ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"14" грудня 2018 р. Справа№ 910/23387/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.11.2018 року

у справі № 910/23387/16 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Публічного акціонерного товариства „Акціонерна компанія „Київводоканал"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства „Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2018 року у справі №910/23387/16 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Потупало Н.І. та скасовано заборону на вчинення ліквідатору будь-яких дій з підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Деснянська РДА звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.11.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким клопотання ліквідатора банкрута залишити без задоволення.

Згідно витягу з протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі та докази сплати судового збору.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов'язком заявника апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

У випадку подання копії такого доказу, така копія має бути засвідчена належним чином, зокрема, відповідати вимогам п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації „Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003).

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, у якості доказів направлення копії апеляційної скарги на адресу учасників провадження у справі скаржником додано фіскальні чеки відділення поштового зв'язку.

При цьому, всупереч вищенаведених положень ГПК України, апелянтом не надано відповідних описів вкладення у цінний лист, відтак колегія суддів позбавлена можливості дійти однозначного висновку щодо вмісту вказаних поштових відправлень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не приймає додані до апеляційної скарги докази відправлення іншим учасникам справи копії цієї скарги у якості належних.

Крім того, відповідно до приписів Закону України „Про судовий збір" судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2.7 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону за подання апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у сумі одного розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі № 915/955/15).

Відповідно до абзацу 4 статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 762,00 грн.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду міста Києва від 12.11.2018 року про задоволення клопотання ліквідатора щодо скасування заборони на вчинення дій з підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1 762,00 грн.

Але, як вбачається із апеляційної скарги, апелянтом, в порушення ст. 258 ГПК України, не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до скарги.

Вказаний у додатках до апеляційної скарги доказ сплати судового збору відсутній, про що господарським судом міста Києва складено акт № 238/18 від 03.12.2018 року.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За таких обставин, апеляційна скарга Деснянської РДА на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 року у справі № 910/23387/16 підлягає залишенню без руху у зв'язку з неподанням документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам копії цієї скарги і доданих до неї документів, а також доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 255, 258, 259, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.11.2018 року у справі № 910/23387/16 - залишити без руху.

2. Надати Деснянській районній в місті Києві державній адміністрації строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Попередити заявника, що у разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 її резолютивної частини строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх