СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. Справа № 922/3972/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Пелипенко Н.М. , суддя Чернота Л.Ф.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представника органу ДВС ОСОБА_1 (довіреність №3951/20.3-03 від 29.12.2017),

та представників сторін:

позивача ОСОБА_2 (довіреність №14-210 від 26.10.2018, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1843 від 10.10.2017),

відповідача - не зявився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача (вх.№4993) на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.10.2018 (повний текст складено 16.10.2018, суддя Новікова Н.А.) у справі №922/3972/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України", м. Київ,

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

про стягнення 128105652,43 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.10.2018 у справі №922/3972/14 скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України" від 05.10.2018 вих. №14/5-2597в (вх. №29202 від 09.10.2018 ) на дії органу Державної виконавчої служби України від залишено без розгляду.

Вказана ухвала мотивована тим, що позивач звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця з порушенням процесуальних строків, визначених ст.341 ГПК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Суд першої інстанції встановив, що позивач отримав оскаржувану ухвалу державного виконавця 21.09.2018, у звязку з чим 10-ти денний строк на оскарження дій державного виконавця сплинув 01.10.2018. Враховуючи, що скарга на дії державного виконавця надіслана позивачем до господарського суду Харківської області 05.10.2018, місцевий господарський суд дійшов висновку про порушення позивачем процесуальних строків на оскарження дій державного виконавця, а тому залишив скаргу без розгляду.

Позивач із вказаною ухвалою не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить цю ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що місцевий господарський суд неправильно застосував положення ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено спеціальний порядок обчислення строків для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця - протягом 10 робочих днів, з дня, коли особа дізналася про порушення її прав. Як зазначає апелянт, спірні правовідносини регулюються положеннями вказаного закону, який є спеціальним по відношенню до норм ГПК України. Позивач вказує на те, що він своєчасно, в межах визначених ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» строків звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, а тому у суду були відсутні підстави для залишення скарги без розгляду.

В судовому засіданні 20.12.2018 представник позивача підтримав вказані доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до господарського суду Харківської області.

Державний виконавець відзив на апеляційну скаргу не надав.

В судовому засіданні 20.12.2018 представник органу Державної виконавчої служби проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання 20.12.2018 свого представника не направив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та органу Державної виконавчої служби, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило суд стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" грошові кошти у розмірі 128105652,43 грн., з яких: 78902613,84 грн. - сума основного боргу, 8194997,32 грн. - пеня, 6859638,71 грн. - 3% річних, 34148402,56 грн.- інфляційні втрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.2014 у справі №922/3972/14 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" суму основного боргу у розмірі 78902613,84 грн., 3% річних у розмірі 6859638,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 34148402,56 грн., пеню у розмірі 1114519,64 грн., судовий збір у розмірі 73080,00 грн. (а.с.220-227 т.1).

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 та постановою Вищого господарського суду від 19.05.2015 у справі №922/3972/14 (а.с.58-65, 121-125 т.2).

На виконання рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2014 у цій справі, 18.11.2014 господарським судом Харківської області видано відповідний наказ (а.с.232 т.1).

05.01.2015 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №45958698 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 18.11.2014 у справі №922/3972/14 (а.с.174 зворот т.1).

11.09.2018 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, на підставі п.10 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.10 т.3).

Вказана постанова отримана позивачем 21.09.2018, про що свідчить вхідний штамп ПАТ «НАК «Нафтогаз» на копії цієї постанови (а.с.10 т.3).

05.10.2018 позивач направив до господарського суду Харківської області скаргу на дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №45958698, що підтверджується поштовим конвертом ПАТ «Укрпошта» (а.с.19 зворот т.3).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення скарги позивача без розгляду, суд першої інстанції виходив із наступного:

-21.09.2018 позивач отримав оскаржувану ухвалу державного виконавця, а отже, із вказаної дати він дізнався про порушення своїх прав;

-з урахуванням ст.341 ГПК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» останній 10-ти денний строк для оскарження позивачем дій державного виконавця сплинув 01.10.2018;

-позивач направив скаргу на дії державного виконавця до господарського суду Харківської області 05.10.2018, тобто, з порушенням процесуальних строків, визначених ст.341 ГПК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Водночас, статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 вказаної статті, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строків на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Судова колегія враховує, що у разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (у даному випадку статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження»), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами статті 341 Господарського процесуального кодексу України (Аналогічна правова думка міститься в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб Державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

Враховуючи наведене, перебіг процесуальних строків на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця повинен визначатися за нормами спеціального закону, який регулює спірні правовідносини, а саме: частини 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, дії державного виконавця можуть бути оскаржені до суду протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася про порушення її прав.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2018 позивач дізнався про винесення державним виконавцем постанови від 11.09.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій, що підтверджується вхідним штампом ПАТ «НАК «Нафтогаз» на отриманій копії цієї постанови (а.с.10 т.3).

З урахуванням приписів частини 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», процесуальний строк на оскарження позивачем вказаної постанови державного виконавця становить 10 робочих днів та спливає 05.10.2018.

Позивач 05.10.2018, тобто в межах встановлених строків, направив до господарського суду Харківської області скаргу на дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №45958698, що підтверджується поштовим конвертом ПАТ «Укрпошта» (а.с.19 зворот т.3).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга на дії державного виконавця направлена позивачем до господарського суду Харківської області своєчасно та без порушення встановлених законом строків.

Місцевий господарський суд при визначенні строків на оскарження дій державного виконавця неправильно застосував загальні положення статті 341 ГПК України та дійшов помилкового висновку про те, що строк на оскарження позивачем дій державного виконавця закінчився 01.10.2018, тобто, після спливу 10 календарних днів з дня, коли позивач дізнався про порушення його прав.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в межах строків, визначених частиною 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення скарги без розгляду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування ухвали господарського суду Харківської області від 16.10.2018 року у цій справі з передачею справи для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Щодо розподілу судових витрат в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія зазначає, що розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, повинен бути здійснений судом першої інстанції за наслідками вирішення спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.270, 271, п.6 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст.280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.10.2018 року у справі №922/3972/14 скасувати.

Справу №922/3972/14 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.12.2018р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя Л.Ф. Чернота