УХВАЛА

м. Київ

17.12.2018Справа № 916/2555/18
За заявою Державної установи "Лабораторний центр на Залізничному транспорті МОЗ України" в особі Одеського відокремленого підрозділу ДУ "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України "

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця"

про видачу судового наказу

Суддя Усатенко І.В.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України" в особі Одеського відокремленого підрозділу державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України звернулась до господарського суду із заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про видачу судового наказу про стягнення із боржника заборгованості у загальному розмірі 88697,63 грн. за договором на надання послуг №71 від 05.06.2018р. Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу Одеський відокремлений підрозділ ДУ "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України" обґрунтовує порушенням з боку філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця" прийнятих на себе за договором на надання послуг №71 від 05.06.2018р. зобов'язань в частині оплати вартості наданих заявником послуг на підставі договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2018 № 916/2555/18 Матеріали заяви (вх. №2761/18 від 15.11.2018р.) державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України" в особі Одеського відокремленого підрозділу державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про видачу судового наказу направити за встановленою підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Розглянувши подану заяву на предмет наявності правових підстав для видачі судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до статті 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

В заяві зазначено директора ОСОБА_1 за якого 12.11.2018 заяву підписано представником ОСОБА_2 на підставі довіреності.

Отже заяву про видачу судового наказу підписано представником ОСОБА_2 замість директора ОСОБА_1

На підтвердження повноважень представника ОСОБА_2 до заяви долучено копію довіреності від 04.09.2018 № 1102-08/01-4, підписану від імені Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" В.о. директора, головою комісії з проведення заходів, пов'язаних з реорганізацією ОСОБА_1

Отже довіреність, видана представнику від імені юридичної особи з правом підпису заяв ОСОБА_2 саме як представником юридичної особи. Натомість довіреності, якою б надавалось право підпису представнику ОСОБА_2 від імені та замість директора Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" ОСОБА_1 суд не надано. З наданих до матеріалів заяви документів суд не вбачає у представника ОСОБА_2 права підпису заяв про видачу судового наказу замість директора юридичної особи, ОСОБА_2 наділений лише повноваженнями підписувати заяву як представник і саме від імені Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України", а не її директора.

Крім того, до заяви долучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 13.09.2018 відповідно до якого ОСОБА_1 з 26.01.2018 є виконуючим обов'язки - керівник Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України".

Представник ОСОБА_2 підписав заяву про видачу судового наказу за директора Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" ОСОБА_1, проте суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є директором Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України", а відповідно, що представник мав повноваження підписувати заяву про видачу судового наказу саме замість директора, оскільки, до заяви долучено докази того, що ОСОБА_1 є В.о. Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України", а не її директором.

З вищезазначеного вбачається, що заяву про видачу судового наказу підписано особою, яка не має права її підписувати, а тому суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній установі "Лабораторний центр на залізничному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" в особі Одеського відокремленого підрозділу державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованості у загальному розмірі 88697,63 грн. за договором на надання послуг №71 від 05.06.2018р.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко