СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2018 р. Справа № 910/3480/18

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: справу розглянуто в порядку письмового провадження без виклику учасників справиОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна», м. Харків

на рішення господарського суду Харківської області
від12.09.2018р. (повний текст підписано 20.09.2018р.)
у справі№ 910/3480/18 (суддя Жельне С.Ч.)
за позовом до відповідача Фермерського господарства «ОСОБА_4Ю.», с. Ланна Полтавської області Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна», м. Харків
простягнення 77 699,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до господарського суду звернулось Фермерське господарство «ОСОБА_4Ю.», с. Ланна Полтавської області (далі Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна», м. Харків (далі Відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 77 699,59 грн., з яких 68 400,00 грн. складає повернення суми авансового платежу за договором а 9 299,59 грн - проценти за користування чужими грошовими коштами.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.09.2018 позовні вимоги задоволені частково, з Відповідача на користь Позивача стягнуто суму неповернутого авансового платежу у розмірі 68400,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального права України, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог чинного законодавства та дійшов помилкового висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог, оскільки у Відповідача була відсутня реальна можливість поставити Позивачу товар у визначений Договором строк, що було зумовлено зупинкою трьох заводів виробників продукції. Зазначає, що поставити Позивачу оплачений шляхом внесення авансового платежу товар Відповідач міг виключно у випадку, коли цей товар був у нього в розпорядженні та за наявності волевиявлення на передачу цього товару саме Позивачу, чого в дійсності не мало місця.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2018р. у справі № 910/3480/18 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна», м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 12.09.2018 та встановлено строк учасникам справи до 03.12.2018 включно надати до Східного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч.10 ст.270 цього Кодексу, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інших клопотань від учасників справи не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

На адресу суду від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Зокрема, Позивач зазначив, що спірним Договором не передбачено порядку засвідчення факту виникнення обставин, які б були підставою для звільнення від відповідальності, а тому обставини на які посилається Відповідач в апеляційній скарзі не відповідають дійсності.

Враховуючи положення ч.ч.13, 14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

укладення 22.12.2016р. між сторонами Договору поставки № 22/12/16-ХИМ-А4, за умовами якого Відповідач зобов'язався поставити Позивачу добрива рідкі азотні (КАС) ТУ У 24.1-00203826.024-2002 марки КАС-32, виробництва ПрАТ "АЗОТ", а Покупець - прийняти та сплатити продукцію у кількості 12 тон за ціною з урахуванням ПДВ 68 400,00 грн.;

факт перерахування Позивачем Відповідачу 100 % авансового платежу на оплату продукції за вказаним Договором поставки у розмірі 68 400,00грн., що підтверджується копією платіжного доручення №10 від 22.12.2016р. (а.с. 18);

направлення Позивачем на адресу Відповідача претензій з вимогою повернути сплачений авансовий платіж та сплатити неустойку(а.с. 20, 26-27).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки №22/12/16 ХИМА4 від 22.12.2016р. в частині порушення строків поставки продукції у звязку з чим просив суд стягнути з Відповідача сплачений авансовий платіж у розмірі 68 400,00грн. та проценти за користування грошовими коштами позивача в сумі 9 299,59грн.

Відповідач у суді першої інстанції заперечував проти позову, посилаючись на неможливість поставки продукції за Договором у звязку з зупиненням його виробництва заводом-виробником, що в свою чергу у відповідності до п.9.2. укладеного між сторонами Договору поставки №22/12/16-ХИМ-А4 від 22.12.2016 є підставою для призупинення поставки товару або його розірвання в односторонньому порядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності факту неналежного виконання Відповідачем зобов'язань в частині поставки товару, а також не повернення грошових коштів у розмірі 68 400,00 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування грошовими коштами в сумі 9 299,59грн. Відповідачем не оскаржується, тому підстави для дослідження обставин справи в цій частині відсутні.

В свою чергу, в апеляційній скарзі апелянт посилається на встановлене у п.9.2. Договору право постачальника на призупинення поставки товару або його розірвання в односторонньому порядку у випадку неможливості здійснення поставки продукції із-за зупинення її виробництва заводом-виробником, у звязку з чим, на думку Відповідача, підстави для задоволення позову в частині стягнення 68 400,00 грн. основного боргу відсутні.

Досліджуючи обставини справи в оскаржуваній частині рішення, колегія суддів зазнчає наступне.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням, у свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За умовами ч. ч. 1 та 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати попередньо оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В п. 5.4 Договору поставки сторони визначили строк виконання Відповідачем своїх зобов'язань з поставки продукції за зазначеним договором до 15.03.2017, тоді як Договір був укладений, а попередня оплата внесена ще в грудні 2016року.

Таким чином, підписавши договір поставки, Відповідач погодився з усіма його умовами, зокрема, і зі строками, встановленими пунктом 5.4 (щодо поставки до 15.03.2017 продукції на суму сплаченого авансового платежу в розмірі 68 400,00 грн.), проте своїх зобов'язань з поставки продукції у строк, визначений Договором, не виконав.

За таких обставин, у Позивача виникло право вимоги щодо повернення сплаченого Відповідачу за платіжним дорученням від 22.12.2016 №10 на суму 68 400,00грн. авансового платежу на підставі ст. 693 Цивільного кодексу України.

При цьому, як свідчать матеріали справи ТОВ "Хімтрейд Україна" отримує продукцію для подальшої її реалізації у ТОВ "НФ Трейдинг Україна", яке реалізує продукцію заводів виробників на підставі укладеного з ним договору від 15.01.2016 № ДГ-КАС009503, а не у заводів-виробників зазначеної продукції, у звязку з чим доводи Відповідача щодо неможливості виконання свого зобовязання є безпідставним.

Крім того, за змістом п. 9.2. Договору передбачена можливість постачальника призупинити поставки за укладеним Договором або розірвати Договір, якщо неможливість поставки була викликана діями заводу виробника, проте таким правом до закінчення граничного строку поставки, Відповідач не скористався.

Право Позивача вимагати повернення суми попередньої оплати внаслідок прострочення поставки товару базується на нормах закону та не можу бути обмежене.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача 68400,00 грн. авансового платежу за Договором поставки від 22.12.2016 № 22/12/16-ХИМ-А4 є правомірним.

Будь яких обставин порушення судом норм матеріального права, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 12.09.2018 у справі № 910/3480/18 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна», м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.09.2018 у справі № 910/3480/18 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімтрейд Україна», м. Харків

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.12.2018

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай