ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 Справа №914/1608/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпаття-Теплобудресурс , м.Жидачів, Львівська область

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства ПС Компані, м.Червоноград, Львівська область

про стягнення заборгованості за договором № 01/03/2016 від 01.03.2016 про поставку вугілля в розмірі 182 602,80 грн

Суддя Ділай У.І.

Секретар Куць М.Я.

За участі представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_2 представник (Довіреність №12-11 від 12.11.2018р.)

Права і обовязки розяснено. Технічна фіксація здійснюється на комплексі "Акорд".

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпаття-Теплобудресурс до відповідача ОСОБА_1 підприємства ПС Компані про стягнення заборгованості за договором № 01/03/2016 від 01.03.2016 про поставку вугілля в розмірі 182 602,80 грн.

Ухвалою суду від 04.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27.09.2018.

Представник позивача в судове засідання зявився, надав суду усні пояснення, просив позовні вимоги задоволити.

Відповідач явку повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.09.2018 не виконав.

Ухвалою суду від 27.09.2018 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 02.11.2018.

Представник позивача в судовому засіданні 02.11.2018 підтримав позовні вимоги та подав клопотання про долучення до матеріалів справи акту приймання-передачі виконаних робіт від 02.11.2018 згідно договору про надання правничої допомоги від 10.08.2018.

Відповідач в судове засідання 02.11.2018 явку повноважного представника не забезпечив, однак на електронну адресу суду направив заяву, в якій зазначено, що в порушення умов договору позивач належним чином не надав заявку на поставку товару, відтак відповідач не мав можливості виконати свої зобовязання. При цьому, звернув увагу, що умови договору будуть виконані після надання позивачем заявки на відвантаження товару.

Ухвалою суду від 02.11.2018 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 13.11.2018.

12.11.2018 за вх.№43240/18 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю прибути в судове засідання по розгляду даної справи 13.11.2018 о 12:00 год уповноваженого представника позивача - адвоката ОСОБА_3 в наслідок його хвороби, та необхідністю подання по даній справі додаткових документів та просить суд розгляд даної справи відкласти на після 16 листопада 2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.11.2018 надав суду усні пояснення, просив в позові відмовити, не заперечує проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 13.11.2018 продовжено строк підготовчого засідання та відкладено на 04.12.2018.

04.12.2018 за вх.№46274/18 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 04.12.2018 надав усні пояснення, просив позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.12.2018 надав усні пояснення, проти позову заперечив.

Ухвалою від 04.12.2018 підготовче провадження закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 12.12.2018.

11.12.2018 відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначено, що .

Позивач в судове засідання 12.12.2018 явку повноважного представника не забезпечив.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.12.2018 заперечив проти позовних вимог.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

01.03.2016 між сторонами було укладено Договір №01/03/2016, відповідно до якого відповідач зобовязаний поставити вугілля, а позивач оплатити його на умовах, передбачених цим договором.

Ціна товару за цим договором орієнтовно складає 950,00 грн з ПДВ за одну тонну. Сума договору становить 1000000,00грн (п. 4.1 договору).

На виконання умов договору, в період з 06 жовтня 2016 року до 07 жовтня 2017 року позивачем сплачено відповідачу передоплату на загальну суму 184470,00 грн.

У п. 10.1 договору сторони узгодили термін дії договору: з моменту підписання сторонами і до 31.12.2017.

Як зазначив позивач, відповідачем не надано жодних доказів того, що він повідомляв покупця (позивача) про готовність товару для поставки та наявність такого товару (вартістю 182 602,80 грн.) на складі ПП ПС Компані.

Натомість, позивач повідомив, що ним направлялися заявки на відвантаження вугілля із зазначенням найменування товару, його кількості та найменування одержувача (в кількості 8 шт.) відповідачу по електронній пошті.

За твердженням позивача відповідач зобов'язань щодо поставки товару не виконав.

В порядку досудового врегулювання спору 03.07.2018 позивачем на адресу відповідача було відправлено вимогу про повернення в термін до 12 липня 2018 року грошових коштів в розмірі 184470,00 грн, перерахованих як передоплату за спірним договором. Вказану вимогу відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань, ПП Прикарпаття-Теплобудресурс звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості 184470,00 грн основного боргу та 7000,00грн витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката.

ПП ПС Компані заперечило проти позову зазначивши, що позивачем в порушення умов договору не було належним чином надано заявки на поставку товару, зазначеного в договорі, а тому відповідач не мав можливості належним чином виконати умови договору.

При цьому, відповідач повідомив, що на його електронну адресу дійсно надходили електронні листи з вкладеними файлами з розширенням dос, які містили таблиці ідентичні наведеним у письмових заявках долучених представником позивача. Проте дані документи не були скановані, не містили підпису директора та печатки позивача і відповідно не були взяті до уваги відповідачем.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до договору №01/03/2016 від 01.03.2016 поставка товару (вугілля) здійснюється автомобільним транспортом, проте у наданих позивачем письмових заявках вказано, що поставка повинна бути здійснена залізничним транспортом, що не передбачено договором. Додаткових угод, про зміну способу доставки між сторонами не укладалось.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір №01/03/2016 від 01.03.2016, у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором поставки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Позивач свої зобов'язання за спірним договором виконав повністю. При цьому, відповідач не передав товар, передбачений договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму в розмірі 184470,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Оскільки попередню оплату позивачем за товар здійснено, а товар у визначені строки відповідачем не передано, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

У п. 10.1 договору сторони узгодили термін дії договору: з моменту підписання сторонами і до 31.12.2017.

Відповідач обставин справи не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Покликання відповідача на відсутність, належним чином оформлених заявок на поставку товару судом відхиляються, оскільки позивач неодноразово надсилав на електронну адресу ПП ПС Компані заявки в електронній формі, однак останній не виконав їх. При цьому, відповідач не надав доказів зустрічного звернення до позивача про необхідність оформлення в інший спосіб заявок для поставки вугілля.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення суми попередньої оплати є правомірною та такою, що підлягає задоволенню в розмірі 184470,00 грн.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 7000,00грн. витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

До матеріалів справи долучено вказані вище документи, що підтверджують витрати позивача пов'язані з оплатою ним послуг, наданих адвокатом, а також документи, що підтверджують представництво інтересів позивача саме адвокатом.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00грн. витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7 ,13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства ПС Компані (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 44, ідентифікаційний код 36518451) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпаття-Теплобудресурс (81700, Львівська область, м. Жидачів, вул. Залізнична, 3, ідентифікаційний код 39539212) 182602,80 грн основного боргу, 7000,00грн витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката та 2739,04 грн. судового збору

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст складено 22.12.2018.

Суддя Ділай У.І.