ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.2018 Справа № 920/885/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/521/18

за позовом: ОСОБА_1 районної організації Українського товариства мисливців і рибалок (вул. Ярослава Мудрого, буд.17, с. Велика Писарівка, Великописарівський район, Сумська область, 42800, ),

до відповідача: Територіальної громади в особі ОСОБА_1 селищної ради (вул. Незалежності, 7, с. Велика Писарівка, Великописарівський район, Сумська область, 42800, ),

про визнання права власності на нерухоме майно,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, голова;

від відповідача: не зявився

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно за адресою: вул. Ярослава Мудрого, буд. 17 в смт. Велика Писарівка Сумської області, а саме: а) нежитлову будівлю з прибудовами та ґанком, 1965 року побудови, загальною площею 71,6 кв.м., що позначено в технічному плані літерами А, а, а1, а2, яка складається із: - коридору, загальною площею 4,7 кв.м., визначений експлікацією внутрішніх площ за планом будови літера «А» в технічному паспорті нежитлового приміщення за № 1; - основне, загальною площею 15,2 кв.м., визначений експлікацією внутрішніх площ за планом будови літера «А» в технічному паспорті нежитлового приміщення за №2; - основне, загальною площею 16,1 кв.м., визначений експлікацією внутрішніх площ за планом будови літера «А» в технічному паспорті нежитлового приміщення за №3; - основне, загальною площею 9,7 кв.м., визначений експлікацією внутрішніх площ за планом будови літера «А» в технічному паспорті нежитлового приміщення за №4; - підсобне, загальною площею 10,0 кв.м., визначений експлікацією внутрішніх площ за планом будови літера «А» в технічному паспорті нежитлового приміщення за №6; б) сарай, 1964 року побудови, що позначений в технічному плані літерою «Б»; в) сарай-прибудову, 1964 року побудови, що позначений в технічному плані літерою «б»; г) погріб, 1964 року побудови, що позначений в технічному плані літерою «В»; д) ворота, що позначені в технічному плані під № 1; є) забор, що позначений в технічному плані під №2

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 26.11.2018 відкрито провадження у справі №920/885/18 в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 13.12.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. В письмовому відзиві №02-30/539 від 10.12.2018 просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, по суті позовних вимог у відзиві повідомив, що дійсно на території селища по вул. Ярослава Мудрого (колишня ОСОБА_3), буд. 17 на землях комунальної власності житлової та громадської забудови без визначення та встановлення меж ділянки в натурі на місцевості, розташовується нежитлова будівля з господарськими будівлями. Вказаний обєкт нерухомості був придбаний організацією, правонаступником якої є позивач і з періоду набуття обєкт використовувався як адміністративна будівля для мети та цілей, визначених статутними та іншими документами ОСОБА_1 районної організації УТМР. Крім того, просить розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.21 Закону України «Про громадські обєднання» громадське об'єднання зі статусом юридичної особи має право бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства. Згідно ст. 24 Закону України «Про громадські обєднання» громадське об'єднання зі статусом юридичної особи для виконання своєї статутної мети (цілей) має право володіти, користуватися і розпоряджатися коштами та іншим майном, яке відповідно до закону передане такому громадському об'єднанню його членами (учасниками) або державою, набуте як членські внески, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, набуте в результаті підприємницької діяльності такого об'єднання, підприємницької діяльності створених ним юридичних осіб (товариств, підприємств), а також майном, придбаним за рахунок власних коштів, тимчасово наданим у користування (крім розпорядження) чи на інших підставах, не заборонених законом.

ОСОБА_1 районна організація Українського товариства мисливців і рибалок є відокремленим підрозділом всеукраїнської громадської організації «Українське товариство мисливців і рибалок» (скорочено - ГО УТМР), має статус юридичної особи, здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції України, закону України «Про громадські обєднання» та інших нормативно-правових актів, у своїй діяльності керується Статутом громадського обєднання «Українське товариство мисливців і рибалок» (скорочена назва - ГО УТМР).

Позивач мотивує свої вимоги тим, що за адресою смт. Велика Писарівка Сумської області по вул. Ярослава Мудрого (в минулому - ОСОБА_3), буд. № 17, знаходиться обєкт нерухомості адміністративного призначення - одноповерхова нежитлова будівля з прибудовами та ганком, 1965 року побудови, загальною площею 71,6 м2. До складу вищезазначеної інвентарної одиниці також віднесені сарай, сарай-прибудова, погріб ворота та забор.

Вищевказаний обєкт нерухомості в смт. Велика Писарівка Сумської області по вул. Ярослава Мудрого (в минулому - ОСОБА_3), буд.№ 17 використовується із 1965 року позивачем за адміністративним призначенням для розміщення районної організації Українського товариства мисливців і рибалок, також вказана адреса зареєстрована як офіційне місцезнаходження юридичної особи позивача, що підтверджено відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с. 16/.

З матеріалів справи вбачається, що спірний обєкт нерухомості перебуває у фактичному володінні та розпорядженні позивача із 04.10.1962 року у звязку із придбанням цього майна у приватної особи згідно договору купівлі-продажу від 04.10.1962 року, посвідченого виконкомом ОСОБА_1 районної ОСОБА_1 депутатів трудящих рішенням №349 від 05.10.1962 року /а.с. 72/.

Надалі, на підставі дозволу відповідача від 08.10.1963 року №20 придбане домоволодіння було позивачем перебудоване та переоблаштоване за рахунок власних коштів, та введено в експлуатацію згідно акту про завершення будівництва від 10.11.1965 року з подальшою реєстрацією за собою права власності у компетентних органах БТІ (додаються).

Згідно інформаційних повідомлень регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумські області від 17.08.2016 року №17-04- 03350 та від 28.09.2016 року №05-04-03838 нерухоме майно за адресами вул. ОСОБА_4 (в минулому-Борців ОСОБА_3), буд. 17 та буд. 15 в смт. Велика Писарівка Сумської області у Єдиному реєстрі обєктів державної власності - не обліковується /а.с.93/.

Відповідно до архівної довідки Великописарівського районного відділу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Сумської області від 31.10.2018 року №642 відомості щодо зміни нумерації будівлі за адресою вул. ОСОБА_4 (в минулому-Борців ОСОБА_3), буд. 17 в смт. Велика Писарівка Сумської області у фондах архіву - відсутні.

Згідно повідомлення Сумської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок із 14.06.1947 року та по теперішній час Українське товариство мисливців і рибалок свою назву не змінювало.

Зі змісту довідки Великописарівського районного відділу Держгеокадастру у Сумській області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями земельна ділянка орієнтовною площею 0,06 га за адресою вул.Ярослава Мудрого, 17 в смт.Велика Писарівка Сумської області вбачається, що земельна ділянка розташована в межах населеного пункту та є комунальною власністю /а.с.94/.

На замовлення позивача комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» 20.01.2016 року було виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення. Під час проведення технічної інвентаризації обєкта, незаконних перепланувань та самочинного будівництва - не виявлено.

Назва вулиці у смт.Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області із попередньої - вул. ОСОБА_3, змінена на поточну - вул.Ярослава Мудрого відповідно до розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 19.05.2016 року №251-ОД «Про перейменування обєктів топономіки в населених пунктах районів області», зміст якого оприлюднено на офіційному веб-сайті за посиланням: http://sm.gov.ua/uk/ dokumenty.html?task=view&iN=10605.

Судом встановлено, що позивач у визначеному чинним законодавством порядку нараховує, декларує та сплачує до бюджету всі необхідні податки повязані із утриманням спірного нерухомого майна, такі як земельний податок та податок на нерухоме майно (відмінне від земельного), про що звітує перед державними фіскальними органами.

Ринкова вартість нерухомого майна станом на 08.10.2018 року становить 92013,00 грн., що підтверджується відповідним звітом з незалежної оцінки майна від 08.10.2018 року, проведеної сертифікованим субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Позивач звернувся у відповідності до вимог чинного законодавства до реєстраційного органу щодо проведення державної реєстрації права власності на належну йому із 24.12.1965 року згідно реєстраційного свідоцтва адміністративну будівлю (контору) за адресою вул. ОСОБА_4 (в минулому-Борців ОСОБА_3), буд. 17 в смт. Велика Писарівка Сумської області. Проте за результатом розгляду заяви позивача про здійснення державної реєстрації його прав, державним реєстратором ОСОБА_1 районної державної адміністрації 29.12.2016 року прийнято рішення №33281226 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень - по причині відсутності належного правовстановлюючого документа що засвідчує право власності позивача.

Так, в змісті всіх вищеперерахованих правовстановлюючих документах на нерухому будівлю за адресою вул. ОСОБА_4 (в минулому-Борців ОСОБА_3), буд. 17 в смт. Велика Писарівка Сумської області містяться істотні розбіжності в зазначенні її номераціїї будівлі (№13-а, №15, №15-а, та фактична - №17) а також назви власника («ОСОБА_1 районна ОСОБА_1 Українського товариства мисливців і рибалок», ОСОБА_1 товариство мисливців», ОСОБА_1 Товариства мисливців», та фактична - «ОСОБА_1 районна організація Українського товариства мисливців і рибалок»).

Окрім того, в реєстраційному свідоцтві від 24.12.1965 року, виданому Охтирським комунальним відділом Бюро технічної інвентаризації, значиться домоволодіння під №15 по вул. Борців Революції в смт. Велика Писарівка Сумської області у складі одного жилого будинку з надвірними спорудами зареєстроване за ОСОБА_1 товариства мисливців на праві державної власності.

Таким чином, вищевказані розбіжності на сьогодні перешкоджають позивачу документально привести у відповідність існуючі розбіжності та здійснити за собою державну реєстрацію права власності, що змушує його звернутися до суду з відповідним позовом щодо визнання за нами права власності на нерухому будівлю за адресою вул. ОСОБА_4 (в минулому-Борців ОСОБА_3), буд. 17 в смт. Велика Писарівка Сумської області.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Зі змісту ст. 319 Цивільного кодексу України вбачається, що власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав

Статтею 334 Цивільного Кодексу України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Порядок державної реєстрації права власності на майно регулюється ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права, зокрема, право власності на нерухоме майно та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, позивачем за позовом про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних правовідносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку інших осіб, претензіями на майно цих осіб, необхідністю одержати правовстановлюючі документи. В свою чергу, відповідачем такого позову має бути особа, яка сумнівається у приналежності майна позивачу, або не визнає за позивачем права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 07.12.2016 у справі N 920/607/15).

Судом встановлено, що згідно реєстраційного свідоцтва від 24.12.1965 року, виданого на підставі акту про ввід в експлуатацію від 10.11.1965 року і затверджено рішенням виконкому ОСОБА_1 селищної ОСОБА_1 від 08.12.1965 року, Охтирським МБТІ зареєстровано право власності на вищезазначену будівлю за позивачем, що також підтверджується відповідною довідкою-характеристикою КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт».

ОСОБА_1 селищна рада відповідач - у письмовому відзиві пояснила, що дійсно на території селища по вул. Ярослава Мудрого (колишня ОСОБА_3), буд. 17 на землях комунальної власності житлової та громадської забудови без визначення та встановлення меж ділянки в натурі на місцевості, розташовується нежитлова будівля з господарськими будівлями. Вказаний обєкт нерухомості був придбаний організацією, правонаступником якої є позивач і з періоду набуття обєкт використовувався як адміністративна будівля для мети та цілей, визначених статутними та іншими документами ОСОБА_1 районної організації УТМР.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи те, що право власності позивача на спірні нежитлові приміщення вже було зареєстроване належним чином та відповідачем не оспорюється, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» судовий збір з позовної заяви, зокрема, про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 162 і статті 163 ГПК такий обов'язок покладається на позивача. На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина 2 статті 163 ГПК).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Отже, подаючи позов про визнання права власності ставку судового збору необхідно обраховувати за позов майнового характеру, виходячи із вартості майна, відносно якого й предявляється позов, проте не менше 1 762 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що позивачем вірно визначено ціну позову 92 013 грн. 00 коп., проте під час звернення в суд з позовом сплачено судовий збір не в повному обсязі, у звязку з чим з позивача в доход Державного бюджету України необхідно стягнути 62 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 районної організації Українського товариства мисливців і рибалок до відповідача: Територіальної громади в особі ОСОБА_1 селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Стягнути з ОСОБА_1 районної організації Українського товариства мисливців і рибалок (вул. Ярослава Мудрого, буд.17, с. Велика Писарівка, Великописарівський район, Сумська область, 42800, ) в доход державного бюджету України (УК у м.Сумах/м.Суми; код 37970593; Казначейство України; МФО 899998; рахунок 3032; код класифікації доходів бюджету 22030101) 62 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 21.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_6