ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" грудня 2018 р., м. Київ            Справа№ 973/26/18

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Власов Ю.Л.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Кошлій Р.В.,

від відповідача: Марушко Н.В.,

розглянувши заяву Приватного підприємства "Інсталпласт-ХВ" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №973/26/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до Приватного підприємства "Інсталпласт-ХВ"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з позовною заявою до Відповідача про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №85-Н/14/89/ЮО від 10.09.2014р. у сумі 17512829,43 грн, з яких: основної заборгованості за кредитною лінією 7311703,80 грн; процентів за користування кредитною лінією 1513694,67 грн; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією 7208224,97 грн; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 1479205,99 грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 26.01.2018р. у третейській справі №18/17 позов задоволено повністю.

Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 26.01.2018р. у третейській справі №18/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018р. у справі №973/26/18 заяву Позивача про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 26.01.2018р. у третейській справі №18/17 було задоволено.

12.04.2018р. Київським апеляційним господарським судом видано наказ про примусове виконання вказаного рішення.

29.09.2018р. Відповідач звернувся до апеляційного суду із заявою про визнання наказу від 12.04.2018р. у справі №937/26/18 таким, що не підлягає виконанню.

До вказаної заяви також додано клопотання про витребування у Позивача виписки з депозитного рахунку №8383 за договором про відкриття депозитного рахунку №263/179/64210 від 09.10.2014р. за період із 09.09.2014р. по 28.09.2018р.

У подальшому, за клопотанням Відповідача, зазначене клопотання залишено судом без розгляду, оскільки вказані документи були подані Позивачем.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2018р. прийнято до розгляду заяву Відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №973/26/18, розгляд заяви призначено на 26.11.2018р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018р. відкладено розгляд заяви на 10.12.2018р.

07.12.2018р. Позивач подав до суду письмові пояснення, в яких заперечив щодо задоволення заяви Відповідача про визнання наказу від 12.04.2018р. у справі №937/26/18 таким, що не підлягає виконанню. Позивач вказує, що в поданій ним до приватного виконавця заяві про відкриття виконавчого провадження, Позивач зазначав про необхідність відкриття виконавчого провадження та стягнення з Відповідача грошових коштів у сумі 9286301,42 грн. (тобто, з вирахуванням частини погашеної заборгованості за рахунок коштів, списаних Позивачем з заставного депозиту Відповідача у сумі 8226528,01 грн).

Також до поданих пояснень Позивачем додано заяву про закриття провадження у справі у зв’язку з відсутністю предмету спору відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України. За клопотанням Позивача, зазначена заява залишена судом без розгляду.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Відповідача, заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

10.04.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії №85-Н/14/89/ЮО, до якого в подальшому сторонами вносились зміни та доповнення, відповідно до якого Позивач відкрив Відповідачу кредитну лінію, а Відповідач зобов’язався своєчасно та в повному обсязі виплачувати Позивачу проценти за користування кредитом, а також повернути наданий йому кредит у розмірах та в терміни, зазначені в договорі, а також виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.1.2 договору, зі змінами та доповненнями, ліміт кредитної лінії складає 7311703,80 грн.

10.09.2014р. для забезпечення виконання Відповідачем зобов’язань за договором про відкриття кредитної лінії, між Позивачем та Хамиком В.С., як майновим поручителем Відповідача, було укладено договір застави.

Відповідно до п.3.1. договору застави предметом застави є право вимоги на отримання депозиту в сумі 1000,00 грн, який розміщений Хамиком В.С. в Позивача на його депозитному рахунку №8383 за договором №263/179/642010 про відкриття депозитного рахунку (вклад «Стабільний») в рамках договору щодо банківського обслуговування від 09.09.2014р. та договору про внесення змін №1 від 10.09.2014р. до нього, укладеним (и) між Хамиком В.С. та Позивачем.

У випадку, якщо протягом дії цього договору вищевказана сума депозиту буде збільшена, зокрема внаслідок зарахування на вищевказаний депозитний рахунок суми нарахованих і сплачених, але не витребуваних Хамиком В.С. відсотків, предметом застави буде право вимоги Хамика В.С. на отримання всієї суми депозиту за вищевказаним договором банківського вкладу з урахуванням всіх збільшень.

З наявної в матеріалах справи виписки по особових рахунках Хамика В.С. за період із 09.09.2014р. по 28.09.2018р. у подальшому сума депозиту була збільшена ним до 8226528,01 грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 26.01.2018р. у третейській справі №18/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №85-Н/14/89/ЮО від 10.09.2014р. в сумі 17512829,43 грн, з яких: основної заборгованості за кредитною лінією 7311703,80 грн; процентів за користування кредитною лінією 1513694,67 грн; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією 7208224,97 грн; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 1479205,99 грн. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті третейського збору в сумі 42500 грн.

Крім того, рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 05.03.2018р. у третейській справі №16/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до Хамика Василя Степановича, треті особи: Приватне підприємство "Інсталпласт-ХВ", Хамик Катерина Григорівна про звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 10.09.2014р., позов задоволено повністю. В рахунок часткового погашення заборгованості Приватного підприємства "Інсталпласт-ХВ" перед Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" за договором про відкриття кредитної лінії №85-Н/14/89/ЮО від 10.09.2014р., що станом на 15.11.2017р. становить 17158895,79 грн та складається з: заборгованості за кредитною лінією – 7311703,80 грн; процентів за користування кредитною лінією – 1445741,06 грн; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією – 6970043,63 грн; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією – 1431407,30 грн., звернуто стягнення на предмет застави, а саме на грошові кошти в сумі 8226528,01 грн., які розміщені Хамиком Василем Степановичем на його депозитному рахунку, відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Сбербанк" на підставі договору №263/179/642010 про відкриття депозитного рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування від 09.09.2014р. та договору про внесення змін №1 від 10.09.2014р. до нього, укладеним між Хамиком Василем Степановичем та Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" шляхом зобов’язання Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" перерахувати грошові кошти в сумі 8226528,01 грн., які розміщені на депозитному рахунку, відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Сбербанк" на підставі договору №263/179/642010 про відкриття депозитного рахунку в рамках договору щодо банківського обслуговування від 09.09.2014р. та договору про внесення змін №1 від 10.09.2014р. до нього, укладеним між Хамиком Василем Степановичем та Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" в рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "Інсталпласт-ХВ" за договором про відкриття кредитної лінії №85-Н/14/89/ЮО від 10.09.2014р. Стягнуто з Хамика Василя Степановича на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" витрати по сплаті третейського збору в сумі 42500 грн.

26.03.2018р. Позивачем, на виконання рішення від 05.03.2018р. у третейській справі №16/17, було проведено списання з заставного депозиту коштів у сумі 8226528,01 грн., які, з урахуванням п.9.4. кредитного договору, направлено на погашення пені.

При цьому, 12.04.2018р. Київським апеляційним господарським судом у справі №973/26/18, на виконання рішення від 26.01.2018р. у третейській справі №18/17, видано наказ про стягнення Відповідача на користь Позивача заборгованості у сумі 17512829,43 грн.

Відповідач звернувся до суду із заявою про визнання наказу від 12.04.2018р. у справі №937/26/18 таким, що не підлягає виконанню.

Заяву Відповідач обґрунтовує тим, що зі змісту постанови приватного виконавця Михайловського С.В. про відкриття виконаного провадження ВП №57190616 з примусового виконання наказу Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018р. у справі №973/26/18 вбачається, що наказ суду було видано на загальну суму 17512829,43 грн., без врахування списаних 26.03.2018р. Позивачем з депозитного рахунку Хамика В.С. 8226528,01 грн. Відповідач зазначає, що вказаний судовий наказ був виданий після списання Позивачем грошових коштів з депозитного рахунку заставодавця, відтак, сума стягнення не відповідає фактичній сумі заборгованості Відповідача перед Позивачем за договором про відкриття кредитної лінії №85-Н/14/89/ЮО від 10.09.2014р. За наведених обставин, Відповідач вважає, що наказ Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018р. у справі №973/26/18 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.328 Господарського процесуального кодексу України Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з п. 19.3 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до розгляду судом заяви про виправлення помилки у виконавчому документі та/або визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд має право витребувати виконавчий документ і зупинити виконання за виконавчим документом.

Суд зазначає, що у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності та обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України «Про третейські суди» та ст.335 Господарського процесуального кодексу України. Відтак, суд, встановивши, відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, правомірно видав його на стягнення з Відповідача заборгованості у сумі 17512829,43 грн., без врахування списаних 26.03.2018р. Позивачем з депозитного рахунку Хамика В.С. 8226528,01 грн.

При цьому, як вбачається з заяви про відкриття виконавчого провадження, поданої до приватного виконавця Михайловського С.В. Позивачем, останній просить відкрити виконавче провадження та стягнути з Відповідача кошти в сумі 9286301,42 грн, тобто, із врахуванням списаних Позивачем 8226528,01 грн.

Крім того, відповідно до п.19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.09.2016р. №643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Як вбачається із п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№57190616 від 11.09.2018р., приватним виконавцем до стягнення з Відповідача зазначено основну винагороду у сумі 928630,14 грн (тобто, 10 відсотків від суми 9286301,42, яка підлягає стягненню на користь Позивача).

За наведених обставин, суд не приймає твердження Відповідача, що зі змісту постанови приватного виконавця Михайловського С.В. про відкриття виконаного провадження ВП №57190616 з примусового виконання наказу Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018р. у справі №973/26/18 вбачається, що наказ суду було видано на загальну суму 17512829,43 грн., без врахування списаних 26.03.2018р. Позивачем з депозитного рахунку Хамика В.С. 8226528,01 грн та, що сума стягнення не відповідає фактичній сумі заборгованості Відповідача перед Позивачем за договором про відкриття кредитної лінії №85-Н/14/89/ЮО від 10.09.2014р.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Відповідача про визнання наказу від 12.04.2018р. у справі №937/26/18 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 234, 328, 351 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству "Інсталпласт-ХВ" у задоволенні заяви про визнання наказу від 12.04.2018р. у справі №937/26/18 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя                                                                                          Ю.Л. Власов