грн. (т.1 а.с.79), платіжним дорученням №456 від 17.10.2018 1000,00 грн. (а.с.118); платіжним дорученням №488 від 06.11.2018 1000,00 грн., платіжним дорученням №522 від 03.12.2018 1000,00 грн.

03.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД та адвокатом ОСОБА_3 складено та підписано акт про надання послуг, виконання робіт з детальним описом виконаних робіт, вартістю виконаних робіт та часу витрачених на виконання робіт.

Комунальне підприємство Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради під час розгляду справи надало клопотання №208 від 08.11.2018 та №209 від 08.11.2018 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В обґрунтування вказує, що відповідно до долученого розрахунку вартості наданих послуг, виконаних робіт адвокатом від 12.10.2018 встановлено відсутність детального опису проведених робіт. Пункт 1 вказаного розрахунку не містить інформації які саме докази збирались адвокатом на підтвердження позовних вимог, окрім наданих клієнтом відповідно до умов п.2 Договору №2 про надання правничої (правової) допомоги. Представником ТОВ Візаві ЛТД адвокатом ОСОБА_3 до заяви від 12.10.2018 долучено лише платіжне доручення №441 від 03.10.2018, а копію акту про виконання умов договору не надано, що унеможливлює встановити дійсність наданих останнім послуг.

Відповідно до п.6.5 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України"", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, а саме: договір про надання правничої (правової) допомоги №2 від 06.08.2018., платіжне доручення №441 від 03.10.2018 2000,00 грн. (т.1 а.с.79), платіжне доручення №456 від 17.10.2018 1000,00 грн. (а.с.118); платіжне доручення №488 від 06.11.2018 1000,00 грн., платіжне доручення №522 від 03.12.2018 1000,00 грн., розрахунок вартості наданих послуг, виконаних робіт адвокатом від 30.11.2018, акт про надання послуг, виконаних робіт від 03.12.2018.

Суд також зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката - 5000,00 грн. є співмірний зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також предметом позовних вимог, тому судові витрати позивача на професійну правничу слід покласти на відповідача (Комунальне підприємство Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради).

Витрати позивача, пов'язані з участю представника у судових засіданнях - належить покласти на останнього як такі, що здійснені ним на власний розсуд, поза умовами договору на правничу допомогу, та без виклику судом представника у судові засідання.

Заперечення відповідача, що витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 5000,00 грн. є недоведеними позивачем і не відповідають вимогам ст.126 ГПК України, судом відхиляються як безпідставні.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244, ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву №б/н від 03.12.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Миколаївська обласна друкарня Миколаївської обласної ради (вул.Паризької Комуни, 3, м.Миколаїв, 54010; поштова адреса: вул. ОСОБА_2 (ОСОБА_1), 3, м.Миколаїв, 54029, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІЗАВІ ЛТД (вул.Шкільна, 5-А, с.Бобриця, Києво Святошинський район, Київська область, 08142; поштова адреса: вул.Березнева, 10, офіс 105, м.Київ, 02160, ) 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті заяви №б/н від 03.12.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Візаві ЛТД про розподіл судових витрат відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.12.2018

Суддя Н.О. Семенчук