ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2795/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімор'є-Транс" про забезпечення позовних вимог за вх.№2-6292/18 від 12.12.2018р. по справі №916/2795/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімор'є-Транс" (65000, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд.93, кв.18)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Морріс-Компані" (65045, Одеська обл., місто Одеса, вул. Троїцька, будинок 54)

про стягнення 199 523,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Прімор'є-Транс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морріс-Компані", згідно якої просить суд стягнути з відповідача борг за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом №001/06-2017 у сумі 160 000 грн., 3% річних у сумі 3 494,10 грн., інфляційні втрати у сумі 6 460,59 грн., пеню у сумі 29 569,27 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору перевезення вантажу автомобільним транспортом №001/06-2017 від 01.06.2017р. в частині повної та своєчасної сплати наданих позивачем послуг.

Разом із позовною заявою до господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Прімор'є-Транс" було подано заяву про забезпечення позовних вимог (вх.№2-6292/18), в якій останній просить суд накласти арешт на майно та грошові кошти в розмірі 199 523,96 грн. на рахунку №7194 у АТ "Укрсоцбанк", що належать ТОВ "Морріс-Компані", а також на усіх рахунках, що відкриті у інших банках та належать відповідачу, і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Необхідність забезпечення позову ТОВ "Прімор'є-Транс" обґрунтовує відсутністю будь-яких дій боржника щодо врегулювання погашення існуючого боргу, внаслідок чого існує вірогідність утруднення виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однак положення зазначеної норми пов'язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1- 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Так, в обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову позивач лише зазначає про відсутність з боку відповідача дій, направлених на погашення існуючої заборгованості, та не надає, при цьому, жодних належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімор'є-Транс", оскільки остання взагалі не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому у разі невжиття таких заходів.

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімор'є-Транс" про забезпечення позовних вимог за вх.№2-6292/18 від 12.12.2018р. по справі №916/2795/18.

Ухвала набрала чинності 14.12.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-замхідного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Ю.М. Щавинська