УХВАЛА

13 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/537/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 (головуючий суддя Істоміна О.А., судді Россолов В.В., Слободін М.М.) та рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 (суддя Чистякова І.О.) у справі № 922/537/18

за позовом Харківської міської ради

до Фізичної особи - підприємця Васильєва Валерія Анатолійовича

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 Харківська міська рада через Східний апеляційний господарський суд повторно подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 у справі № 922/537/18 після повернення вперше поданої касаційної скарги на зазначені судові рішення ухвалою Верховного Суду від 21.09.2018 на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Верховного Суду від 16.11.2018 касаційну скаргу Харківської міської ради у справі № 922/537/18 залишено без руху, з підстав, що в поданій касаційній скарзі не наведено обґрунтування поважності причин перевищення десятиденного строку для усунення недоліків на подання касаційної скарги після її повернення та не зазначено об'єктивних обставин, що стали причиною пропуску строку на касаційне оскарження.

Вказаною ухвалою надано скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків скарги, а саме подання іншої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з належним обґрунтуванням наявності обставин та поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження

Ухвала суду від 16.11.2018 отримана скаржником - 26.11.2018, що підтверджується випискою з сайту "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень.

04.12.2018 Харківською міською радою направлено на адресу суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що копія ухвали Верховного Суду від 21.09.2018 надійшла безпосередньо до виконавця ОСОБА_5 лише 10.10.2018, що підтверджується відповідною резолюцією Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Натомість, розпорядженням Харківського міського голови від 11.10.2018 ОСОБА_5 звільнено 12.10.2018 за власним бажанням згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України. З урахуванням наведених обставин, ухвалу Верховного Суду від 21.09.2018 було розподілено до виконання на іншого представника скаржника лише 15.10.2018.

Разом з цим, ухвалу Верховного Суду від 21.09.2018 отримано основним представником Харківської міської ради лише 15.10.2018, а також необхідність певного проміжку часу для усунення недоліків касаційної скарги, представником Харківської міської ради для належного виконання завдань, встановлених процесуальним законодавством, а тому на думку скаржника, процесуальний строк на подання касаційної скарги пропущений з поважних причин.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

На підтвердження зазначених вище доводів підстав пропуску процесуального строку, скаржником до матеріалів клопотання додано відповідні службові записки та розпорядження.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов'язується з наявністю саме поважних причин його пропуску, поважними причинами його пропуску визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної касаційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються касаційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання касаційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає, що недотримання порядку подання касаційної скарги і повернення її скаржнику на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України не перериває перебіг цього строку та не є поважною причиною для поновлення строку, передбаченого статтею 119 Господарського процесуального кодексу України.

Лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання касаційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

Судом не приймаються посилання скаржника на поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження через звільнення виконавця - представника Харківської міської ради на якого було розподілено виконання процесуального документу, оскільки відповідні обставини стосуються виключно питань внутрішньої діяльності скаржника і не свідчать про існування об'єктивно непереборних причин, які унеможливлювали б своєчасне подання касаційної скарги в межах встановленого строку.

На думку колегії суддів, скаржник повинен був невідкладно вжити заходів для усунення недоліків та подати скаргу у найкоротший строк, але не пізніше 10 днів з дня отримання ухвали про повернення касаційної скарги, оскільки процесуальним законом для усунення недоліків встановлено саме 10 - денний строк.

Крім того, господарське процесуальне законодавство надає особі можливість представляти свої інтереси в порядку "самопредставництва".

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010).

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, зважаючи на зазначене вище, скаржником не надано належних доказів, які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили Харківській міській раді усунути недоліки касаційної скарги та подати невідкладно до суду касаційної інстанції касаційну скаргу в межах 10-денного строку з дня одержання 27.09.2018 ухвали Верховного Суду від 21.09.2018.

При цьому, критерій "невідкладності" означає усунення недоліків первісної касаційної скарги одразу після отримання ухвали про повернення первісної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Отже, скаржник в розумні інтервали часу не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження за його касаційною скаргою, адже статус скаржника у справі - позивача, тобто особи, яка ініціювала розгляд цієї справи судом, передбачає обізнаність останнього про існування та розгляд спору судом та, відповідно, про прийняття у справі судових рішень.

Інших доводів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку скаржником не зазначено.

Отже об'єктивних обставин, що не залежали від волевиявлення позивача, та які могли б вплинути на пропуск встановленого процесуального строку на касаційне оскарження, не вбачається, а тому колегія суддів вважає наведені обставини в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження неповажними і такими, що не дають підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки вони мають суб'єктивний характер та залежали лише від самого скаржника.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Застосування у даному випадку поновлення строку не є логічним і не узгоджується з завданнями та основними засадами господарського судочинства (ст. 2 ГПК України) щодо своєчасного вирішення судом спорів та розумності строків розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №922/537/18 за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 у даній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 174, 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/537/18 за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 у вказаній справі.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з доданими до скарги матеріалами, в тому числі оригінал платіжного доручення №1885 від 16.08.2018 на суму 3 524,00 грн, іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.