УХВАЛА

19 грудня 2018 року Справа № 913/350/18

Провадження №12б/913/350/18

За заявою боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" (вул.Першотравнева, б.201 А, каб.5, м.Лисичанськ Луганської області, 93113)

про банкрутство

Суддя Господарського суду Луганської області Палей О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: банкрутство за спрощеною процедурою, встановленою ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343 - ХІІ (в редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VІ, який набрав чинності з 19.01.2013 - далі Закон про банкрутство); розгляд заяви Головного управління ДФС у м.Києві б/н та без дати про визнання кредитором.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заявлені вимоги, з посиланням на приписи ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) обґрунтовані тим, що за результатами проведеної інвентаризації було встановлено, що виявлених активів для покриття наявної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" недостатньо, статутну діяльність з дати прийняття рішення про ліквідацію товариство не проводить. За даними бухгалтерського обліку підприємство володіє активами вартістю 6 246 697 грн 35 коп., а заявлені кредиторами та визнані зобов'язання складають 130 131 854 грн 67 коп.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2018 суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" та призначив дату проведення підготовчого засідання суду на 30.07.2018.

Ухвалою господарського суду від 30.07.2018 було порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 30.07.2018; призначено дату проведення засідання суду на 08.08.2018.

Постановою суду від 08.08.2018 визнано боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС", банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців - до 09 серпня 2019 року; призначено ліквідатором банкрута ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" Шиганського Віталія Володимировича.

Оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет повідомлення про порушення справи про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" здійснено 09.08.2018.

Відповідно до ч.3 ст.95 Закону про банкрутство кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Встановлений ч.3 ст.95 Закону про банкрутство строк для пред'явлення вимог кредиторів спливає 10.09.2018.

11.09.2018 до господарського суду звернулось Головне управління ДФС у м.Києві з заявою б/н та без дати про визнання кредитором з грошовими вимогами в сумі 673822 грн 46 коп.

Як зазначив кредитор, у боржника обліковується заборгованість у сумі 673822 грн 46 коп. з податку на додану вартість, єдиного соціального внеску та акцизного податку, зокрема борг з податку на додану вартість складає 235839 грн 91 коп., з яких основний платіж - 202042 грн 24 коп., штрафні санкції - 25353 грн 25 коп., залишок несплаченої пені - 8444 грн 42 коп.; борг з єдиного соціального внеску - 437214 грн 53 коп.; борг з акцизного податку - 768 грн 02 коп., з яких штрафні санкції - 705 грн 14 коп., залишок несплаченої пені - 62 грн 88 коп.

У зв'язку з перебуванням судді Палей О.С. у відпустці, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 11.09.2018 №198-р та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.09.2018, заяву кредитора Головного управління ДФС у м.Києві про визнання кредитором передано на розгляд судді Яреську Б.В.

Ухвалою господарського суду від 11.09.2018 (суддя - Яресько Б.В.) заяву Головного управління ДФС у м.Києві про визнання кредитором залишено без руху та зобов'язано протягом десяти днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки, допущені при поданні заяви про визнання кредитором, а саме надати суду докази сплати судового збору у розмірі 3524 грн 00 коп.

У зв'язку з виходом судді Палей О.С. на роботу, керуючись п.5.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Господарському суді Луганської області, на підставі розпорядження голови суду від 17.09.2018 по справі №913/350/18 заяву Головного управління ДФС у м.Києві передано судді Палей О.С. для подальшого провадження.

Ухвалу суду від 11.09.2018 було направлено на адресу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, яка зазначена в заяві про визнання кредитором: вул.Шолуденка, 33/19, м.Київ, 04116, рекомендованим листом з відміткою "судова повістка".

Згідно з п.п.1-2 розділу ІІ "Нормативні строки пересилання поштових відправлень" Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Суд неодноразово звертався до сервісу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на сайті http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku, з метою відстеження поштового відправлення за відповідним трек-номером.

Так, відповідно до інформації з вказаного сайту поштове відправлення (ухвала суду від 11.09.2018) за трек-номером 438 було прийнято відділенням поштового зв'язку 13.09.2018. Останнє повідомлення про відправлення датовано 17.09.2018 - відправлення не вручене під час доставки: інші причини.

Станом на 17.12.2018 на адресу суду поштове повідомлення про вручення відправлення не повернулось.

Водночас, відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України визначено основні засади (принципи) господарського судочинства, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Згідно з ст.114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Частиною 1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Представник кредитора не скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи та звертався до суду з заявою про стан розгляду заяви з кредиторськими вимоги.

25.09.2018 Головне управління ДФС м.Києва звернулося до суду з заявою про продовження строку на усунення недоліків, в якій просило продовжити строк на усунення недоліків та відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по суті.

В зазначеній заяві кредитор повідомляє про те, що ухвалою суду від 11.09.2018 зобов'язано ГУ ДФС у м.Києві надати докази сплати судового збору, тобто кредитор був обізнаний про залишення заяви без руху.

Відносно вказаної заяви суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В п.2 резолютивної частини ухвали суду від 11.09.2018 зобов'язано Головне управління ДФС у м.Києві протягом десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки, допущені при подання заяви про визнання кредитором, а саме: надати суду докази сплати судового збору у розмірі 3524 грн 00 коп.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів коли саме отримана ухвала суду від 11.09.2018 Головним управлінням ДФС у м.Києві суду не надано, з огляду що суд залишає без розгляду заяву кредитора в частині продовження строку на усунення недоліків.

Відносно заяви кредитора в частині відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви Головне управління ДФС м.Києва послалось на те, що має конституційне право на подання до господарського суду заяви про визнання кредитором у справі незалежно від обсягів фінансування, враховуючи їх недостатність саме в частині виділення коштів на сплату судового збору, оскільки за відсутності неподання заяви про визнання кредитором Державний бюджет України може понести значних втрат.

Порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України "Про судовий збір". У відповідності до ч.1 ст.4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.10 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом сплачується судовий збір за ставкою 2 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що кредитором до заяви про визнання кредитором не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку у сумі 3524 грн 00 коп.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

Враховуючи зміст ст.8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про звільнення або відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15).

Стаття 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст.24 Конституції України, ст.7 Господарського процесуального кодексу України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов'язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Водночас, в порушення вимог ст.74 Господарського процесуального кодексу України, Головним управлінням ДФС у м.Києві в обґрунтування заявленого клопотання не подано до суду доказів важкого фінансового становища, як підстави для звільнення або відстрочення від сплати судового збору, існуючих на час звернення з цією заявою до суду, ні доказів на підтвердження обставин можливої зміни фінансового становища для сплати судового збору до закінчення строку відстрочки (дата прийняття рішення у справі).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для звільнення чи відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

За таких обставин, заява Головного управління ДФС у м.Києві про відстрочення сплати судового збору не є обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Ураховуючи викладене, суд, враховуючи обізнаність кредитора про залишення заяви без руху, вважає, що у кредитора - Головного управління ДФС у м.Києві, було достатньо часу для усунення недоліків заяви про визнання кредитором б/н та без дати.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви. Повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою статті 23 цього Закону.

Керуючись ст.ст.164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Повернути Головному управлінню ДФС у м.Києві заяву б/н та без дати про визнання кредитором та додані до неї документи без розгляду.

Додаток (тільки позивачу): на "52" аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.12.2018 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Палей