ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/913/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Л.В. Поліщук,

суддів: О.Ю. Аленіна, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання О.В. Клименко

за участю представників сторін:

від позивача не зявився

від відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.09.2018 (суддя Малярчук І.А., м. Одеса, повний текст рішення складено 04.10.2018)

у справі № 916/913/18

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів

до відповідачів: Акціонерного товариства Одесаобленерго та Товариства з обмеженою відповідальністю Будконтакт МВС

про визнання недійсним договору №034500 про постачання електричної енергії від 05.09.2014р., укладеного між АТ Одесаобленерго та ТОВ Будконтакт МВС, та зобовязання АТ Одесаобленерго укласти договір про постачання електричної енергії з ДП МОУ Одеський завод будівельних матеріалів,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року Державне підприємство Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів ( далі ДП МОУОЗБМ) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Одесаобленерго та Товариства з обмеженою відповідальністю Будконтакт МВС про визнання недійсним договору №034500 про постачання електричної енергії від 05.09.2014, укладеного між АТ Одесаобленерго та ТОВ Будконтакт МВС, та зобовязання АТ Одесаобленерго укласти договір про постачання електричної енергії з ДП МОУ Одеський завод будівельних матеріалів.

В обґрунтування позову Державне підприємство Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів послалось на те, що на балансі ДП МОУ ОЗБМ (на праві повного господарського відання) знаходяться житлові будинки за адресами: м. Одеса, вул. Хімічна, 39, 39а, 39б та Деревообробна дільниця за адресою: м.Одеса, вул. Хімічна,35. Енергопостачання вказаних обєктів відбувалось на підставі договору №020600 від 09.02.2011, укладеного між ДП МОУ ОЗБМ та АТ Одесаобленерго, дія якого була припинена 30.09.2014 на підставі додаткової угоди від 18.03.2014. Позивач вказав, що 05.09.2014 між АТ Одесаобленерго та ТОВ Будконтакт МВС було укладено договір про постачання електричної енергії №034500 стосовно постачання електроенергії на вищевказані обєкти, підставою для укладення якого став договір оренди №26/06 від 26.06.2014, укладений між ДП МОУ ОЗБМ та ТОВ Будконтакт МВС, за яким ТОВ Будконтакт МВС було передано в оренду наступне майно: трансформатор КПП-400, трансформатор ТМ-630/5Кв, трансформатор ТМ-630-6/04, трансформатор ТПІ-400-100, щит управління №1, №2, №3, №4, електричні мережі: кабель ААБ 3*185-60 м, кабель АА ШВ 3*95-40 м, кабель АА ШВ 3*95-70 м, електричні мережі вул. Хімічна,39 (протяжність кабеля 150 м), що знаходяться на території заводу, за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35. Акт про передання майна в оренду складений лише 18.09.2014. Як стверджує позивач, договір оренди №26/06 від 26.06.2014 визнаний недійсним на підставі постанови Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 у справі №916/1234/17, у звязку з чим позивач звертався до ТОВ Будконтакт МВС з проханням повернути майно та припинити його використання, на що останнє відповіло відмовою та не погодилось припиняти договір про постачання електричної енергії №034500. Позивач вважає, що договір про постачання електричної енергії №034500 від 05.09.2014 укладений з порушенням чинного законодавства, посилаючись на наступні обставини. Межа балансової належності для ТОВ Будконтакт МВС згідно акту від 07.08.2014 №263 встановлена за обєктами нерухомості, право користування та право власності за якими належало та належить ДП МОУ ОЗБМ (трансформаторні підстанції №594, №4455, №4517, №4800, розподільчий пункт Пестеля), тоді як згідно договору оренди №26/06 було передано лише індивідуально визначене рухоме майно: трансформатори, щити управління та електричні мережі). До того ж, позивач вважає, що договір №034500 від 05.09.2014 укладений з юридичною особою, яка не має права власності або права користування на обєкти нерухомості, розміщені за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35, 39, 39а, 39б, та яка використовує електричну енергію не для забезпечення потреб власних електроустановок, а для здійснення господарської діяльності з її продажу.

Крім того, позивач зазначає, що у нього є необхідність у забезпеченні електропостачання власних обєктів за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 35, 39, 39а, 39б, у звязку з чим він 14.04.2018 звернувся до АТ Одесаобленерго із заявою про укладення договору про електропостачання вищевказаних обєктів, до якої додав весь необхідний перелік документів. Однак, листом №101/19/03-2917 від 07.05.2018 АТ Одесаобленерго відмовило підприємству в укладенні договору, мотивуючи це тим, що ТОВ Будконтакт МВС не надало попередження про припинення договору на ці обєкти.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.09.2018 у справі №916/913/18 (суддя Малярчук І.А.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що на момент укладення договору про постачання електричної енергії №034500 для його укладення у ТОВ Будконтакт МВС були підстави, так як він був користувачем на підставі діючого договору оренди №26/06 від 26.06.2014 електропідстанцій, що забезпечували живлення будівель по вул. Хімічній, 35 та 39. Крім того, позивач не обґрунтував протиправність укладення між відповідачами договору про електропостачання з метою її передачі або розподілу, а також факт неправомірного набуття ТОВ Будконтакт МВС електроенергії за спірним договором для її продажу. Положення п.1.11. ПКЕЕ передбачають укладення договорів на електропостачання орендарями за відповідним уповноваженням орендодавців, яке ТОВ Будконтакт МВС отримало від позивача згідно з п.6.6. договору оренди №26/06 від 26.06.2014. За таких обставин, судом встановлено, що вимога позивача про визнання недійсним договору №034500 про постачання електричної енергії від 05.09.2014, укладеного між АТ Одесаобленерго та ТОВ Будконтакт МВС, є неправомірною та такою, що не підлягає судом задоволенню.

У задоволенні позовної вимоги про зобовязання АТ Одесаобленерго укласти договір про постачання електричної енергії з ДП МОУ Одеський завод будівельних матеріалів судом відмовлено з огляду на те, що зазначена вимога не носить належний спосіб захисту порушеного права, оскільки не містить як зміст договору, який позивач має намір укласти з АТ "Одесаобленерго", так і навіть посилання на типові чи примірні його умови.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, ДП Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне встановлення обставин справи.

Зокрема, скаржник вказав, що твердження суду щодо передання в оренду за договором №26/06 від 26.06.2014, укладеним між ДП Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів та ТОВ Будконтакт МВС, у користування трансформаторних підстанцій спростовується копіями договору оренди №26/06 від 26.06.2014 та актами приймання-передачі від 18.09.2014, що є в матеріалах справи, тобто в оренду було передано не трансформаторні підстанції в цілому, а лише частина елементів трансформаторної підстанції (окреме обладнання).

Також скаржник зазначає, що в момент укладення договору про постачання електричної енергії №034500 від 05.09.2014р. в Акті розмежування балансової належності № 263 від 07.08.2014р. межа балансової належності ТОВ «Будконтакт МВС» встановлена за обєктами, право користування чи власності на які були відсутні у товариства.

Крім того, скаржник вважає, що договір про постачання електричної енергії №034500 від 05.09.2014р. було укладено з особою, яка не має права власності або користування на обєкти, розміщені за адресою Хімічна, 35, 39, 39а, 39б, та з особою, яка використовує електричну енергію не для забезпечення потреб власних електроустановок

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів на рішення Господарського суду Одеської області від 26.09.2018 у справі № 916/913/18; встановлено відповідачам строк до 23.11.2018 для подання відзиву на апеляційну скаргу; призначено справу №916/913/18 до розгляду на 17.12.2018 об 11:00 год.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі просили залишити оскаржуване рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач не використав законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідачів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного висновку.

09.02.2011р. між ВАТ «ЕК «Одесаобленерго», правонаступником якого є АТ «Одесаобленерго» (постачальник) та ДП МОУ «ОЗБМ» (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №020600, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» між постачальником та споживачем або інша межа, обумовлена окремим додатком до договору (розділ 1 договору).

У додатку №10 «Перелік обєктів споживача» до договору №020600 від 09.02.2011р. сторони договору погодили, що електропостачання здійснюватиметься за адресами: Хімічна, 35 (Деревообробна ділянка), Хімічна, 39 та 39 а (житловий сектор).

Додатковою угодою від 18.03.2014р. до договору №020600 від 09.02.2011р. сторони встановили строк дії договору до 30.09.2014р.

26.06.2014р. між ДП МОУ «ОЗБМ» (орендодавець) та ТОВ «Будконтакт МВС» (орендар) був укладений договір №26/06 оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування обладнання трансформаторних підстанцій, розміщене за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна,35, 39, що перебуває на балансі орендодавця. Договір укладено строком на 10 років, до 26.06.2022р. (п.п.1.1., 10.1. договору).

За договором №26/06 від 26.06.2014р. ДП МОУ «ОЗБМ» було передано ТОВ «Будконтакт МВС» обумовлене договором майно за актом приймання-передачі від 18.09.2014р.

05.09.2014р. між ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» (правонаступник АТ «Одесаобленерго») (постачальник) та ТОВ «Будконтакт МВС» (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №034500, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача по вул. Хімічній,35, 39, 39-а, з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» між постачальником та споживачем або інша межа, обумовлена окремим додатком до договору (розділ 1 договору). Строк дії договору до 18.11.2014р. (п.9.4. договору).

Також, сторонами до договору №034500 було підписано додатки «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», «Акт про обсяги спожитої електроенергії», «Порядок розрахунку втрат електроенергії в мережі споживача», «Розрахункову схему споживача», «Порядок розрахунків», акт №263 від 20.08.2014р. розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, «Однолінійна схема електропостачання ТОВ «Будконтакт МВС», «Порядок участі ТОВ «Будконтакт МВС» у графіках обмеження електропостачання та графіках відключень», «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії», «Перелік обєктів споживача», «Порядок визначення фактичного суміщеного навантаження споживача», «Порядок дії пристроїв автоматичного частотного розвантаження (АЧР) встановлених на обєктах споживача».

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 30.04.2015р. №1333 ТОВ «Будконтакт МВС» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом на території України строком дії пять років. Також, згідно Постанови НКРЕКП від 07.11.2017р. №1353 ТОВ «Будконтакт МВС» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії на території України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2018р. у справі №916/1234/17 за позовом ДП МОУ «ОЗБМ» до ТОВ «Будконтакт МВС», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача МОУ, визнано недійсним договір оренди від 26.06.2014р. №26/06, укладений між ДП МОУ "ОЗБМ" і ТОВ "Будконтакт МВС".

Постановою Верховного Суду від 04.07.2018р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2018р. у справі № 916/1234/17 скасовано, справу № 916/1234/17 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Південно західного апеляційного господарського суду у справі №916/1234/17 від 17.11.2018р. відмовлено у задоволені апеляційної скарги ДП МОУ «ОЗБМ» на рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/1234/17 від 23.10.2017р., яким відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ДП МОУ «ОЗБМ» до ТОВ «Будконтакт МВС» про визнання недійсним договору оренди від 26.06.2014 № 26/06.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.04.2018р. у справі №916/2529/17 за позовом ДП МОУ «ОЗБМ» до ТОВ «Будконтакт МВС» визнано недійсним договір оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально-визначеного майна, що належить до державної власності №21/10/14 від 21.10.2014р., укладений між ДП МОУ „ОЗБМ та ТОВ „Будконтакт МВС.

Як вбачається із листа КЕВ м. Одеси №3244 від 10.10.2017р. обєкти нерухомості та земельна ділянка за адресою: вул. Хімічна, 35, перебуває на картковому обліку КЕВ м. Одеси та рахується за ДП МОУ «ОЗБМ» у госпрозрахунковому фонді згідно з актом приймання-передачі від 18.09.2014р.

На підтвердження того, що йому належить трансформатори та електромережа по вул.Хімічній, 35, позивач подав акти прийняття-передачі основних засобів №№240, 273, 274, 27, 270, 26 від 25.06.1999р.

Відповідно до актів прийняття-передачі основних засобів №№23, 22, 24, 49, 30, 31, 32, 33, 47, 34, 35, 36, 46, 38 від 25.06.1999р. житлові будинки, сховище, адмінкорпус, котельню, компресорну, гіпсовий цех, прохідну, столярний цех, цех для виробництва товарів народного вжитку, склад готової продукції, сушильну камеру по вул. Хімічній, 39, 39а, 39б, передано у відання ДП МОУ «ОЗБМ».

Листом №101/07/03-611 від 29.01.2018р. ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» повідомило ДП МОУ «ОЗБМ» про належність ТОВ «Будконтакт МВС» електромереж та обладнання згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №263 від 20.08.2014р.

13.04.2018р. АТ «Одесаобленерго» зареєстровано заяву ДП МОУ «ОЗБМ» від 13.04.2018р. №10 про укладення договору на енергопостачання на обєкт, розташований за адресою: вул. Хімічна,35, до якої додано необхідний для укладення такого договору перелік документів.

У відповідь на листи позивача №41/01 від 05.04.2018р., №№155/02, 10 від 13.04.2018р. щодо укладання договору на постачання електричної енергії на Деревообробну дільницю АТ «Одесаобленерго» листом №101/19/03-2917 від 07.05.2018р. повідомило підприємство про те, що укладання такого договору можливе за умови виконання ТОВ «Будконтакт МВС» вимог п.6.18 Правил, надання останнім заяви щодо розірвання договору та подання ДП МОУ «ОЗБМ» документів відповідно до п.5.4. Правил. Також АТ «Одесаобленерго» повідомило позивача, що до нього не надходило звернень щодо розірвання договору про розірвання договору про постачання електричної енергії з боку ТОВ «Будконтакт МВС», означене і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як передбачено ч.ч.1, 4, 5 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Положення ч.1 ст.275 ГК України передбачають, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до п.1.1. Правил користування електричною енергією, затв. Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р., ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Норми розділів "Загальні положення", "Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" та "Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів" поширюються на всіх споживачів без винятку.

Постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом. Договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. Умови договору про купівлю-продаж електричної енергії між споживачем (субспоживачем) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом визначаються за згодою сторін. Цей договір укладається відповідно до законодавства України. У разі передачі електроустановки або її частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини між орендарем та суб'єктами електроенергетики мають бути укладені відповідні договори згідно з вимогами цих Правил (п.п.1.3., 1.6., 1.11. Правил користування електричною енергією, затв. Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р.).

Згідно п.2.1. ПКЕЕ межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін. Межа експлуатаційної відповідальності може не збігатися з межею балансової належності, яка визначається правом власності споживача і електропередавальної організації (основного споживача) на окремі елементи електричної мережі, про що зазначається в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача. При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3). Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобов'язаний надати на розгляд проект договору про постачання електричної енергії протягом 7 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю до 150 кВт та протягом 14 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю 150 кВт та більше від дати прийняття від споживача документів, зазначених у пункті 5.4 цих Правил. Якщо в разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки фактичний стан розрахункових засобів обліку не відповідає вимогам нормативно-технічних документів, відповідні договори з новим власником укладаються після приведення розрахункових засобів обліку у відповідність до вимог нормативно-технічних документів. Для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації такі документи: заяву щодо укладення відповідного договору із зазначенням роду виробничої діяльності, місцезнаходження та банківських реквізитів заявника; акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); однолінійну схему електропостачання об'єкта (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); відомості щодо розрахункових засобів обліку (тип, марка, технічні характеристики тощо) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми (за необхідності), довідку про укладені державні контракти (за наявності), відомості про величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів; акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності); копію свідоцтва про державну реєстрацію та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта); копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори; у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об'єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок), копію декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору про постачання електричної енергії на будівельні майданчики); паспортні дані силових трансформаторів, кабельних та/або повітряних ліній передачі електричної енергії (для споживачів, у яких розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); довідку про перелік субспоживачів (у разі їх наявності), дані (зазначені у підпункті 4 цього пункту) розрахункових засобів обліку субспоживачів (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше). У разі укладення за двома та більше об'єктами споживача одного договору про постачання електричної енергії споживач подає документи, передбачені підпунктами 2-6, 8, 10-12 цього пункту, за кожним із об'єктів споживача. Ініціатором укладення відповідного договору може бути будь-яка із сторін такого договору (п.п.5.1., 5.2., 5.3., 5.4. Правил користування електричною енергією, затв. Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р.).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Як вірно встановлено місцевим судом, на балансі позивача, на праві повного господарського відання знаходяться житлові будинки та трансформаторні підстанції за адресами: м. Одеса, вул. Хімічна, 39, 39а, 39б та Деревообробна дільниця за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна,35.

За договором оренди №26/06 від 26.06.2014р., укладеним між ДП МОУ «ОЗБМ» та ТОВ «Будконтакт МВС», позивач передав ТОВ «Будконтакт МВС» у користування зазначені трансформаторні підстанції із електричними мережами по вул. Хімічна, 35 та 39. На підставі договору оренди №26/06 від 26.06.2014р., будучи користувачем мережі живлення обєктів по вул. Хімічній, 35, 39, ТОВ «Будконтакт МВС» уклав 05.09.2014р. із АТ «Одесаобленерго» договір про постачання електричної енергії №034500 стосовно постачання електроенергії на Деревообробну ділянку по вул. Хімічній,35 та житловий сектор по вул. Хімічній, 39 та 39-а.

При цьому судова колегія зазначає, що постановою Південно західного апеляційного господарського суду у справі №916/1234/17 від 17.11.2018р. відмовлено у задоволені апеляційної скарги ДП МОУ «ОЗБМ» на рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/1234/17 від 23.10.2017р., яким відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ДП МОУ «ОЗБМ» до ТОВ «Будконтакт МВС» про визнання недійсним договору оренди від 26.06.2014 № 26/06.

Отже, на даний час договір оренди №26/06 від 26.06.2014р. укладений між позивачем та ТОВ «Будконтакт МВС» є дійсним і діє до 26.06.2022р.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/2529/17 від 02.04.2018р. визнано недійсним договір оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально-визначеного майна, що належить до державної власності №21/10/14 від 21.10.2014р., який був укладений між позивачем та ТОВ «Будконтакт МВС». При цьому, виходячи із правової природи орендних правовідносин вбачається, що фактичне користування майном на підставі договору в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК, у зв'язку з чим, зобов'язання за договором №21/10/14 від 21.10.2014р., укладеним між сторонами, припиняються на майбутнє.

Як наслідок, судова колегія зазначає, що на момент укладення оспорюваного договору про постачання електричної енергії договори оренди від 26.06.2014 № 26/06 та №21/10/14 від 21.10.2014р., якими визначалося право користування ТОВ «Будконтакт МВС» електроустановок позивача - були дійсними та у енергопостачальної компанії були відсутні підстави вважати їх недійсними.

Більш того, підставою для укладання оспорюваного договору про постачання електричної енергії було безпосереднє звернення самого позивача. Так, листом №406 від 09.07.2014р. ДП МОУ «ОЗБМ» звернулося до ПАТ «Одесаобленерго» з проханням щодо переукладання договору про постачання електричної енергії №020600 від 09.02.2011р. з покладенням всіх прав та зобов'язань споживача за договором на ТОВ «Будконтакт МВС».

Таким чином, враховуючи вказане та з урахуванням того, що на момент укладення оспорюваного договору, товариство правомірно використовувало орендовані електроустановки для забезпечення розподілу та споживання електричної енергії, між ПАТ «Одесаобленерго» та ТОВ «Будконтакт МВС» було правомірно укладено договір про постачання електричної енергії, що цілковито відповідає змісту та меті договору про постачання електричної енергії, визначеного законодавством України, а відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору №034500 про постачання електричної енергії від 05.09.2014р., укладеного між АТ «Одесаобленерго» та ТОВ «Будконтакт МВС».

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду і щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про зобовязання АТ «Одесаобленерго» укласти договір про постачання електричної енергії з ДП МОУ «Одеський завод будівельних матеріалів», враховуючи те, що зазначена вимога не носить належний спосіб захисту порушеного права, оскільки в порушення не містить ані змісту договору, який позивач має намір укласти з АТ "Одесаобленерго", ані посилання на типові чи примірні його умови. При цьому колегія суддів вважає недоцільним долучення типового договору до апеляційної скарги, з огляду на те, що він не був предметом розгляду суду першої інстанції та не був поданий йому без поважних причин.

Доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі про те, що в Акті розмежування балансової належності №263 від 07.08.2014р. межа балансової належності ТОВ «Будконтакт МВС» встановлена за об'єктами, право користування чи власності на які були відсутні у останнього, судова колегія відхиляє враховуючи наступне.

Так, Акт розмежування, відповідно до п. 2.1 Правил, відображає межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем і електропередавальною організацією за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок.

Відповідно до п. 1.2 Правил електроустановка - комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, призначених для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії.

При цьому, відповідно до п. 1.2 Правил межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності аб& користування, або повного господарського відання; межа експлуатаційної відповідальності - точка розділу електричної мережі за ознакою договірних зобов'язань з експлуатації тих чи інших її ділянок або елементів, встановлюється за згодою сторін. За відсутності такої згоди межа експлуатаційної відповідальності збігається з межею балансової належності.

Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін встановлює виключно межі розділу електричних мереж, а не на об'єктах нерухомості, як про це стверджує позивач.

Додатком №7 до Договору №034500 про постачання електричної енергії від 05.09.2014р., укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2 є Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, яким визначено межі балансової та експлуатаційної відповідальності сторін.

Зокрема, п. 1 вказаного Акту визначено межі балансової належності електромереж АТ «Одесаобленерго» та ТОВ «Будконтакт МВС», які визначено виходячи із тих електричних мереж, які перебували у використанні відповідача 2 на момент укладання оспорюваного договору на підставі договорів оренди укладених з позивачем.

Крім того, пп.2 п. 5.4 Правил передбачено, що акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін складаються у разі укладання договору про постачання електричної енергії щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше.

З урахуванням того, що оспорюваний договір не укладався щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше, а укладався за результатом звернення позивача щодо переукладання договору про постачання електричної енергії №020600 від 09.02.2011р. з покладенням всіх прав та зобов'язань споживача за договором на ТОВ «Будконтакт МВС», Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №263 від 05.09.2014р. відповідає Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін №263 від 29.10.2009р., який був додатком №7 до договору про постачання електричної енергії №020600 від 09.02.2011р.

Також судова колегія не погоджується з твердженням скаржника про те, що оспорюваний договір слід вважати недійсним, враховуючи, що його укладено з особою, яка не має права власності чи користування на об'єкти нерухомості, які розташовані за адресою м. Одеса, вул. Хімічна, 5,39,39а,39б, а також відповідач 2 використовує електричну енергію не для власних потреб, оскільки, що договір про постачання електричної енергії може бути укладено з метою забезпечення електричною енергією електроустановок споживачів, які призначені не тільки для споживання електричної енергії, а між іншим, для її передачі або розподілу. В даному випадку оспорюваний договір про постачання електричної енергії було укладено з метою постачання електричної енергії до електроустановок Відповідача 2, які орендувалися ним на підставі відповідних договорів оренди та були укладені між Позивачем та Відповідачем 2.

Будь-яких інших доводів щодо незаконності рішення місцевого суду та допущення ним порушень норм матеріального та процесуального права, крім вищезазначеного та визнаного апеляційною інстанцією необґрунтованим та безпідставним, скаржник не навів.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.09.2018р. - без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129,269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України Одеський завод будівельних матеріалів залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.09.2018 року у справі №916/913/18 залишити без змін,

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю.Аленін