ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/2087/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2087/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільська колота цегла»,

м. Обухів

до Публічного акціонерного товариства «Завод «Цегла Трипілля», м. Обухів

про визнання права власності

представники:

від позивача: Муравлянік О.С., довіреність від 05.02.2018;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трипільська колота цегла» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Завод «Цегла Трипілля» (надалі-відповідач) про визнання права власності на нежитлові будівлі та об'єкти, розташовані за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 3, що позначені на технічному паспорті від 05.04.2017 під літерою «А» адміністративна будівля, площею 16,8 кв.м., під літерою «Б» побутова будівля, площею 46,8 кв.м., під літерою «В» прожекторна мачта, площею 3,2 кв.м., об'єкт під № 1, площадка, площею 220,5 кв.м., об'єкт під № 2, під'їзна дорога, площею 1 264,0 кв.м.

Ухвалою суду від 26.09.2018 відкрито провадження у справі № 911/2087/18, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 17.10.2018.

Ухвалою суду від 17.10.2018 підготовче засідання у справі № 911/2087/18 відкладено на 07.11.2018.

Ухвалою суду від 07.11.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/2087/18, розгляд справи призначений по суті на 28.11.2018.

В судових засіданнях 17.10.2018, 07.11.2018 та 28.11.2018 представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився, проте 17.10.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву (вх. № 30203/18 від 17.10.2018), в якому останній визнає позовні вимоги в повному обсязі, та додаткові письмові пояснення, в яких відповідач просить розглядати справу буз участі представників відповідача.

Частинами 1, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

01.10.2003 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трипільська колота цегла» (покупець/позивач) та Відкритим акціонерним товариством «Завод «Цегла Трипілля» (продавець/відповідач, в подальшому Публічне акціонерне товариство «Завод «Цегла Трипілля») укладений Договір купівлі-продажу майна, відповідно до умов п. 1.1, 1.2, 1.3 якого продавець зобов'язується передати покупцю у власність майно (основні засоби), яке належить продавцю на праві власності, відповідно до переліку, а покупець зобов'язується прийняти таке майно та сплатити за нього ціну відповідно до умов договору. Право власності на майно переходить до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі.

Ціна продажу майна відповідно до даного договору становить 127 779,60 грн., з ПДВ (п. 2.1 договору).

Оплата проводиться шляхом попереднього перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 2.2 договору).

Пунктами 3.1, 3.2 договору визначено, що передача майна здійснюються продавцем покупцю в 20-денний термін після підписання договору. Передача майна продавцем та прийняття покупцем оформлюється актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною договору.

З матеріалів справи вбачається, що 28.05.1996 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області виданий наказ № 11/14-ВП «Про завершення приватизації відкритого акціонерного товариства «Завод цегла Трипілля»; передано відкритому акціонерному товариству «Завод цегла Трипілля» (ПАТ «Завод «Цегла Трипілля») акції в кількості 79 942 штук.

Згідно з додатком до акту приймання-передачі приватизованого майна Трипільського заводу силікатних стінових матеріалів від 19.09.1997 Регіональним відданням Фонду державного майна України по Київській області було передано до Статутного фонду ВАТ «Завод цегла Трипілля» (ПАТ «Завод «Цегла Трипілля») майно, згідно із переліком визначеним в акті.

Відповідно до переліку, який є додатком № 1 до договору купівлі-продажу, відповідач зобов'язується передати позивачу майно, зокрема, площадка для піску з шандорними колодязями, бетонними дорогами, прожекторною мачтою, у кількості 1 шт.; бульдозер Т-130, у кількості 2 шт.; бульдозер Т-170, у кількості 1 шт.; автонавантажувач, у кількості 1 шт.; автонавантажувач 41030-12, у кількості 2 шт.; сидіння для стадіону, у кількості 15 шт.

30.10.2003 між сторонами у справі підписаний акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, за яким відповідачем передано позивачу площадку для піску з шандорними колодязями, бетонними дорогами, прожекторною мачтою. Поряд з цим, відповідачем було передано у власність позивача дві нежитлові будівлі, зокрема, адміністративну будівлю, площею 16,8 кв.м. та побутову будівлю, площею 46,8 кв.м.

Згідно із технічним паспортом на нежитлові будівлі та об'єкти, під літерою «А» позначена адміністративна будівля, площею 16,8 кв.м., під літерою «Б» побутова будівля, площею 46,8 кв.м., під літерою «В» прожекторна мачта, площею 3,2 кв.м.; об'єкт під № 1, площадка, площею 220,5 кв.м., об'єкт під № 2, під'їзна дорога, площею 1 264,0 кв.м.

Проте, за твердженням позивача, у зв'язку із відсутність правовстановлюючих документів на адміністративну будівлю, площею 16,8 кв.м., побутову будівлю, площею 46,8 кв.м., площадку для піску з шандорними колодязями, площею 220,5 кв.м., бетонну дорогу, площею 1 264,0 кв.м., прожекторну мачту, площею 3,2 кв.м., побудовані у 1985 та придбані позивачем, у останнього відсутня можливість щодо належного оформлення права власності на вказані будівлі.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

28 травня 1996 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області було прийнято наказ № 11/14-13П про завершення приватизації акціонерного товариства «Завод цегла Трипілля».

19 вересня 1997 року підписаний додаток до акту прийому-передачі приватизованого майна Трипільського заводу силікатних стінових матеріалів, відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області передало до статутного фонду ВАТ «Завод цегла Трипілля» об'єкти нерухомості, в тому числі ті, які є предметом позову, а саме прожекторна мачта, площадка для піску з шандорними колодязями, під'їзна дорога, які в подальшому були об'єктом договору купівлі-продажу від 01.10.2003, укладеним між ВАТ «Завод цегла Трипілля» та ТОВ «Трипільська колота цегла».

30 жовтня 2003 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі основних засобів, відповідно до якого відповідач передав позивачу площадку для піску з шандорними колодязями, бетонну дорогу, прожекторну мачту. Разом з площадкою для піску з шандорними колодязями відповідачем також було передано позивачу адміністративну будівлю площею 16,8 кв.м. та побутову будівлю площею 46,8 кв.м.

Зазначені адміністративна будівля площею 16,8 кв.м. та побутова будівлю площею 46,8 кв.м. належать до площадки для піску з шандорними колодязями, оскільки вони є невід'ємною частиною даного об'єкту за проектом комплексу № 1564 від грудня 1973 року «Завод силікатних станових матеріалів в с. Трипілля Київської області. Технічний проект том 4. Технологічна частина книга 1. Кар'єр піску» (копія в матеріалах справи).

Площадка для піску, яка була відчужена відповідачем позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2003, та яка була приватизована відповідачем, зазначена у додатку до акту прийому-передачі приватизованого майна Трипільського заводу силікатних стінових матеріалів під номером 22.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України).

Частинами 1-3 статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 325 Цивільного кодексу України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 334 Цивільного кодексу України).

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина 4 ст. 334 Цивільного кодексу України).

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, на підставі Договору купівлі-продажу майна від 01.10.2003 та акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 30.10.2003, відповідачем передано позивачу у власність майно, а саме: нежитлові будівлі та об'єкти, адміністративна будівля, площею 16,8 кв.м., побутова будівля, площею 46,8 кв.м., прожекторна мачта, площею 3,2 кв.м., площадка, площею 220,5 кв.м., під'їзна дорога, площею 1 264,0 кв.м.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (вх. № суду 30203/18 від 17.10.2018), додаткові письмові пояснення від 23.11.2018 (вх. № суду 32935/18 від 26.11.2018), в яких відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Частинами 1, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд перевірив повноваження представника відповідача на підписання відзиву про визнання позову.

Доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 191, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Трипільська колота цегла» (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 3, ) право власності на нежитлові будівлі та об'єкти, розташовані за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 3, що позначені на технічному паспорті від 05.04.2017 під літерою «А» адміністративна будівля, площею 16,8 кв.м., під літерою «Б» побутова будівля, площею 46,8 кв.м., під літерою «В» прожекторна мачта, площею 3,2 кв.м., об'єкт під № 1, площадка, площею 220,5 кв.м., об'єкт під № 2, під'їзна дорога, площею 1 264,0 кв.м.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 21.12.2018.

Cуддя О.О. Христенко