ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" грудня 2018 р. Cправа № 902/252/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі 643 Управління начальника робіт

до: Публічного акціонерного товариства "Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва"

про стягнення 226810,50 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

прокурор Канарський В.С.

позивача1 - ОСОБА_1, за довіренстю;

позивача2 - ОСОБА_2 - за довіреністю;

відповідача - не з'явився

УСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі 643 Управління начальника робіт звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до ПАТ "Вінницького управління механізації і автотранспорту будівництва" про стягнення 226810,5 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 16.03.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/252/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 20.04.2017. (суддя Білоус В.В.)

Ухвалою суду від 20.04.2018 продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 24.05.2017.

За заявою судді Білоуса В.В. від 24.05.2017, відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.05.2017, створено колегію для розгляду даної справи у складі головуючого судді Білоуса В.В., суддів: Матвійчука В.В., Нешик О.С.

Ухвалою суду від 26.05.2017 справу прийнято до провадження колегіальним складом суду з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 26.06.2017.

За результатами судового засідання 26.06.2017 розгляд справи відкладено на 11.07.2017.

Ухвалами від 11.07.2017 у справі призначено судову технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до отримання висновку судової технічної експертизи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 21.11.2017, відповідно до автоматизованого розподілу справ, справу №902/252/17 передано на розгляд судді Матвійчуку В.В., в зв'язку з тим, що указом Президента України від 10.11.2017р. за №357/2017 головуючого суддю Білоуса В.В. призначено на посаду судді Касаційного господарського суду Верховного суду України.

Ухвалою від 22.11.2017 справу № 902/252/17 прийнято провадження.

Станом на 17.01.2018 матеріали господарської справи № 902/252/17 повернуто до Господарського суду Вінницької області Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз з повідомленням №14684/17-54 від 20.12.2017р про неможливість надання висновку у зв'язку з невиконанням умов клопотання від 08.08.2017р. (ненадання додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку та нездійсненням оплати експертних послуг).

З метою з'ясування причин невиконання сторонами вимог ухвал суду, провадження у справі поновлено, про що 17.01.2018 винесено відповідну ухвалу.

Керуючись розділом XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017., ухвалою суду від 17.01.2018 прийнято рішення про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.02.2018.

05.03.2018 від Відповідача надійшов відзив № 28-02/2018-1 від 28.02.2018, де наведено заперечення проти позовних вимог.

Ухвалою суду від 15.03.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/252/17 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 12.04.2018.

Ухвалою від 12.04.2018 матеріали справи №902/252/17 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової технічної експертизи, призначеної ухвалою від 11.07.2017, призначеної ухвалою від 11.07.2017 року. Провадження у справі № 902/252/17 зупинено на час проведення експертизи.

Станом на 29.11.2018 матеріали господарської справи № 902/252/17 повернуто до Господарського суду Вінницької області Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз з повідомленням про неможливість надання висновку у зв'язку з ненаданням додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку та нездійсненням оплати експертних послуг.

З огляду на наведене, зважаючи на пояснення Позивача 2 про те, що підстави для проведення експертизи відпали, ухвалою суду від 29.11.2018 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.12.2018.

Ухвалою від 05.12.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 14.12.2018.

10.12.2018 на електронну адресу суду надійшла заява № 176 від 10.12.2018 за електронним цифровим підписом начальника 643 Управління начальника робіт ОСОБА_3 про зменшення розміру позовних вимог, в якій Позивач 2 відмовляється від вимог по компенсації ремонтно-відновлювальних робіт в сумі 159 075,00грн., просить зменшити розмір позовних вимог та вважати їх наступними: стягнути з ПАТ "Вінницького управління механізації і автотранспорту будівництва" на користь 643 Управління начальника робіт заборгованість в сумі 63 000,00грн., 3 948,00грн. інфляційних та 787,50грн. річних.

В судовому засіданні 14.12.2018 оголошено перерву до 20.12.2018 (протокольна ухвала).

17.12.2018 на електронну адресу суду надійшла заява № 181 від 14.12.2018 за електронним цифровим підписом начальника 643 Управління начальника робіт ОСОБА_3 про зменшення розміру позовних вимог, прохальна частина якої ідентична за змістом прохальній частині заяви № 176 від 10.12.2018, що надійшла до суду 10.12.2018. Разом з тим до заяви № 181 від 14.12.2018, на виконання вимог ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, долучено докази направлення копії вказаної заяви Військовій прокуратурі Житомирського гарнізону, Міністерству оборони України та Відповідачу.

19.12.2018 до суду надійшла заява Військового прокурора Житомирського гарнізону, в якій останній не заперечує проти прийняття судом до розгляду заяви Позивача 2 про зменшення позовних вимог.

20.12.2018 до суду надійшли пояснення представника Позивача 1 у справі - Міністерства оборони України щодо заяви 643 УНР про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник вказує, що визначення розміру заборгованості, що виникла в результаті господарської діяльності, відноситься до компетенції 643 УНР, оскільки саме між 643 УНР та Відповідачем у справі було укладено договір від 01.09.2015 № 18/15, невиконання якого стало підставою звернення до суду. При цьому зазначає, що як представник, не уповноважений зменшувати розмір позовних вимог.

На визначену судом зявились Прокурор у справі та представники Позивачів, які зменшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Заява про зменшення загального розміру позовних вимог № 181 від 14.12.2018 прийнята судом до розгляду, що відображено в протоколі судового засідання від 20.12.2018.

Відтак предметом розгляду у справі є зменшені позовні вимоги в розмірі 67 735,50 грн.

Представник Відповідача своїм правом участі в судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином телефонограмою, яка міститься в матеріалах даної справи.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення Відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Також, судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.

Враховуючи, що Відповідач про причини неявки в засідання 20.12.2018 суд не повідомив, був належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути спір по суті за наявними матеріалами з метою недопущення безпідставного затягування розгляду спору.

У судовому засіданні 20.12.2018 прийнято судове рішення.

Стислий виклад позицій учасників судового процесу.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор посилається на укладення 01.09.2015 між 643 Управлінням начальника робіт та ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва» Договір оренди баштового крану №18/15, за умовами якого Позивач 2 передав Відповідачу в тимчасове користування баштовий кран КБ-405, 1990 року випуску, інвентарний № 315, реєстраційний № 3120, на будівництво житлового комплексу в м. Вінниця.

Пунктом 5 Договору визначено розмір орендних платежів, який становить 21 000,00 грн. з урахуванням ПДВ щомісячно.

За період використання орендованого майна з вересня 2015 по серпень 2016 року Відповідачем погоджувались акти виконаних робіт та сплачувалась орендна плата.

У подальшому, Відповідачем повідомлено Позивача 2 про намір розірвати договір оренди баштового крану з 01.12.2016, з тих підстав, що будівельні роботи на об'єкті будуть закінчені.

Проте, акти виконаних робіт за вересень, жовтень та листопад 2016 року Відповідач не підписав, орендну плату за вказані місяці не сплатив, як наслідок утворилась заборгованість в сумі 63000 грн.

Крім того, в позовній заяві як на підставу позовних вимог Прокурор, окрім наявності заборгованості за Договором, посилається на пошкодження крану Відповідачем та встановлює вартість ремонтно-відновлювальних робіт в розмірі 159075,00 грн.

При цьому, в заяві про зменшення розміру позовних вимог № 181 від 14.12.2018 Позивач 2 вказує про відсутність належних доказів про пошкодження крану Відповідачем в ході його експлуатації, а відтак не підтримує позовні вимоги в частині вимог по компенсації ремонтно-відновлювальних робіт в сумі 159075,00 грн.

Відповідач у відзиві та доповненнях до відзиву заперечує проти позовних вимог стверджуючи, що зобов'язання за Договором оренди баштового крану №18/15 від 01.09.2015 порушено саме Позивачем 2, оскільки не виконано п. 6.1. Договору, за яким останній зобов'язаний був здійснити роботи по демонтажу баштового крану, у зв'язку з чим Відповідачем самостійно проведено роботи по демонтажу. Наголошує, що будівельні роботи краном на ділянці будівництва були закінчені в серпні 2016 року, і ця обставина, на думку Відповідача, визначає термін оренди баштового крану.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.09.2015 між 643 Управлінням начальника робіт (Позивач 2, за Договором - Орендодавець) та ПАТ "Вінницького управління механізації і автотранспорту будівництва" (Відповідач, за Договором - Орендар) укладено Договір № 18/15 оренди баштового крану КБ-405.

Згідно з п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар бере в тимчасове користування баштовий кран КБ-405, рік випуску 1990, інвентарний № 315, реєстраційний № 3120 на будівництво житлового комплексу в м. Вінниця.

Майно, що орендується, повинно бути передано Орендодавцем та прийнято Орендарем протягом 12-ти днів з моменту підписання Договору (п. 3.1.).

Вартість майна, переданого в оренду - 424 596,52грн., передача здійснюється відповідними фахівцями сторін за актом передачі (п.п. 3.2., 3.3.).

Майно, що орендується, вважається переданим Орендареві з моменту підписання акту приймання майна, що орендується (п. 4.1.). Термін оренди - до повного виконання робіт на об'єкті і може бути скорочений лише за згодою сторін (п.п. 4.2., 4.3.).

Пунктом 5.1. визначено розмір орендних платежів, що складає 21 000,00 грн. з урахуванням ПДВ за 1 місяць. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця після надходження рахунку від Орендодавця.

Відповідно до п. 6.2. Договору Орендар зобов'язаний, окрім іншого, щомісячно сплачувати орендну плату протягом 3-х банківських днів після підписання щомісячного акту виконаних робіт (наданих послуг) та виставлення рахунку Орендодавця, але не пізніше 5 числа.

Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору згідно з діючим законодавством України (п. 7.1.).

Згідно з п. 10.1. будь-які зміни і доповнення цього Договору мають силу лише в тому випадку, якщо вони оформлені в письмовому вигляді і підписані обома сторонами. Дострокове розірвання Договору може мати місце за згодою сторін або на підставах, передбачених чинним законодавством України. з відшкодуванням понесених збитків (П. 10.2.).

Даний Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна зі сторін систематично порушує умови Договору та свої зобов'язання.

01.09.2015 сторонами підписано акт прийому-передачі баштового крану КБ-405 за Договором № 18/15 від 01.09.2015.

За доводами Позивача 2, Відповідачем зобов'язання за Договором виконувались належним чином до серпня 2016 року, в підтвердження чого надано відповідні акти надання послуг та платіжні доручення. Проте, починаючи з вересня 2016 року, Відповідач не сплачував орендної плати.

В зв'язку із закінченням робіт на будівництві житлового комплексу в м. Вінниця Відповідач 25.11.2016 направив Позивачу 2 лист № 01-641 з проханням розірвати з 1 грудня поточного року Договір № 18/15 від 01.09.2015 оренди баштового крану КБ-405 згідно із п. 4.2. Договору.

У відповідь на лист Відповідача Позивач 2 листом № 16 від 05.12.2016 погодився розірвати з 01.12.2016 Договір, однак просив терміново погасити заборгованість в сумі 63 000,00грн. по оренді за вересень-листопад 2016 року, а також оплатити ремонтно-відновлювальні роботи згідно з п. 6.2.8. Договору в сумі 128 205,00грн.

За змістом п. 10.2 Договору дострокове розірвання Договору може мати місце за згодою Сторін або на підставах, передбачених чинним законодавством України, з відшкодуванням понесених збитків.

Таким чином, сторони шляхом обміну листами дійшли згоди припинити свої договірні відносини з 01.12.2016. Відтак Договір вважається розірваним з 01.12.2016 .

Разом з тим, Позивач 2 вказує на наявність заборгованості за Договором по орендним платежам за період вересень-листопад 2016 року, у зв'язку з чим 29.12.2016 звернувся до відповідача із претензією № 27 про повернення боргу.

Відповідач не визнав претензійних вимог Позивача 2 та у повідомленні про їх розгляд № 01-13 від 09.02.2017 зазначив, що останнім не надано первинних документів, якими б підтверджувалась заборгованість.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зважає на наступне.

Згідно із ч.ч.1-2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Укладений між сторонами Договір № 18/15 оренди баштового крана КБ-405 від 01.09.2015 за своєю правовою природою є договором найму майна.

Згідно із ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Також в силу ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, в період вересень-листопад 2016 Позивачем 2 нараховано до сплати 63 000,00 орендної плати, про що складено акти надання послуг № 178 від 30.09.2016, № 218 від 31.10.2016, № 243 від 30.11.2016.

Проте, Відповідачем акти не підписано, орендної плати не сплачено. При цьому останній наголошує на відсутності підстав сплати орендної плати у зв'язку із закінченням будівельних робіт краном на ділянці будівництва в серпні 2016 року, і ця обставина визначає строк оренди

Суд не погоджується з доводами Відповідача, з огляду на те, що Договір оренди розірвано за взаємною згодою сторін з 01.12.2016. До того ж ініціатором дострокового припинення дії Договору саме з 01.12.2016, відповідно до листа від 25.11.2016 № 01-641, був безпосередньо Відповідач.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що зобов'язання по сплаті орендної плати за Договором Відповідачем не виконано належним чином. Відмова від підписання актів надання послуг за період вересень-листопад 2016 не звільняє останнього від виконання зобов'язань за Договором.

З урахуванням наведеного, Позивачем 2 правомірно заявлено до стягнення 63 000,00 грн боргу по орендній платі за Договором.

Поряд з цим, за порушення строків сплати орендної плати Позивачем 2 нараховано та заявлено до стягнення 3948,00 грн інфляційних та 787,50 грн три відсотки річних.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1. визначено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця після надходження рахунку від Орендодавця. При цьому відповідно до п. 6.2. Договору Орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати орендну плату протягом 3-х банківських днів після підписання щомісячного акту виконаних робіт (наданих послуг) та виставлення рахунку Орендодавця, але не пізніше 5 числа.

Розраховуючи інфляційні втрати позивач визначає строк порушення зобов'язання по сплаті за вересень з 31.10.2016, за жовтень з 30.11.2016, за листопад з 31.12.2017. В розрахунку трьох відсотків річних позивачем визначено строк порушення зобов'язання з 31.10.2016 на суму боргу в розмірі 63 000 грн, (загальний розмір орендної плати за вересень-листопад)

Надаючи оцінку зазначеному рахунку суд зважає на наступне. Як встановлено Договором орендна плата сплачується щомісячно, протягом 3-х банківських днів після підписання акті та виставлення рахунку.

Водночас, як встановлено судом, акти виконаних робіт (наданих послуг) за період вересень-листопад Відповідачем не підписані. До того ж матеріали справи не містять відповідних рахунків. Позивачем 2 не доведено направлення та відповідно отримання Відповідачем актів виконаних робіт (наданих послуг) та рахунків на оплату.

З урахуванням наведеного суд не може погодитись з періодом нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат, визначених позивачем.

Разом з тим, за змістом п. 6.2. Договору, остаточний розрахунок по орендній платі встановлено не пізніше 5 числа.

Виходячи з наведеного вище, розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат слід проводити наступним чином: за зобов'язаннями за вересень - з 06.10.2016, за зобов'язаннями за жовтень - з 06.11.2016, за зобов'язаннями за листопад - з 06.12.2016. При цьому суд зважає, що Позивачем 2 початком нарахування визначено 31.10.2016.

Здійснивши розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат судом отримано 553,38 грн - 3% річних та 2 687,80 грн - інфляційних втрат.

За таких обставин зазначені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Заперечення відповідача оцінюються судом критично, оскільки не спростовують встановленого судом.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в сумі 1 564,70 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Зменшені позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва" (вул. Сергія Зулінського, 48, м. Вінниця, 21022, ) на користь 643 Управління начальника робіт (вул. Ватутіна, 61, м. Житомир, ) 63 000 (шістдесят три тисячі) грн 00 коп. - боргу; 553 (п'ятсот п'ятдесят три) грн 38 коп. - три відсотки річних; 2 687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн 80 коп - інфляційних втрат та 1 564 (одну тисячу п'ятсот шістдесят чотири) грн 70 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 22 грудня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Військовому прокурору Житомирського гарнізону (вул. Д.Донцова,20, м. Житомир, 10014)

3 - Міністерству оборони України (просп. Повітрофлотський,6, м. Київ,03168 )

4 - 643 Управління начальника робіт ( вул. Ватутіна, 61, м. Житомир,10029)

5 - ПАТ "Вінницького управління механізації і автотранспорту будівництва" (вул. Сергія Зулінського,48, м. Вінниця,21022)