ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа№ 910/14598/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В

Чорногуза М.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.

без виклику сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 (повний текст складено 29.10.2018)

у справі №910/14598/17 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері - Завод бурового обладнання»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері - Бурове обладнання (Україна)»,

3)Товариства з обмеженою відповідальністю «Консорис Партнери»

про стягнення 3 397 091, 17 доларів США та 75 389 577, 42 грн,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Фактор Плюс») звернулось до Господарського суду міста Києва було з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісквері - Завод бурового обладнання» (далі - ТОВ «Діскавері - Завод бурового обладнання»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Діскавері - Бурове обладнання (Україна)» (далі - ТОВ «Діскавері - Бурове обладнання (Україна)»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Консорис Партнери» (далі - ТОВ «Консорис Партнери») про стягнення 3 397 091, 17 доларів США та 75 389 577, 42 грн.

Позовні вимоги про стягнення обґрунтовані тим, що позивач є кредитором за кредитним договором № 196/12-KL від 28.08.2012, у зв'язку із відступленням йому ПАТ «Златобанк» відповідних прав вимоги на підставі договору відступлення права вимоги, що посвідчений 04.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., за реєстровим номером 236.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 клопотання ТОВ «Діскавері - Бурове обладнання (Україна)» про зупинення провадження у справі № 910/14598/17 задоволено. Зупинено провадження у справі №910/14598/17 за позовом ТОВ «ФК «Фактор Плюс» до ТОВ «Діскавері - Завод бурового обладнання», ТОВ «Діскавері - Бурове обладнання (Україна)» та ТОВ «Консорис Партнери» про стягнення 3 397 091,17 доларів США та 75 389 577,42 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/17763/17 за позовом ПАТ «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славкіної М.А. до ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОР ПЛЮС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)», ТОВ «ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ» про визнання недійсним договору, застосування наслідків недійсності правочину та скасування записів, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Національного банку України до ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОР ПЛЮС», ПАТ «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славкіної М.А., за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: ТОВ «ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)», ТОВ «ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору.

Ухвала Господарського суду міста Києва обґрунтована тим, що саме в межах справи № 910/17763/17 буде розглянуто питання наявності у позивача об'єктивного цивільного права, тобто безпосередньо дійсності договору, як підставу виникнення права вимоги у ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», у зв'язку з чим суд дійшов висновку про неможливість розгляду справи № 910/14598/17 до вирішення спору у справі № 910/17763/17.

Суд першої інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі на підставі ст. 227, 229 ГПК України.

3. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів.

ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/14598/17 (щодо зупинення провадження у справі №910/14598/17 до вирішення справи №910/17763/17), а справу №910/14598/17 передати на розгляд Господарському суду міста Києва для вирішення по суті.

Скаржник стверджує, що відсутня об'єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи (№910/17763/17). Так, заявник зазначає, що відповідач 2, позивач, ПАТ «Златобанк», Національний банк України є учасниками обох справ (№ 910/4678/16 та № 910/14716/17), в межах розгляду яких уже розглядалися позовні вимоги про визнання договору відступлення недійсним.

У порушення приписів ГПК України, судом першої інстанції не було взято до уваги, та не надано правову оцінку заявленим доводам позивача про відсутність підстав для зупинення провадження, оскільки в межах розгляду справ № 910/4678/16 та № 910/14716/17 уже було встановлено, що договір відступлення укладено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував норм законодавства щодо преюдиції чинності договору (ст. 204 Цивільного кодексу України), оскільки договір відступлення права вимоги є правомірним в силу закону та не визнаний судом недійсним.

Також заявник, з посиланням на ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказує на те, що зупинення провадження у справі має наслідком порушення розумних строків тривалості судового провадження.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

27.11.2018 через канцелярію суду від ТОВ «Діскавері - Завод бурового обладнання» та ТОВ «Діскавері - Бурове обладнання (Україна)» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідачі 1, 2 просить апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фактор Плюс» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/14598/17 - без змін.

Відповідачі 1, 2, посилаючись на ст. 227 ГПК України, вказують, що саме в межах справи № 910/17763/17 буде розглянуто питання наявності у ТОВ «ФК «Фактор Плюс» об'єктивного цивільного права, тобто безпосередньо дійсності договору, як підставу виникнення права вимоги у позивача, а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у справі №910/17763/17.

5. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Чорногуз М.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/14598/17. Розгляд справи призначено без повідомлення учасників справи.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, передбачено п. 12 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), тобто апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Зупинення провадження у справі - це перерва у розгляді справи на невизначений строк. У разі зупинення провадження у справі припиняється здійснення процесуальних дій у такій справі.

Статтею 227 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

При цьому для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, ще мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 918/926/17.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що за результатом розгляду справи № 910/17763/17 буде встановлено питання наявності у позивача об'єктивного цивільного права, як підставу виникнення права вимоги у ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», а тому наявні підстави для зупинення, оскільки у вказаній справі буде досліджено питання правомірності або ж недійсності договору про відступлення права вимоги, що може вплинути на оцінку доказів у даній справі.

Однак, із таким висновком суду першої інстанції не може погодитись Північний апеляційний господарський суд, оскільки судом першої інстанції залишено поза увагою, що згідно з пунктом 5 частини першої ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов'язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином розгляд справи № 910/17763/17 унеможливлює розгляд даної справи, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору.

Водночас, сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі (№910/17763/17).

Крім того, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що постановою Верховного Суду від 28.03.2018 у даній справі було скасовано судові рішення попередніх інстанцій якими було зупинено провадження за подібних обставин та вказано, що судами не було зазначено, які обставини не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі, а можуть бути встановлені лише у справі № 910/14716/17 та яким чином встановлені у справі № 910/14716/17 обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі, виходячи із предметів та підстав позовів у зазначених справах. У цій частині, суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта та відхиляє мотиви відзиву відповідачів 1, 2 як безпідставні.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що при повторному зупиненні провадження у даній справі, суд першої інстанції не вказав, які обставини не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі, а можуть бути встановлені лише у іншій справі, виходячи із предметів та підстав позовів у зазначених справах.

Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Водночас, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в цій справі, суд порушив право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням наведеної норми процесуального права та підлягає скасуванню.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, а ухвала суду першої інстанції така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, 271 п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 280, 281, 282 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування ухвали суду першої інстанції.

8. Судові витрати

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 280, ст. 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/14598/17 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/14598/17 скасувати.

3. Справу № 910/14598/17 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі ст. 255, п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

М.Г. Чорногуз