СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. Справа № 913/276/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат за дов.,

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за вх. №506 Л/1 на рішення господарського суду Луганської області від 04.09.2018 (повний текст складено 10.09.2018, суддя Ковалінас М.Ю.) у справі № 913/276/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут", м.Сєвєродонецьк, Луганська область,

до Станично-Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, смт. Станиця-Луганська, Станично-Луганський район, Луганська область,

про стягнення 111 682, 12 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Луганської області по справі № 913/276/18 від 04.09.2018 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" до Станично-Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про стягнення боргу за поставлений природний газ задоволено повністю.

Стягнуто зі Станично - Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (, вул. Центральна, буд. 5, смт. Станиця-Луганська Станично - Луганського району Луганської області, 93601) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" (, вул. Гагаріна, 87, к.307, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400) борг у сумі 111682 (сто одинадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн 12 коп. за період з 01.02.2018 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.03.2018, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Станично - Луганська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення по справі прийнято без зясування усіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору. Зокрема посилається, що технічні акти про фактичне споживання природного газу за договором розподілу природного газу № 094213ОQPD016 від 01.01.2016 р. складений представником Марківського МУЕГГ філії ПАТ «Луганськгаз» від 28.02.2018 про використання газу в обсязі 3533 куб. м. та 31.03.2018 про використання газу в обсязі 3026 куб. м. судом не досліджено. Акти приймання-передачі, на які послався суд першої інстанції, не підписано відповідачем, а тому є не належними доказами по справі.

19.11.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що рішення по справі судом першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 р. розгляд справи призначено на 20.12.2018 р.

В судове засідання призначене на 20.12.2018 р. зявився представник позивача, який просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники заявника апеляційної скарги в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка сторін не визнавалася обовязковою.

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухав пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.02.2018 позивачем, згідно вхідного штампу №166, було отримано заяву від 23.02.2018 №45/10/12-29-03-00 Станично-Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, в якій остання просила укласти договір на постачання природного газу для потреб неприбуткових споживачів на 2018 рік з очікуваним обсягом споживання газу на період дії договору 25,330 тис. куб. м.

23.03.2018 позивачем, згідно вхідного штампу №212, було отримано лист - запрошення до участі у переговорній процедурі закупівлі, згідно ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі".

Судом першої інстанції також встановлено, що Позивачем на адресу Відповідача було направлено договір від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів). Договір було підписано Відповідачем, засвідчено печаткою та направлено на адресу ТОВ "Луганськгаз Збут". ( а.с.31-33)

Відповідно до п.1.1. вище зазначеного договору постачальник (ТОВ "Луганськгаз Збут") зобов'язується передати у власність споживачу (Станично-Луганська ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області) у 2018 році товар - природний газ, в обсягах, строках, порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а споживач зобов'язується прийняти газ та оплатити його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, що визначені цим Договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що постачальник передає споживачу у період з 01.02.2018 по 31.12.2018 (включно) природний газ в планових річних обсягах постачання газу до 25330 куб.м., які визначаються як сума місячних планових обсягів, зазначених у пункті 1.3. цього договору.

Згідно п. 3.2. договору ціна природного газу за 1000 куб. м становить 10126,47 грн, без урахування ПДВ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 10,60 без ПДВ. Крім того, ПДВ 2027,41 грн. Ціна природного газу до сплати за 1000 куб. м. - 12164,48 грн.

Пунктом 11.1 розділу 9 договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання та відповідно до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині постачання природного газу з 01.02.2018 року по 31.12.2018 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

На адресу відповідача, згідно фіскального чеку від 18.05.2018 №609 та опису вкладення від 18.05.2018, позивачем було направлено лист від 17.05.2018 №8714 з актами приймання - передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 01.0.2018 №2018/Б-СРБ/217, а саме: акт №189 за лютий 2018 на суму 12091,50 грн; акт №391 за лютий 2018 на суму 42977,12 грн; акт №160 за березень 2018 на суму 19803,78 грн; акт №116 за березень 2018 на суму 36809,72 грн та рахунки на оплату поставленого природного газу за договором від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217, а саме: б/д №2424 на суму 12091,50 грн; б/д №3788 на суму 19803,78 грн; б/д №3773 на суму 36809,72 грн; б/д №2472 на суму 42977,12 грн.

Згідно бухгалтерської довідки - розрахунку зобов'язань за обсяги спожитого природного газу ТОВ "Луганськгаз Збут" від 23.05.2018 станом на 22.05.2018 за Станично-Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області обліковується дебіторська заборгованість в сумі 111682 грн 12 коп. за обсяги спожитого природного газу в період з 01.02.2018 по 31.03.2018.

Позивачем, під час розгляду справи судом першої інстанції, долучено до матеріалів справи технічні акти про фактичне споживання відповідачем природного газу, а саме:

-технічний акт від 28.02.2018, в якому зазначено, що відповідачем в лютому 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 994 м. куб.;

-технічний акт від 28.02.2018 р. в якому зазначено, що відповідачем у лютому 2018 р. прийнято та використано природний газ в обсязі 3533 м. куб.;

-технічний акт від 31.03.2018 р, в якому зазначено, що відповідачем в березні 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 1628 м. куб.;

-технічний акт від 31.03.2018 р., в якому зазначено , що відповідачем у березні 2018 р. прийнято та використано природний газ в обсязі 3026 м.куб.

Зазначені акти підписані та скріплені печаткою відповідача без будь-яких претензій та зауважень (а.с. 43, 44, 45).

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. ( ст.629 ЦК України)

Відповідно до приписів ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що до договору поставки енергоносіїв приєднаними мережами застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (газ) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (газ) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка продукції є різновидом відносин купівлі-продажу.

Законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 року №329-VIII та Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила) з урахуванням яких і здійснювалося постачання, встановлено наступне: "розрахунковий період - газовий місяць, визначений договором постачання природного газу, в якому діючим постачальником забезпечується постачання природного газу споживачу та здійснюються відповідні розрахунки за поставлений природний газ".

Частиною 3 розділу II "Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими" передбачено, що договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий ЕІС-код, та на строк, який кратний величині розрахункового періоду, визначеного в договорі постачання природного газу.

За приписами статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції, між позивачем та відповідачем 01.02.2018 р. було підписано договір від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів).

У зв'язку з тим, що об'єкт відповідача є соціально значимим, позивач взяв на себе зобов'язання постачати йому природний газ на період проведення тендерної процедури та у період з 01.02.2018 по 31.03.2018.

Позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 111682 грн 12 коп, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (а.с.36, 38, 40, 42).

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів у справі, які підтверджують постачання позивачем відповідачу природного газу в певних розмірах.

Пунктом 2.9.1 Договору встановлено, що за підсумками розрахункового періоду споживач до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Пунктом 2.9.2. договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу (п. 2.9.3 договору).

Пунктом 2.9.4. Договору встановлено, що у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутися до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюються відповідно до даних постачальника.

Пунктом 2.9.5 Договору сторони передбачили, що у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або не надання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 15 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаний Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Крім того, згідно пункту 12 Р.11 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати діючому постачальнику копію відповідного акту про фактичний обєм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (Кодексу газорозподільних систем. На підставі отриманих від споживача даних та / або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірника акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані повноважним представником постачальника.

Взаємовідносини між Постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеного між постачальником та Оператором ГТС.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, копії актів про фактичне споживання природного газу за договором розподілу, які підписані відповідачем та Оператором ГРМ/ГРС, додано до матеріалів справи.

Визначений у цих актах обєм природного газу повністю відповідає обєму спожитого Відповідачем природного газу зазначеного у актах приймання-передачі природного газу, які так і не було повернуто на адресу позивача.

За змістом п.4.1. Договору , розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п.4.2. Договору. оплата здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, визначений постачальником після отримання від постачальника рахунку та акту приймання-передачі природного газу. Платежі вносяться не пізніше 05 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На підтвердження факту спожитого природного газу позивачем до матеріалів справи додано технічні акти про фактичне споживання відповідачем природного газу, а саме: технічний акт від 28.02.2018, в якому зазначено, що відповідачем в лютому 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 994 м. куб.; технічний акт від 28.02.2018 р. в якому зазначено, що відповідачем у лютому 2018 р. прийнято та використано природний газ в обсязі 3533 м. куб.; технічний акт від 31.03.2018 р, в якому зазначено, що відповідачем в березні 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 1628 м. куб. ; технічний акт від 31.03.2018 р., в якому зазначено , що відповідачем у березні 2018 р. прийнято та використано природний газ в обсязі 3026 м.куб. (а.с. 43, 44, 45).

Ці акти отримані, підписані та скріплені печаткою відповідача без будь-яких претензій та зауважень, відповідачем не оспорювались та були використані позивачем для розрахунку вартості спожитого природного газу за оспорюваний період

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2018 позивач звернувся до відповідача з листом -вимогою від 17.05.2018 №871, у якому повідомив споживача про наявність заборгованості за спожитий природний газ у лютому - березні 2018 року у розмірі 111682 грн 12 коп. та просив сплатити грошові кошти у заявленому розмірі за надісланим рахунками на оплату, складеними на підставі актів приймання - передачі наданих послуг за лютий 2018 та березень 2018 за погодженою сторонами ціною у договорі від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу.

Відповідачем належних та допустимих доказів які спростували факт наявності заборгованості у визначеному розмірі перед ТОВ "Луганськгаз Збут", до матеріалів справи, як під час розгляду судом першої інстанції так і під час апеляційного провадження, не надано.

Оскільки на момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи були відсутні будь-які докази сплати відповідачем вартості отриманого та спожитого природного газу за період з 01.02.2018 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.03.2018 в добровільному порядку, та враховуючи те, що відповідачем підтверджується факт споживання природного газу, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що відповідач по цій справі у спірний період не отримував природний газ, або отримував природний газ у цей період у іншого постачальника на підставі відповідного договору.

З огляду на наведене, зясування обставин яким же оператором ГРМ поставлявся газ відповідачу, при наявності діючого договору між позивачем та відповідачем на постачання природного газу у період лютий березень 2018 р., не має значення для вирішення спору по суті.

Згідно приписів ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у звязку з чим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення по справі залишається без змін.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Станично-Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, смт. Станиця-Луганська, Станично-Луганський район, Луганська область, на рішення господарського суду Луганської області від 04.09.18 у справі № 913/276/18 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Луганської області від 04.09.2018 у справі №913/276/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано протягом 22.12.2018.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя М.М. Слободін

Суддя В.В. Россолов