РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2018Справа № 910/11378/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІАН"

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН"

про стягнення 246 306,24 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача; Павлюк О.А.

від третьої особи: Шоман С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІАН" про стягнення 246306,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015 право вимоги за якою позивач отримав на підставі договору відступлення прав вимоги від 18.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11378/18, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 25.09.2018 та залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

17.09.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що дистриб'юторська угода №648/20.03.15 від 20.03.2015 не укладалась та не підписувалась відповідачем. Відповідач стверджує, що надана позивачем дистриб'юторська угода №648/20.03.15 від 20.03.2015 має ознаки підробленого документу, оскільки угода не містить справжнього підпису директора товариства, відтиск печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "НІАН", відрізняється від дійної печатки, що використовується товариством. Також, відповідач зазначає, що про відмінність прізвища директора ТОВ "НІАН".

Окрім того, відповідач посилається на те, що дистриб'юторська угода містить застереження щодо необхідності погодження відповідача на відступлення прав вимоги за вказаною угодою, в підтвердження відповідачем до відзиву подано дистриб'юторську угода №648 від 20.03.2015 у іншій редакції, ніж додана до позову.

В судовому засіданні 25.09.2018 представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій проти викладених у відзиві обставин заперечив. Позивачем зазначено, що описка в угоді щодо прізвища директора ТОВ "НІАН" не може свідчити про підробку угод, а печатка товариства могла бути змінена у зв'язку зі її фізичним зносом.

В судовому засіданні 25.09.2018 відкладено підготовче засідання на 23.10.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Третій особі направлено ухвалу про повідомлення про підготовче засідання.

В судовому засіданні 23.10.2018 представник відповідача надав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач зазначив, що не здійснював заміну печатки товариства та директор ТОВ "НІАН" дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015 не підписував.

В судовому засіданні 23.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/11378/18 та відкладено підготовче засідання на 20.11.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Третій особі направлено ухвалу про повідомлення про підготовче засідання.

В судовому засіданні 20.11.2018 відкладено підготовче засідання на 29.11.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Третій особі направлено ухвалу про повідомлення про підготовче засідання.

В судовому засіданні 29.11.2018 представник позивача та відповідача надали суду для огляду оригінали свої редакції дистриб'юторської угоди, а саме: позивачем було надано оригінал дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015, а відповідачем - оригінал дистриб'юторської угоди №648 від 20.03.2015.

В судовому засіданні 29.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.12.2018, про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання. Третій особі направлено ухвалу про повідомлення про розгляд справи по суті.

11.12.2018 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

В судове засідання 11.12.2018 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою від 29.11.2018 про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення щодо свого клопотання, просив суд його задовольнити.

У своєму клопотанні Товариство з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" просить суд зупинити провадження у даній справі до вирішення Голосіївським районним судом м. Києва справи №752/21272/18 та набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом з тим, частиною 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

В судовому засіданні 29.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.12.2018.

Згідно з ст. 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Частиною 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на закриття підготовчого провадження по справі 29.11.2018 та призначення справи до розгляду по суті, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання третьої особи та зупинення провадження по справі з підстав, визначених п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України, на стадії розгляду справи по суті.

З урахуванням наведеного, клопотання ТОВ "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" про зупинення провадження у даній справі залишено судом без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення по суті своїх заперечень, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні 11.12.2018 письмових пояснень по суті спору не надав, проте зазначив, що договір відступлення прав вимог підписаний від імені третьої особи представником з перевищенням повноважень.

В судовому засіданні 11.12.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" (первісний кредитор, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" (новий кредитор, позивач) укладений договір відступлення прав вимоги. Відповідно до умов якого первісний кредитор уступає, а новий кредитор набуває право вимоги виконання зобов'язань за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015, укладеною між первісним кредитором та боржником, Товариством з обмеженою відповідальністю "НІАН" на загальну суму 246 306,24 грн.

За даним договором новий кредитор набуває право вимагати від боржника належного виконання зобов'язань згідно дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015 на загальну суму 246 306,24 грн. (п. 2 договору).

Відповідно до п. 3 договору, в результаті відступлення права вимоги, передбаченої даним договором, до нового кредитора переходять також всі права, що забезпечують виконання зобов'язання боржника.

Згідно із п. 4 договору, копії документів, що підтверджують право вимоги, передаються первісним кредитором новому кредитору згідно Акту приймання-передачі бухгалтерських документів до моменту підписання даного договору і є його невід'ємною частиною.

14.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" підписаний акт приймання-передачі бухгалтерської документації, згідно із яким Товариством з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" передані дистриб'юторська угода №648/20.03.15 від 20.03.2015 та видаткові накладні за договором, накладні на повернення товару та акти звірки.

Договір відступлення прав вимоги від 18.06.2018, згідно із пункту 9 договору, набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

В підтвердження заборгованості, переданого за договором відступленого права вимоги від 18.06.2018 позивачем надано копії дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015, видаткової накладної №КГВ0000103 від 18.01.2018, товарно-транспортної накладної від 18.01.2018, видаткової накладної № КГВ0000105 від 18.01.2018 та товарно-транспортної накладної від 18.01.2018.

25.06.2018 позивач направив на позивачу повідомлення вих. № 156 від 25.06.2018 про відступлення права вимоги.

13.07.2018 позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. №286 від 13.07.2018 про погашення заборгованості у сумі 246306,24 грн.

Оскільки відповідач заборгованості за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015 у сумі 246 306,24 грн., право вимоги на яку позивач отримав згідно із договору відступлення прав вимоги від 18.06.2018, не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю правовою суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що у відповідності до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" договором відступлення прав вимоги від 18.06.2018, до позивача перейшло право вимоги на загальну суму 246 306,24 грн. за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015.

У відповідності до договору відступлення прав вимоги від 18.06.2018 позивач набуває право вимагати від боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "НІАН" належного виконання зобов'язань згідно дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015.

В підтвердження наявності зобов'язання відповідача у сумі 246 306,24 грн. за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015, позивачем надано суду копії дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015, видаткової накладної №КГВ0000103 від 18.01.2018, товарно-транспортної накладної від 18.01.2018, видаткової накладної №КГВ0000105 від 18.01.2018 та товарно-транспортної накладної від 18.01.2018.

Водночас, відповідач в заперечення заявлених вимог посилається на те, що дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015 в редакції наданої позивачем між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НІАН" не укладалось.

Натомість, позивачем надана дистриб'юторська угода №648 від 20.03.2015, в іншій редакції, ніж надана позивачем до матеріалів позовної заяви.

За змістом пункту 8.3. наданої відповідачем дистриб'юторської угоди №648 від 20.03.2015, сторони не мають права передавати третій стороні будь-які права та/або обов'язки по даній угоді без письмового погодження іншої сторони.

У зв'язку зі наявністю в матеріалах справи різних за змістом договорів, в судовому засіданні 23.10.2018 суд зобов'язав позивача та відповідача надати оригінали дистриб'юторських угод для огляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 29.11.2018 судом оглянуто надані представниками позивача та відповідача примірники оригіналів дистриб'юторських угод.

Судом встановлено, що дистриб'юторська угода №648/20.03.15 від 20.03.2015, надана відповідачем та дистриб'юторська угода №648 від 20.03.2015 надана відповідачем, є різними за своїм змістом та з різними номерами.

Також, з наданих для огляду сторонами дистриб'юторських угод вбачається, що на дистриб'юторські угоди містять різні підписи від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю "НІАН" Жучкова Н.С. При цьому, згідно із наданої відповідачем копії сторінки паспорту громадянина Жучкова Н.С. для виїзду за кордон вбачається, що підпис від імені директора ТОВ "НІАН", який міститься у дистриб'юторській угоді №648/20.03.15 від 20.03.2015 є відмінним від підпису Жучкова Н.С., наявного на вказаній сторінці паспорта.

Більш того, в наданій позивачем дистриб'юторській угоді №648/20.03.15 від 20.03.2015 зазначено директором ТОВ "НІАН" - "Жучькова Н.С.".

Судом, також встановлено, що в наявних в матеріалах справи видаткових накладних №КГВ0000103 від 18.01.2018, № КГВ0000105 від 18.01.2018 та товарно-транспортних накладних від 18.01.2018, відсутні посилання на будь-яку із наданих сторонами дистриб'юторських угод як на підставу поставки товару.

За наявності різних за змістом в матеріалах справи дистриб'юторських угод, у господарського суду відсутні правові підстави для прийняття як належного доказу виникнення у відповідача зобов'язань у сумі 246306,24 грн. за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015, що наданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, присутній у судовому засіданні 11.12.2018 представник третьої особи зазначив, що договір відступлення прав вимоги від 18.06.2018 підписаний від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" представником на підставі довіреності від 21.02.2018 за №376, що видана з перевищенням повноважень, у зв'язку із чим, учасник ТОВ "КАМЯНКА ГЛОБАЛ ВАЙН" звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом про визнання недійсними довіреності від 21.02.2018 та наказу від 21.02.2018 і зобов'язання вчинити дії.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Наведена норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вище наведене, оскільки в матеріалах справи наявні різні за змістом дистриб'юторські угоди, з огляду на заперечення відповідача щодо укладення дистриб'юторської угоди №648/20.03.15 від 20.03.2015 в редакції наданій позивачем, приймаючи до уваги те, що у видаткових накладних №КГВ0000103 від 18.01.2018, №КГВ0000105 від 18.01.2018 та товарно-транспортних накладних від 18.01.2018, відсутні посилання на одну з наданих сторонами дистриб'юторських угод, суд прийшов до висновку, що позивачем належними та допустимими засобами доказування не було доведено факту існування у відповідача зобов'язань у сумі 246306,24 грн. за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015.

В той же час, посилання відповідача на відмінність відтиску печаток на дистриб'юторських угодах не приймається судом до уваги, оскільки в силу приписів ст. 181 ГК України, ст. 207 ЦК України, наявність печатки товариства на господарському договорі не є обов'язковим.

Крім того, у даній справі не підлягають дослідженню обставини, щодо наявного у пункті 8.3. дистриб'юторської угоди №648 від 20.03.2015 (у редакції відповідача) застереження щодо необхідності письмового погодження іншої сторони у разі передання третій стороні будь-які прав та/або обов'язків за угодою.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оскільки позивачем не доведено належними та достатніми доказами наявності у відповідача зобов'язання у сумі 246 306,24 грн. саме за дистриб'юторською угодою №648/20.03.15 від 20.03.2015, права вимоги за якою були передані позивачу згідно із договором відступлення права вимоги від 18.06.2018, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.12.2018.

Суддя О.В. Гулевець