ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/4494/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Таран С.В.,

суддів: Мишкіної М.А., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: І.М. Станковій,

за участю представників:

від ОСОБА_1 - ОСОБА_2;

від РВ Фонду державного майна України по Одеській області - участі не брали;

від ТОВ «Морський клуб ТЦФ» - Єлін І.Ю.;

від ДП «АМПУ» - Нестерова О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 про відмову у забезпеченні виконання рішення, прийняту суддею Оборотовою О.Ю., м. Одеса, повний текст складено 23.10.2018

у справі №916/4494/15

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський клуб ТЦФ»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

про визнання договору оренди поновленим та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення у даній справі відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та задовольнити його заяву про забезпечення виконання рішення суду. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що на теперішній час рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі № 916/4494/15 не виконано, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області (далі - РВ ФДМ України) не здійснило передачу нерухомого майна на умовах визнаного поновленим договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005, акт приймання-передачі майна не підписаний. Натомість в порушення вимог законодавства України, що передбачає обов'язкове дотримання письмової форми та нотаріального посвідчення договору оренди, між РВ ФДМ України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса 2009» (далі- ТОВ «Яхт-клуб «Одеса 2009») в усній формі укладено договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005, що підтверджується підписанням між РВ ФДМ України та ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» актом приймання-передачі державного нерухомого майна від 01.03.2016; підписання акту приймання-передачі від 01.03.2016 та передача ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» комплексу будівель морського вокзалу загальною площею 2084,8 кв.м на умовах укладеного в усній формі договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 не є виконанням РВ ФДМ України, Державним підприємством «Адімінстрація морських портів України» та ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» як учасниками справи № 916/4494/15 рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015.

Вказує скаржник в апеляційній скарзі також на те, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.10.2018 №142052635 після набрання законної сили вказаним вище рішенням не проведено державної реєстрації іншого речового права - права користування (найму, оренди) частини комплексу будівель морського вокзалу загальною площею 2084,8 кв.м, як то передбачено умовами пункту 1.1 договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005, відтак відсутність відповідних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно свідчить про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський клуб ТЦФ» (далі - ТОВ «Морський клуб ТЦФ») не набуло майнових прав орендаря державного нерухомого майна, у зв'язку з не передачею цього майна РВ ФДМ України за актом ТОВ «Морський клуб ТЦФ».

У відзиві на апеляційну скаргу РВ ФДМ України висловило заперечення проти її задоволення, посилаючись на те, що на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015ним було здійснено згідно з актом від 01.03.2016 передачу ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» майна за договором оренди від 20.09.2005. При цьому відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування заяви про забезпечення виконання рішення.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі- ДП «АМПУ») у відзиві на апеляційну скаргу також просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін, вказуючи на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в обґрунтування заяви про забезпечення виконання рішення, які свідчать про реальні дії, що спрямовані на ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» власну правову позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не виклало, проте в судовому засіданні 26.12.2018 просило апеляційну скаргу задовольнити, повідомивши при цьому про зміну свого найменування. Враховуючи надання ним документів, що підтверджують зміну назви ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський клуб ТЦФ» (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.08.2018, копія статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський клуб ТЦФ», затвердженого протоколом позачергових загальних зборів учасників №3/2018 від 29.08.2018) колегією суддів визначено правильним найменуванням третьої особи- Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський клуб ТЦФ» (далі- ТОВ «Морський клуб ТЦФ»), про що постановлено протокольну ухвалу.

Інші учасники справи, крім РВ ФДМ України, у засіданні суду 26.12.2018 підтримали викладені ними в письмовому вигляді власні позиції щодо оскарженої ухвали місцевого господарського суду; РВ ФДМ України участі не брало, хоча було належним чином сповіщено про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №664).

Заслухавши пояснення представників ОСОБА_1,ТОВ «Морський клуб ТЦФ», ДП «АМПУ», обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 у справі №916/4494/15 на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 позов засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009" ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано договір оренди нерухомого майна від 20.09.2005, укладений між РВ ФДМ України та ТОВ «Морський клуб ТЦФ», поновленим на строк і умовах передбачених договором оренди від 20.09.2005 з дати набрання судового рішення законної сили; зобов'язано РВ ФДМ України здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно з вказаним договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005.

Вказане рішення набрало законної сили 04.01.2016, на його виконання було видано, зокрема, наказ про зобов'язання РВ ФДМ України здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно з договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005, укладеним між РВ ФДМ України та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009».

22.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою б/н від 22.10.2018 (вх.№2-5239/18 від 22.10.2018) про забезпечення виконання рішення, в якій просив: в порядку забезпечення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 по справі №916/4494/15 в частині зобов'язання РВ ФДМ України здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно з договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005, укладеним між РВ ФДМ України та ТОВ «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009», встановити РВ ФДМ України - 3-х місячний строк з виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 по справі №916/4494/15 в частині здійснення передачі майна на підставі акту прийому-передачі згідно з договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005.

В обґрунтування зазначеної заяви заявник посилався на невиконання РВ ФДМ України рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 в частині здійснення передачі нерухомого майна за актом приймання-передачі.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, місцевий господарський суд виходив з того, що заява позивача всупереч положенням частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України лише дублює резолютивну частину рішення з встановленням строку його виконання, а також тим, що заявником не надано суду доказів, які б свідчили, що РВ ФДМ України вчиняє будь-які дії, які направлені на утруднення та унеможливлення виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення по справі №916/4494/15 враховуючи таке.

Відповідно до частини шостої статті 327 Господарського процесуального кодексу України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходи, передбачені статтею 137 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов'язку вчинити певні дії.

Частиною одинадцятою статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В силу статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; особа, яка подала заяву про забезпечення виконання рішення суду, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення виконання рішення суду.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення виконання рішення суду є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання на стадії виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення РВ ФДМ України дій, які спрямовані на ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Навпаки в матеріалах оскарження ухвали наявний акт приймання-передачі державного нерухомого майна від 01.03.2016, підписаний без зауважень РВ ФДМ України (орендодавець), ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» (орендар) в особі генерального директора ОСОБА_1 і погоджений з Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (балансоутримувач), із змісту якого вбачається, що орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, що не є цілісним майновим комплексом, а саме: 54/1000 комплексу будівель морського вокзалу: у літ. «Б»: 81 - малий елінг - 343,2 кв.м; 96-великий елінг - 952 кв.м; 83, 84. 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92. 97, 98, 99, 100 - рундуки на першому поверсі - 193,3 кв.м; 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62- рундуки на другому поверсі 92,2 кв.м; 16 - магазин 35,8 кв.м; 20 - склад магазину- 26,2 кв.м; 41,42 - вмивальня -29,1 кв.м; 43, 44, 45, 48, 49 - душова 10 кв.м; 50, 46, 47- туалети 7,9 кв.м; 38 - кладова 15,5 кв.м; 34. 24 -диспетчерські 48,5 кв.м; 15, 16, 17, 25- офіс 86,8 кв.м; 23 - коридор 20,4 кв.м; 26, 27, 28 - приміщення 52,3 кв.м; 12 - кімната для переговорів 48,6 кв.м; 13 - кухня 17,5 кв.м; 11 - кают-компанія 98,2 кв.м; 18, 22 - вмивальня 2,7 кв.м; 19, 21- туалети 2,3 кв.м; 20 - ванна 2,3 кв.м; загальною площею 2084,8 кв.м; 54/1000 холу8 4,96 кв.м, що перебувають на балансі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що заявником не подано суду доказів на підтвердження того, що невжиття заходів, вказаних ним у заяві, істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду та доказів ухилення РВ ФДМ України від виконання судового рішення, а в поданій заяві ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення виконання рішення суду, які за змістом є тотожними задоволеним заявленим позовним вимогам (пункт 3 резолютивної частини рішення) з доповненням строку його виконання (3 місяці), що є фактично зобов'язанням виконати рішення суду, яке і так є обов'язковим до виконання, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15.

Посилання скаржника на те, що на даний час не проведено державної реєстрації іншого речового права - права користування частиною комплексу будівель морського вокзалу загальною площею 2084,8 кв.м, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки рішенням, на забезпечення виконання якого подана позивачем заява про вжиття відповідних заходів, не вирішувалось питання про зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію права користування.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо недоведеності заявником необхідності вжиття заходів до забезпечення виконання рішення у даній справі.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 у справі №916/4494/15 є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята з додержання норм матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника, від сплати якого він звільнений.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.10.2018 у справі № 916/4494/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, передбачених пунктом другим частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.12.2018.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.В. Поліщук