СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" грудня 2018 р. Справа № 905/1687/18

Суддя-доповідач ОСОБА_1, розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської" (вх. №1425)

на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018, ухвалене суддею Величкою Н.В. в м.Харкові о 12:45 год. (повний текст рішення складено 12.11.2018),

у справі №905/1687/18,

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської м. Торець, Донецька область,

про стягнення 50530,50 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 50530,50 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі №905/1687/18 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської" про стягнення 50530,50 грн. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської" (Ідентифікаційний код 36182252, адреса: 85201, Донецька область, м. Торецьк (Дзержинськ), вул. Фестивальна, буд. 1) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40081237, адреса: 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108) штраф у розмірі 50530,50 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської", в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі №905/1687/18 та прийняти нове рішення, яким з урахуванням викладених обставин, зменшити штрафні санкції за неправильно визначену масу вантажу до однієї провізної плати 10106,10 грн; розглянути справу № 905/1687/18 без участі представника відповідача на підставі матеріалів справи та доводів, викладених у клопотанні.

Також, апелянт просить додати до матеріалів справи № 905/1687/18 сертифікат (висновок) ТПП України № 858 від 13.10.2014 про настання обставин непереборної сили, як новий доказ, який не був досліджений судом першої інстанції за відсутності вини відповідача.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалене господарським судом першої інстанції 12.11.2018 (повний текст оскаржуваного рішення складено 12.11.2018), отже, строк подання апеляційної скарги сплив 03.12.2018.

Натомість, апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції 11.12.2018, про що свідчить відмітка календарного штемпелю ПАТ «Укрпошта» на конверті, в якому апеляційну скаргу надіслано на адресу господарського суду Донецької області.

Тобто, апеляційна скарга на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду на 8 днів.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин 2, 3 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З огляду на викладене, процесуальним законом не передбачено обовязок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника.

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, встановленого на апеляційне оскарження рішення суду, апелянт зазначає, що у судовому засіданні 12.11.2018 представник відповідача не був присутнім, з повним текстом оскаржуваного судового рішення, який надійшов на адресу сторони поштою, ознайомився 22.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, зазначає про те, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції) від 16.12.1992).

Розглянувши наявні матеріали справи, зважаючи на невеликий проміжок часу з пропуску строку на апеляційне оскарження та з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін суд апеляційної інстанції вважає, що строк ним пропущено з поважних причин, у звязку з чим він підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що при поданні позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у розмірі 1762,00 грн, за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі № 905/1687/18 ставка судового збору складає 2643,00 грн (1762,00 х 150%).

Однак, до апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської" не додано жодних доказів сплати судового збору в установленому Законом порядку та строк.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме, без надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що у відповідності до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Товариству з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської" необхідно усунути недоліки поданої апеляційної скарги у справі шляхом надання суду належного доказу сплати (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 2643,00 грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської" на рішення господарського суду Донецької області від 12.11.2018 у справі №905/1687/18 залишити без руху.

2. Встановити Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені ОСОБА_2 Московської" десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.В. Лакіза