ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р.            Справа№ 910/2084/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Пантелієнка В.О.

суддів:           Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря Корінної А.О.,

та представників:

від позивача - Дубовий О.В. – дов. б/н від 12.11.2018р.;

від відповідача – Зайома О.А. – ордер КС№417489 від 02.11.2018р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства (далі – ПрАТ) “Телеканал “Інтер”

на рішення господарського суду м.Києва від 15.08.2018р.

(повний текст складено 28.08.2018р.)

у справі №910/2084/18 (суддя Балац С.В.)

за позовом Державної організації (далі - ДО) “Українське агентство з авторських та суміжних прав” в інтересах PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS)

до ПрАТ “Телеканал “Інтер”

про стягнення 74460 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 15.08.2018р. у справі №910/2084/18 позов задоволено повністю; стягнуто з ПрАТ “Телеканал “Інтер” на користь ДО “Українське агентство з авторських та суміжних прав” в інтересах PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS) компенсацію за порушення майнових авторських прав в сумі 74460 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ПрАТ “Телеканал “Інтер” звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м.Києва від 15.08.2018р. у справі №910/2084/18 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

13.12.2018р. до апеляційної інстанції апелянтом були подані додаткові пояснення до апеляційної скарги з проханням скасувати рішення господарського суду м.Києва від 15.08.2018р. у справі №910/2084/18, мотивуючи їх тим, що відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі – «наживо») несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

У відзиві на апеляційну скаргу ДО “Українське агентство з авторських та суміжних прав” в інтересах PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS) просить відмовити ПрАТ “Телеканал “Інтер” у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва від 15.08.2018р. залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ “Телеканал “Інтер” на рішення господарського суду м.Києва від 15.08.2018р. у справі №910/2084/18.

25.06.2018р. на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. “Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах”, яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

03.10.2018р. в газеті “Голос України” №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до ч.5 ст.31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018р., справу №910/2084/18 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя – Пантелієнко В.О., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2018р. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ПрАТ “Телеканал “Інтер” на рішення господарського суду м.Києва від 15.08.2018р. у справі №910/2084/18 та призначено її до розгляду на 05.11.2018р.

05.11.2018р. до апеляційної інстанції від ПрАТ “Телеканал “Інтер” надійшло клопотання про призначення судово-технічної експертизи.

Колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про призначення судово-технічної експертизи, як необґрунтоване, оскільки з листа Київського науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №18106-18 від 27.11.2018р., яке було надано у відповідь представнику ПрАТ “Телеканал “Інтер” Зайомі О., вбачається, що по відношенню до копій відеозвукозапису, які були надані на дослідження, вирішити питання, що зазначені в заяві Телеканалу експертними методами не є можливо.

Апеляційний суд не бере до уваги додатково подані відповідачем докази, оскільки останній належним чином не обґрунтував неможливості подання названих доказів місцевому суду.

05.11.2018р. і 07.11.2018р. у судовому засіданні, відповідно до ст.216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву.

03.12.2018р. у зв`язку з перебуванням головуючого судді Пантелієнка В.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018р. розгляд справи №910/2084/18 призначено на 17.12.2018р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі – ГПК України).

ДО “Українське агентство з авторських та суміжних прав” (далі - Організація) звернулося до господарського суду м.Києва в інтересах PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS) (далі - позивач) до ПрАТ “Телеканал “Інтер” (далі - відповідач) про стягнення 74460 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені майнові авторські права позивача у вигляді використання музичних творів: A Moment Like This, виконавець Айри (ориг. Kelly Clarkson) та We are the champions; виконавець – Егор Шаранков (ориг. Qween) шляхом їх публічного сповіщення без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, майнові авторські права на які належать позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Організацією 01.06.2006р. (дата підписання в м.Києві 01.08.2006р.) було укладено договір про взаємне представництво інтересів (далі - Договір від 09.06.2006р.), за умовами якого позивач надає Організації невиключне право видавати на території, на якій діє остання, необхідні дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно з національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права (копірайт, інтелектуальна власність і т.п.), як тих, що діють нині, так і таких, що будуть прийняті і наберуть чинності під час дії цього Договору (п.1 ст.1 Договору від 09.06.2006р.).

Кожна із договірних сторін надає в розпорядження іншої всю необхідну документацію для того, щоб остання могла обґрунтувати роялті, за збір яких вона відповідає згідно з цим Договором, а також для надання можливості подавати будь-які позови та вживати інших заходів (п.1 ст.4 Договору від 09.06.2006р.).

Позивач - це юридична особа Великобританії, яка заснована в 1914р. (зареєстрована 06.03.1914р. та знаходиться за адресою: 29-33 Berners Street, London WT 3 AB, United Kingdom) групою музичних видавців з метою захисту авторського права і надання допомоги у забезпеченні отримання доходів для композиторів, авторів і музичних видавців.

Вказана юридична особа має право видавати ліцензії на використання музичних творів, у тому числі на публічне сповіщення.

При цьому, система управління майновими авторськими правами "на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів" існує в рамках міжнародної неурядової організації - міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISАС), заснованої у 1926р. з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів. Дана організація підпорядковується і координується Всесвітньою організацією інтелектуальної власності.

Організація є організацією колективного управління відповідно до свідоцтва від 22.08.2003р. №3/2003 та є постійним і повноважним членом міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC).

Кожна організація, що є членом CISAC, має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору, створеного його членами. Кожне товариство-член CISAC надає іншим членам CISAC імена своїх членів, а також іншу інформацію, згідно якої їх члени можуть бути ідентифіковані.

Товариства можуть отримати такі дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC ("Cis-Net"), в тому числі системи ІРІ.

Згідно з Угодою користувачів ІРІ від 30.01.2006р., укладеною Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори SUISА (як адміністратором системи ІРІ) та Організацією (як користувачем), SUISA надав користувачеві доступ до системи ІРІ, тобто міжнародної бази даних та інформаційної система, яка є підсистемою Загальної інформаційної системи (CIS), в якій містяться дані щодо правовласників авторських майнових прав на музичні твори, передані в колективне управління авторсько-правовим організаціям - членам CISAC.

Відповідно до п.4.1. Угоди Користувачів ІРІ, користувач має право вести пошук даних використовуючи інструментарій (інформаційну-довідкову службу тощо), доступний для цих цілей і використовувати дані одноособово відповідно до цілей, визначених статутом. З метою здійснення захисту суб'єкта авторського права Користувач має право пред'являти в усі судові та правоохоронні органи тільки ту частину даних Системи ІРІ, яка стосується цього суб'єкта авторського права.

В матеріалах справи наявна виписка із системи ІРІ, з якої вбачається, що майновими авторськими правами на музичні твори: «A Moment Like This» та «We are the champions» управляє позивач.

В свою чергу, на території України Організація, як організація колективного управління, управляє майновими авторськими правами іноземних суб'єктів авторського права, зокрема правом дозволяти чи забороняти публічне виконання/сповіщення музичних творів «A Moment Like This» та «We are the champions» та несе зобов'язання щодо захисту таких прав у судовому порядку на підставі Договору про взаємне представництво інтересів укладеного між Організацією та позивачем від 01.06.2006р.

З урахуванням наведеного місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що Організація здійснює колективне управління виключними майновими авторськими правами на спірний музичний твір, а отже довела належність позивачу авторського права на музичні твори «A Moment Like This» та «We are the champions».

До майнових прав інтелектуальної власності на твір, відповідно до ст. 440 Цивільного кодексу України, відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст.1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон), виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону, виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання творів.

Як зазначено в п.41 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 Цивільного кодексу України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до приписів ст.1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), статей 7, 15, 31-33 Закону, право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до п.3 ст.426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Вважаючи права позивача на музичні твори «A Moment Like This» та «We are the champions» порушеними, з огляду на їх використання відповідачем у власній господарській діяльності без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, Організація звернулася з позовом про стягнення з відповідача компенсації в сумі 74460 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Пунктом 29 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" визначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

В підтвердження факту використання відповідачем спірних музичних творів, позивачем було зазначено, що 18.07.2017р. представником Організації Шульгою А.А. проведено фіксацію факту публічного сповіщення музичних творів в ефірі телеканалу "ІНТЕР", а саме: в період з 20:32 год. до 22:48 год., що підтверджується даними моніторингу: записом використання музичних творів. Фіксація здійснювалась з використанням відеокамери Sony HDR AS 50 на карту пам'яті Goodram №1646HJ39616 та актом фіксації публічного сповіщення творів від 18.07.2017р.

Вищезазначений акт та відеозапис визнані судами першої і апеляційної інстанції належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують факт використання відповідачем об'єкту авторського права (музичних творів «A Moment Like This» та «We are the champions»), оскільки сторони вільні у виборі засобів доказування, окрім випадку, коли законом встановлені чіткі вимоги до таких засобів доказування (ст.77 ГПК України).

Відповідачем не наведено норм законодавства, які б встановлювали певний виключний засіб доказування фактів використання авторських прав на музичні твори.

Враховуючи наведене місцевий суд дійшов вірного висновку щодо відхилення заперечення відповідача про неправомірність складання акту фіксації представником Організації.

Також, факт публічного сповіщення в ефірі телеканалу "ІНТЕР" 18.07.2017р. в період з 20:32 год. до 22:48 год. програми "Словянський базар у Вітебську" підтверджується даними у наданій Організацією копії газети "Урядовий кур'єр" від 13.07.2017р. №128 з програмою телепередач.

При цьому, вказаний факт відповідачем не спростовано.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відхилення заперечення відповідача з приводу недопустимості в якості доказу акту фіксації публічного сповіщення творів від 18.07.2017р., а також відсутності офіційного запису ефіру телеканалу "ІНТЕР" 18.07.2017р.

Відповідно до статті 445 ЦК України, право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Водночас, використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим п."а" ст. 50 Закону, за яке п."г" ч.2 ст.52 Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 42 Постанови пленуму Верховного суду України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав від 04.06.2010р. №5 визначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2018р. - 3723 грн.

Організацією при зверненні до місцевого суду з даним позовом було визначено суму компенсації 74460 грн., а саме: 20*3723,00 грн. - за порушення порядку використання спірного музичних творів, виходячи з того, що мінімальна заробітна плата складає 3723 грн.; сума компенсації складає двадцять мінімальних заробітних плат як, мінімальна компенсація за використання кожного із спірних творів.

Відповідно до п.51.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що зібрані, оформлені та подані до суду Організацією докази в своїй сукупності є належними та допустимими, в розумінні ГПК України, наявності факту порушення відповідачем порядку використання конкретних об'єктів авторського права (спірних музичних творів) без належного дозволу та доводить наявність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за порушення порядку використання вказаних музичних творів, в порядку, передбаченому законом.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано повністю задовольнив позов.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПрАТ “Телеканал “Інтер” залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 15.08.2018р. у справі №910/2084/18 – без змін.

Справу №910/2084/18 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 20.12.2018р.

Головуючий суддя                                                            В.О. Пантелієнко

Судді                                                                                М.Л. Доманська

А.А. Верховець