ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" грудня 2018 р. Справа № 918/298/18

Суддя Північно-західного апеляційного господарського суду Грязнов В.В. розглянув-ши заяву від 17.12.2018р. Радивилівської районної організації "Всеукраїнське об'єднання "Бать-ківщина" про відвід судді члена-колегії Бучинської Галини Богданівни у справі №918/298/18

за позовом Заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

1. Радивилівської міської ради м.Радивилів

2. Комунального закладу "Радивилівська дитяча школа мистецтв"

Радивилівської міської ради м.Радивилів

до 1. Фізичної особи-підприємця В'юка Миколи Миколайовича

с.Бугаївка Радивилівського р-ну

2. Радивилівської районної організації партії "Всеукраїнське об'єднання

"Батьківщина" м.Радивилів

про зобов'язання повернути майно загальною площею 42.7 м2 вартістю 103 500 грн.,

та стягнення заборгованості за фактичне користування майном у сумі 1 245,03 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 15.08.2018р. у справі №918/298/18 задоволено позов заступника керівника Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Радивилівської міської ради та Комунального закладу "Радивилівська дитяча школа мис-тецтв" Радивилівської міської ради до Фізичної особи-підприємця В'юка Миколи Миколайови-ча. Зобов'язано Відповідача звільнити частину нежитлового приміщення комунального закладу "Радивилівська дитяча школа" Радивилівської міської ради загальною площею 42,7 кв2 за адре-сою: Рівненська обл., м.Радивилів, вул.Паркова, 3, вартістю 103 500 грн. шляхом підписання акту прийому-передачі з балансоутримувачем та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1 245 грн. 03 коп. заборгованості з орендної плати та 3 524 грн. судового збору.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апе-ляційного господарського суду, в якій просить скасувати повністю рішення господарського су-ду Рівненської області від 15.08.2018р. та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні по-зовних вимог.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 року прий-нято справу до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л.

Крім того, 06.11.2018р. Радивилівська районна організація партії "Всеукраїнське об'єднан-ня "Батьківщина" також звернулась з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на оскарження та скасувати рішення Гос-подарського суду Рівненської області від 15.08.2018 року в частині щодо зобов'язання поверну-ти майно загальною площею 42,7 м2 вартістю 103 500 грн. та ухвалити нове рішення в цій час-тині про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за скаргою Радивилівської районної організації партія "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина".

04 грудня 2018 року на адресу апеляційного господарського суду надійшла заява Голови Радивилівської районної організації "ВО "Батьківщина" про відвід судді члена-колегії Філіпової Т.Л., у задоволенні якої відмовлено ухвалою від 17.12.2018р. у складі колегії суддів головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. та ухвалою судді Маціщук А.В. від 19.12.2018р.

Крім того, 17.12.2018р. через канцелярію Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Голови Радивилівської районної організації "Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина" про відвід судді Північно-західного апеляційного господарського суду Бучинсь-кої Галини Богданівни.

Для розгляду заяви про відвід судді Бучинської Г.Б. у справі №918/298/18 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Грязнова В.В.

В обґрунтування даної заяви Радивилівська районна організація "ВО "Батьківщина" поси-лається на те, що існують обставини, які викликають сумніви в об'єктивності судді, а саме те, що чоловік судді Бучинської Г.Б. - ОСОБА_1 працює у прокуратурі Рівненської об-ласті з 4 липня 2014 року. Дана обставина на переконання заявника допомогла Позивачам у справі створити штучні докази (Журнали вхідної та вихідної кореспонденції) та надати їх суду, що викликає сумнів в неупередженості судді Бучинської Г.Б. як прямо чи побічно заінтересованої у результаті розгляду справи на користь Позивачів.

Розглянувши заяву Радивилівської районної організації "ВО "Батьківщина" про відвід суд-ді Бучинської Г.Б. у справі №918/298/18, суддя Грязнов В.В. не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрун-тованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у по-рядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуд-дя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скориста-тися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/ 02) від 03.05.2007р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відпо-відно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої при-хильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивно-го критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з ус-таленою практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повин-но установлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єк-тивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостері-гача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсто-ронності (див. рішення від 10 червня 1996р. у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими слова-ми, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рі-шення від 26.10.1984р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концеп-ції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обста-вин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п.62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду чи судді-члену колегії на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачу-ха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновле-ний, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учас-ників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розгля-дав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомо-гу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи ро-дичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасу-вання рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рі-шення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстан-цій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключни-ми обставинами у цій справі.

Розглядаючи заяву Радивилівської районної організації "ВО "Батьківщина" про відвід суд-ді Бучинської Г.Б. у справі №918/298/18, необхідно зазначити, що заява ґрунтується на припу-щеннях та суб'єктивній думці заявника, не підтверджена жодними доказами.

При цьому, станом на час розгляду даної справи судом чоловік судді Бучинської Г.Б. пра-цює начальником відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокура-тури Рівненської області (з 16 грудня 2016 року і по даний час). Посилання заявника на те, що ОСОБА_1, займаючи в 2016 році посаду Заступника прокурора Рівненської області, може влива-ти на хід розгляду справи відхиляються як припущення, оскільки станом на час розгляду справи в суді ОСОБА_1 є начальником відділу, котрий займається зверненнями громадян, а не предс-тавництвом та підтримкою державного обвинувачення в суді. Вказане свідчить про відсутність будь-якого зв'язку чоловіка судді Бучинської Г.Б. із розглядом та вирішенням даної справи за участю прокуратури та про відсутність у судді Бучинської Г.Б. прямого чи опосередкованого інтересу у даній справі.

Враховуючи викладені вище приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу судді, необхідно зазначити, що наведені Радивилівською районною організацією "ВО "Батьківщина" в заяві про відвід судді обставини та доводи у її обґрунтування, базуються на припущеннях, не підтверджені належними і допустимими доказами та не є підставою для відводу судді в розумінні ст.ст.35, 36 ГПК України, а тому така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Радивилівській районній організації "ВО "Батьківщина" у задоволенні заяви про відвід судді Бучинської Г.Б. у справі №918/298/18.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Грязнов В.В.