ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Справа № 924/270/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. , суддя Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Левчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.08.18р. (повний текст - 16.08.2018р.) у справі №924/270/18 (суддя Муха М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Давос" (м.Одеса)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" (м.Хмельницький)

про стягнення 784478, 58 грн., а саме: 261040,27 грн. основного боргу; 476398.49 грн. - пені; 39538,93 грн. - збитків від інфляції; 7500,89 грн. - 3% річних

за участі представників:

позивач: Носенко І.П., довіреність №б/н від 08.10.2018р.

відповідач: Воробйов А.В., довіреність №б/н від 11.09.2018р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.08.2018р. у справі №924/270/18 позов Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" про стягнення 784478,58 грн. в т.ч. 261040,27 грн. основного боргу; 476398.49 грн. - пені; 39538,93 грн. - збитків від інфляції; 7500,89 грн. - 3% річних задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" на користь фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю 261040,27 грн. основного боргу, 33591,95 грн. пені; 36878,02 грн. інфляційних втрат, 7500,89 грн. 3% річних, 5085,17 грн. судового збору. У позові в частині стягнення 442806,54 грн. пені; 2660,91 грн. інфляційних втрат відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" звернулося до апеляційного господарського суду із скаргою (вх.№474/18 від 25.10.2018р.). Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строків на апеляційне провадження.

В скарзі апелянт, зокрема зазначає, що суд першої інстанції не надав правової оцінки доводам та заявленої правової позиції відповідача та надав формальну оцінку викладеним запереченням.

Зазначає, що позивачем подані докази (митна декларація за формою МД-2 та формою МД-6, фотокопія договору, фотокопія нотаріального посвідченого перекладу суднового маніфесту від 25.02.2017р.) які не завірені належним чином, не направлені позивачем відповідачу, позивач не зазначив про наявність у нього чи іншої особи оригіналів вказаних доказів, а відтак, суд першої інстанції повинен був не приймати останні як належні та допустимі докази в підтвердження викладених обставин.

Відповідач, посилаючись на положення ст.13 ГПК України, стверджує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість подання суду першої інстанції вищевказаних документів, з причин, що об'єктивно не залежали від нього, у зв'язку із чим клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів задоволенню не підлягає.

Позивачем не надано аргументоване пояснення підстав пропуску строку на подання додаткових доказів.

Апелянт вважає, що копія довіреності від 05.01.2018р. є неналежним та недопустимим доказом в розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України.

Також зазначає, що після трьох підготовчих засідань, позивач направив відповідь на відзив після 48 днів з моменту першого підготовчого засідання, яке відбулось 16.05.2018р., а відтак, відповідач був суттєво обмежений в правах на своєчасне формування правової позиції.

Позивачем не були надані докази виконання п.1.2 Договору на обслуговування, а саме: драфт-сюрвея та штурманської розписки. Штурманська розписка, як обов'язковий документ, який повинен надати позивач відповідачу, передбачений п.2.4 Договору на обслуговування.

Посилання суду першої інстанції на інші правочини та видаткові накладні, відповідач вважає неналежним доказом прийняття позивачем вантажу задля виконання останнім умов Договору обслуговування. Відповідач зазначав, що ним не передавався вантаж, позивачем належні та допустимі докази, які підтвердили б факт прийняття вантажу від відповідача, не надано.

Окрім цього, зазначає, що позивач не надав суду документи, які передбачені п.1.5 Договору обслуговування та супроводжують вантаж, а відтак, повинні бути в наявності у позивача, а саме: сертифікат якості вантажу чи звіту, виданого сервейскою компанією Бюро Веритас, Проконтрол чи іншою, призначеною відповідачем при завантаженні на судно.

Пунктом 2.1 Договору на обслуговування передбачений документальний облік прийнятого портом вантажу, який зобов'язаний вести позивач. Докази, які б підтверджували зазначений облік вантажу позивачем не був наданий.

Позивачем не наданий доказ отримання будь-яких інструкції від відповідача, як то передбачено п.3.1 Договору обслуговування.

Позивачем не надані докази виконання п.2.4 Договору обслуговування, який містить обов'язок позивача оформити на користь відповідача документи для експорту вантажу: повний комплект морських коносаментів та штурманських розписок, екологічної декларації, фітосанітарного сертифікату, сертифікату походження та сертифікату нерадіоативності. Вказані документи повинні були передані від позивача на користь відповідача курьерскою службою, докази, які б підтверджували б передачу документів чи їх особистого прийняття відповідачем не надані.

Також зазначає, що позивачем не надано докази проведення митного оформлення, сплату митних платежів, ведення реєстру транспортних засобів з яких прийнятий до накопичення вантаж, п.2.12 Договору обслуговування.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки взаємовідносин сторін зі сплати вартості послуг за договором. Так, п.4.3 договору передбачено, що оплата здійснюється у розмірі 100 відсотків протягом 3 діб після дати підписання відповідного коносаменту при умові надання позивачем повного комплекту оригіналів документів, передбачених п.2.3 (а саме п.2.4, оскільки послання в п. 4.3 на п.2.3 є помилковим, та сторони мали на увазі п.2.4) та п.4.1 Договору обслуговування. Тобто, обов'язок зі сплати виникає при умові отримання відповідачем комплекту оригіналів документів. Позивачем не були надані докази надсилання чи передачі відповідачу документів, у т.ч. докази існування самих документів, передбачених п.2.4 та п.4.1 Договору обслуговування.

Окрім того, матеріали справи не містять ні самого рахунку, ні доказів його направлення відповідачу. Також матеріали справи не містять погодження сторонами ціни послуг, як то передбачено п.4.1 Договору обслуговування.

Відповідач звертає увагу, що по-перше, позивачем не складені акти виконаних робіт, у матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт, докази направлення цих актів відповідачу, по-друге, відсутня реєстрація податкової накладної в ЄРПН, а відтак, до матеріалів справи не надані первинні бухгалтерські документи, які б свідчили про податковий та бухгалтерський облік наданої послуги. Щодо обміну оригіналами актів, то це не спростовує позицію відповідача про відсутність будь-яких документів фінансового (бухгалтерського, податкового) обліку, які б були складені позивачем, а відтак, позивачем не доведений ні момент виникнення боргу, ні відображення боргу у фінансовій звітності суб'єкта господарювання.

Також зазначає, що суд першої інстанції попри той факт, що позивач не надав суду оригінал доказу (коносамент) на який посилався в позовній заяві, спроби позивача видати за належний доказ (коносамент) інший документ, встановлення (позивач не заперечував проти), що коносамент з відміткою "COPY NOT NEGOTIABLE" є документом, який немає юридичної сили, прийняв до уваги неналежний та недопустимий доказ, а саме копію коносаменту поданою позивачем до позову.

Матеріали справи не містять доказів повернення позивачем зі зберігання майно відповідачу, а відтак, на момент слухання справи майно відповідача знаходиться на зберіганні у позивача, а тому, посилання суду першої інстанції та позивача на договори поставки, як докази того, що експорт ячменю був здійснений в об'ємі, придбаному вказаними договорами поставки, вважає неспроможними.

Позивачем не наданий зовнішньоекономічний контракт на поставку ячменю, де покупцем ячменю є компанія "Трасттрейдінг ЛТД". Відповідач зазначав, що вказана компанія нерезидент є замовником послуг на завантаження на борт судна, однак, вказані послуги може надати будь-яка компанія, тобто, позивач по справі не є монополістом в порту, а надані копії документів, на які посилається позивач, можуть свідчити виключно про здійснення відповідачем експортної операції, а не виконання позивачем Договору обслуговування.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 07.08.2018р. у справі №924/270/18, у задоволенні позовних вимог Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім трейд" відмовити повністю. Стягнути з Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім трейд" судові витрати.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2018р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.08.2018р. у справі №924/270/18, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд скарги на 12.12.2018р. об 10:30 год. в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

19.11.2018р. на адресу суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу (вх.№4949/18, арк.справи 116-123).

У відзиві зокрема зазначає, що враховуючи зміст прав та обов'язків сторін по договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16ТЕО від 23.09.2016р., останній є договором транспортного експедирування, який регулюються положеннями ст.316 ГК України, а також глави 63 ЦК України "Послуги".

Із змісту наявних в матеріалах позовної заяви договорів поставки та видаткових накладних, складених між ТОВ "Давос" (постачальник) та ТОВ "Вімексім Трейд" (покупець) протягом вересня - грудня 2016 року, позивачем в межах досягнутих між сторонами домовленостей було поставлено, а відповідачем - отримано ячмінь 3 класу у кількості 1.764,18 тон.

При цьому, відповідно до умов п.1.2 вище перелічених договорів поставки його сторонами було чітко визначено умови поставки товару з посиланням на міжнародні правила тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010, а саме визначено базис поставки ЕХW (...named place - Франко завод "... назва місця) відповідно до якого продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки з постачання, з моменту коли він надав товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві, у даному випадку це зерновий комплекс на території портопункту Кілія, розташований по вул.Желєзнякова, 4 у м.Кілія Одеської області. При цьому, продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

В подальшому, із змісту перекладу з англійської мови на українську до коносаменту №1 від 03.03.2017р. (бюро перекладів "Тріс" від 02.04.2018р.) вбачається, що ТОВ "Вімексім Трейд" у порту завантаження - Кілія було відвантажено на торгове судно "Порада" насипом фуражний ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.610,167м.т. - порт розвантаження Фамагуста, Кіпр.

На думку позивача, факт видачі коносаменту №1 від 03.03.2017р. свідчить про належне виконання ТОВ "Давос" своїх зобов'язань по договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. в частині відвантаження 1.610.167м.т. товару, а рівно виникнення у ТОВ "Вімексім Трейд" - вантажовідправника обов'язку оплатити отримані ним послуги протягом 3-х робочих днів після дати підписання відповідного коносаменту, тобто до 06.03.2017р. включно.

Але, в порушення умов п.п.4.1, 4.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р., вимог ст.316 ГК України, ст.ст.901, 903 ЦК України, ТОВ "Вімексім Трейд" вже понад рік будь-яких заходів щодо погашення існуючої заборгованості за послуги транспортно-експедиторського обслуговування, згідно коносаменту №1 від 03.03.2017р., не вживаються.

Як вбачається із змісту копії коносаменту №1 від 03.03.2017р., наданої ТОВ "Давос" разом із позовною заявою, коносамент №1 складений в 5 (п'яти) оригіналах. На всіх п'яти оригіналах коносаменту №1 від 03.03.2017р. наявна відмітка на англійській мові «ORIGINAL» (оригінал). На наданій ТОВ "Давос" разом із позовною заявою копії коносаменту №1 від 03.03.2017р. наявна відмітка на англійській мові «COPY NOT NEGOTIABLE». У ТОВ "Давос" відсутній саме оригінал коносаменту №1 від 03.03.2017р., на якому наявна відмітка на англійській мові «ORIGINAL» (оригінал).

В даному випадку, у зв'язку із передачею оригіналів морських коносаментів, належними доказами виконання своїх зобов'язань ТОВ "Давос" по договору транспортно-експедиторського обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. є також оформлення суднового маніфесту (Cargo Manifest) з відміткам ДП «МТП Усть-Дунайськ», Одеської митниці ДФС, державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, капітанів торговельних суден із відомостями про проходження митного контролю, дозволу на вивезення товару з України

В судновому маніфесті зазначено, що на теплохід «Порада» завантажено 2.810,167 м.т. насипом фуражний ячмінь врожаю 2016 року: згідно коносаменту № 1 насипом, фуражний ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.610,167м.т., відправник ТОВ "Вімексім Трейд"; згідно коносаменту №2 насипом фуражний ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.200 м.т. , відправник - ТОВ "Вімексім".

Відповідно до Електронної декларації UА500540/2017/000006 ТОВ "Вімексім Трейд" (Відправник) було відправлено товар (ячмінь українського походження) у кількості 1.610,167 м.т. до CINAR HUBUBAT DIS TICARET LIMITED, Туреччина.

Відповідно до повідомлення про фактичне вивезення товарів, вищезазначений товар перетнув митницю на торговому судні "Порада".

Листом від 22.02.2017р. за вих.№2/08 ДП «МТП Усть-Дунайськ» підтвердило ТОВ "Давос" готовність на приймання та обробку теплоходу «Порада» вантажем ячмінь в кількості 3 тис тон.

На виконання умов договору по дорученню №BRL-01/17 від 22.02.2017р. ТОВ "Давос" було надано ТОВ "Вімексім Трейд" послуги транспортно-експедиторського обслуговування та завантажено на теплохід «Порада» насипом фуражний ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.610,167 м.т.

Отже, позивач зазначає, що підтвердженням належним чином виконання ТОВ "Давос" в повному обсязі своїх зобов'язань по договору транспортно-експедиторського обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. є: коносамент №1, виданий 03.03.2017р.; судновий маніфест (Cargo Manifest) від 25.02.2017р.; доручення №BRL-01/17 від 22.02.2017р. на відвантаження експортних товарів; лист ДП «МТП Усть-Дунайськ» від 22.02.2017р. за вих.№2/08; акт виконаних робіт №8/7 від 25.02.2017р.; Електронна декларація ТОВ "Вімексім Трейд" UA500540/2017/000006; повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України.

На підставі викладеного просить суд апеляційну скаргу ТОВ "Вімексім трейд" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.08.2018р. у справі №924/270/18 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 07.08.2018р. у справі №924/270/18 - без змін.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 12.12.2018р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з чим просить його скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

23.09.2016р. між ТОВ «Вімексім трейд» (замовник) та ТОВ «Давос» (виконавець) укладеного договір на транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. відповідно до умов п. 1.1 якого замовник доручає виконавцю здійснення робіт з перевалки і транспортно-експедиторського обслуговування вантажу (сільськогосподарської продукції) у кількості 20.000 тон +/- 10% у портопункті Кілія.

Кінцева вага вантажу, що відвантажується виконавцем на судно, визначається по закінченню його завантаження на судно замовника в порту, згідно даних коносаментів (п. 1.2 договору). Перевалка вантажу у портопункті Кілія здійснюється за схемою баржа - морське судно. Баржі для накопичення та зберігання вантажу надаються виконавцем (п.п.1.3, 1.4 договору).

Пунктом 1.5 договору передбачено, що ТОВ «Вімексім трейд» передає ТОВ «Давос» вантаж в порту за актами приймання-передачі, підписаним між сторонами. У зазначених актах сторони договору фіксують вагу вантажу на вагах порту.

Виконавець повинен забезпечити оформлення документів, необхідних для експорту вантажу, в т.ч.: (1) повний комплект морських коносаментів та штурманських розписок, (2) екологічну декларацію, (3) фітосанітарний сертифікат, (4) сертифікат походження, (5) сертифікат нерадіоакивності. Вказані документи передаються Позивачем Відповідачу негайно після їх оформлення шляхом надсилання кур'єрською службою (п. 2.4 договору).

Виконавець зобов'язаний щоденно інформувати замовника на його електрону адресу про накопичення вантажу на баржах, у разі невиконання ТОВ «Вімексім трейд» обов'язку про звітування перед про накопичення вантажу на баржах, Виконавець має право припинити сплату рахунків на 15 банківських днів (п. 2.9. договору).

Виконавець зобов'язаний надавати замовнику реєстр транспортних засобів на які прийнятий вантаж на накопичення у письмовій формі, що надсилається поштою, за підписом уповноваженого представника виконавця та скріплений печаткою виконавця, що має містити інформацію: дата отримання, відправник, пункт відправки, кількість та найменування вантажу (п.2.12 договору).

Замовник зобов'язаний за 4 доби до підходу судна у порт Кілія видати виконавцю детальну інструкцію для оформлення доручення для завантаження судна.

Згідно п.3.1. договору, інструкція повинна містити умови оформлення коносаменту, перелік необхідних сертифікатів та умови їх оформлення.

Комплексна ставка виконавця за транспортно-експедиторське обслуговування 1 тони вантажу визначена у розмірі 155,52 грн. по офіційному курсу долара США за даними Національного банку України на 23.09.2016р., що дорівнює 6 доларів США за 1 тону. Ставка, зазначена у даному договорі, не є фіксованою у гривнях та підлягає коригуванню залежно від змін офіційного курсу НБУ на день виконання робіт та фіксується сторонами на дату складання коносаменту (п. 4.1. договору).

Відповідно до п.4.3. договору оплата здійснюється замовником згідно виставленого рахунку у розмірі 100% комплексної ставки протягом 3-х робочих днів після дати підписання відповідного коносаменту за умови надання виконавцем повного комплекту оригіналів документів згідно п.2.3 і п.4.1 Договору.

Крім цього, між ТОВ «Вімексім трейд» (Покупець) та фірмою "Давос" у формі ТОВ (Постачальник) укладено договори поставки №ККЯ30/09-16-01Д від 30.09.2016р., №ККЯ03/10-16-01Д від 03.10.2016р., №ККЯ05/10-16-01Д від 05.10.2016р., №ККЯ19/10-16-01Д від 19.10.2016р., №ККЯ25/10-16-01Д від 25.10.2016р., №ККЯ13/12-16-01Д від 13.12.2016р., №ККЯ14/12-16-01Д від 14.12.2016р., №ККЯ15/12-16-01Д від 15.12.2016р., відповідно до яких Постачальник зобов'язується передати (поставити) в зумовлені строки Покупцеві ячмінь 3-го класу врожаю 2016 року, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього передбачену Договором грошову суму. Товар поставляється на умовах EXW - Франко-склад (в редакції Інкотермс 2010) за адресою: Зерновий комплекс фірми "Давос" на території портопункту Кілія, Одеська область, м. Кілія, вул. Железнякова 4, надалі іменується як "Зерновий склад". Товар поставляється насипом. Остаточні вага та якість Продукції визначаються згідно складським квитанціям, виданим зерновим складом.

Із наявних у матеріалах справи видаткових накладних, позивачем поставлено, а відповідачем - отримано ячмінь 3 класу у кількості 1.764,78 тон, а саме: за договором поставки №ККЯ30/09-16-01Д від 30.09.2016р. - 124,360 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000035 від 30.09.2016р.; за договором поставки №ККЯ03/10-16-01Д від 03.10.2016р. - 200,500 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000036 від 03.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ 05/10-16-01Д від 05.10.2016р. - 118,300 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000037 від 05.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ19/10-16-01Д від 19.10.2016р. - 940,383 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000038 від 19.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ25/10-16-01Д від 25.10.2016р. - 24,350 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000041 від 25.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ13/12-16-01Д від 13.12.2016р. - 74,800 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000068 від 14.12.2016р.; за договором поставки №ККЯ14/12-16-01Д від 14.12.2016р. - 281,490 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000069 від 14.12.2016р., за договором поставки №ККЯ15/12-16-01Д від 15.12.2016р. - 600 тон ячменю, згідно видаткової накладної № РН-0000070 від 16.12.2016р.

Зі змісту перекладу коносаменту №1 від 03.03.2017р. (бюро перекладів «Тріс» від 02.04.2018р.) вбачається, що ТОВ «Вімексім Трейд» у порту завантаження - Кілія (Україна) було відвантажено на торгове судно Порада насипом фуражний ячмінь (врожаю 2016 року) у кількості 1.610,167 м.т. (вага нетто) порт розвантаження Фамагуста, Кіпр.

Із електронної декларації UA500540/2017/000006 ТОВ "Вімексім Трейд" (Відправник) було відправлено товар (ячмінь українського походження, врожаю 2016р.) у кількості 1,610,167 м.т. до CINAR HUBUBAT DIS TICARET LIMITED, Туреччина.

Відповідно до повідомлення (дата оформлення - 23.02.2017р.) про фактичне вивезення товарів ячмінь українського походження врожаю 2016р перетнув митницю на торговому судні «Порада», пункт пропуску 500071300 Усть-Дунайський.

Також, у матеріалах справи наявний судновий маніфест (Cargo Manifest) з відміткою ДП "МТП Усть-Дунайськ", Одеської митниці ДФС, державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, капітану торговельного судна із відомостями про проходження митного контролю, дозволу на вивезення товару з України. Із змісту останнього вбачається, що на теплохід "Порада" завантажено 2810.167м.т. насипом ячмінь врожаю 2016 року, відправником значиться - ТОВ "Вімексім Трейд": згідно з коносаментом №1 насипом ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.610,167м.т., згідно з коносаментом №2 насипом фуражний ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.200м.т., відправник - ТОВ "Вімексім".

Листом від 22.02.2017р. №2/08 ДП «МТП Усть-Дунайськ» підтвердило ТОВ Давос готовність на приймання та обробку теплоходу "Порада" вантажем ячмінь в кількості 3 тис.тон. Між ДП «МТП Усть - Дунайськ» та ТОВ «Давос» також підписано акт виконаних робіт із завантаження ячменю в кількості 2.810,167м.т. на т/х «Порада» №8/7 від 25.02.2017р.

Позивач звернувся в господарський суд з позовом до ТОВ «Вімексім трейд» про стягнення 784478,58 грн., з яких 261040,27 грн. основного боргу вартості наданих послуг транспортно - експедиторського обслуговування, 476398.49 грн. - пені; 39538,93 грн. - збитків від інфляції; 7500,89 грн. - 3% річних.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Із положень ст.11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до положень ст.ст.626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, договір про транспортно-експедиторське обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст.1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторською діяльністю є підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів, а транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", ст.929 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно положень ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу положень ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України).

Як було зазначено, умовами договору сторони передбачили, що кінцева вага вантажу, що відвантажується виконавцем на судно, визначається по закінченню його завантаження на судно замовника в порту, згідно даних коносаментів (п.1.2 договору). Комплексна ставка виконавця за транспортно-експедиторське обслуговування 1 тони вантажу визначена у розмірі 155,52 грн. по офіційному курсу долара США за даними Національного банку України на 23.09.2016р., що дорівнює 6 доларів США за 1 тону. Ставка, зазначена у даному договорі, не є фіксованою у гривнях та підлягає коригуванню залежно від змін офіційного курсу НБУ на день виконання робіт та фіксується сторонами на дату складання коносаменту (п.4.1. договору). Оплата здійснюється замовником згідно виставленого рахунку у розмірі 100% комплексної ставки протягом 3-х робочих днів після дати підписання відповідного коносаменту за умови надання виконавцем повного комплекту оригіналів документів згідно п. 2.3 і п. 4.1 Договору (п.4.3. договору).

Зі змісту перекладу коносаменту №1 від 03.03.2017р. (посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Поведьонкова І.І.) вбачається, що ТОВ Вімексім Трейд у порту завантаження - Кілія (Україна) було відвантажено на торгове судно Порада насипом фуражний ячмінь (врожаю 2016 року) у кількості 1.610,167м.т. (вага нетто) порт розвантаження Фамагуста, Кіпр. При цьому, відповідачем також надано у матеріали справи переклад коносаменту №1 від 03.03.2017р. (посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Гладких О.Л.) зі змісту якого відповідач робить висновок про те, що така копія коносаменту №1 від 03.03.2017р. не має юридичної сили, а відтак вказаний документ не є коносаментом.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, товариством "Вімексім Трейд" не доведено дотримання статті 76 ГПК України в частині наявності належних доказів, які б спростовували факт невідвантаження ТОВ «Вімексім Трейд» у порту завантаження - Кілія (Україна) на торгове судно Порада насипом фуражний ячмінь (врожаю 2016 року) у кількості 1.610,167 м.т. (вага нетто) порт розвантаження Фамагуста, Кіпр.

З електронної декларації UA500540/2017/000006 вбачається, що ТОВ "Вімексім Трейд" (Відправник) було відправлено товар (ячмінь українського походження, врожаю 2016р.) у кількості 1,610,167 м.т. до CINAR HUBUBAT DIS TICARET LIMITED, Туреччина.

Згідно з повідомленням (дата оформлення - 23.02.2017р.) про фактичне вивезення товарів ячмінь українського походження врожаю 2016р перетнув митницю на торговому судні Порада, пункт пропуску 500071300 Усть-Дунайський.

Із суднового маніфесту "Cargo Manifest" з відміткою ДП "МТП Усть - Дунайськ", Одеської митниці ДФС, державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, капітану торговельного судна в останньому містяться відомості про проходження митного контролю, дозволу на вивезення товару з України. Зокрема, на теплохід "Порада" завантажено 2810.167 м.т. насипом ячмінь врожаю 2016 року, відправником значиться - ТОВ "Вімексім Трейд": згідно з коносаментом №1 насипом ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.610,167м.т., згідно з коносаментом №2 насипом ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.200 м.т., відправник - ТОВ "Вімексім".

Також, з листа від 22.02.2017р. №2/08 ДП "МТП Усть-Дунайськ" вбачається, що останнє підтвердило готовність на приймання та обробку теплоходу "Порада" вантажем ячмінь в кількості 3 тис тон.

Між ДП "МТП Усть-Дунайськ" та ТОВ «Давос» також підписано акт виконаних робіт із завантаження ячменю в кількості 2.810,167 м.т. на т/х "Порада" №8/7 від 25.02.2017р.

Колегія суддів погоджується з висновком, що наявними доказами спростовуються твердження відповідача про те, що договір №23/16 ТЕО від 23.09.2016р. фактично не виконувався, відповідач не звертався до позивача з заявкою про надання послуг, послуги позивачем не надавались, у позивача відсутня належним чином підтверджена інформація про вагу вантажу.

Також враховуються положення Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №450 (Питання, пов'язані із застосуванням митних декларацій), яким передбачено, що вивезення товарів за межі митної території України підтверджується у разі поміщення товарів у митні режими: безмитної торгівлі чи вільної митної зони - митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, чи додатковою декларацією; реекспорту згідно з пунктом 5 частини першої статті 86 Митного кодексу України чи експорту - митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, чи додатковою декларацією, а також повідомленням про фактичне вивезення товарів за межі митної території України.

Повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України містить відомості про кількість та номери у митній декларації товарів, вивезених за межі митної території України, дату їх фактичного вивезення, а у разі митного оформлення товарів за електронною митною декларацією - також відомості про номер митної декларації.

За однією митною декларацією може бути надано кілька повідомлень про фактичне вивезення товарів за межі митної території України з урахуванням дат фактичного вивезення товарів (п.30).

Для одержання повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, митне оформлення яких здійснюється з використанням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії, декларант, який здійснив операцію з вивезення товарів, або уповноважена ним особа звертається до митного органу, яким оформлено відповідну митну декларацію, із заявою довільної форми, до якої додається оригінал декларації (аркуші з позначенням 3/8 форми МД-2 та у разі використання інших відповідних аркушів цієї митної декларації - доповнення форми МД-6, додаткові аркуші форми МД-3 або специфікація форми МД-8 та аркуші коригування).

Кількість митних декларацій, щодо яких може бути подана одна заява, не обмежується.

Заява реєструється митним органом у встановленому законодавством порядку та розглядається не більше п'яти робочих днів з дня її реєстрації.

Посадова особа митного органу за допомогою Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України перевіряє наявність внесеної посадовою особою митного органу в пункті пропуску через державний кордон інформації про пропуск задекларованих у цій митній декларації товарів за межі митної території України.

У разі наявності такої інформації на зворотному боці аркуша з позначенням 3/8 форми МД-2 відповідної митної декларації посадовою особою митного органу робиться запис Задекларовані в цій митній декларації товари вивезено за межі митної території України в повному обсязі або Задекларовані в цій митній декларації товари вивезено за межі митної території України в обсязі (зазначається кількість і номери товарів у декларації), який засвідчується підписом та особистою номерною печаткою посадової особи митного органу, та проставляється дата фактичного вивезення. Митна декларація повертається декларанту або уповноваженій ним особі (п.31 Постанови).

Якщо митне оформлення товарів здійснювалося з використанням електронної митної декларації (митної декларації, заповненої у звичайному порядку, тимчасової митної декларації, періодичної митної декларації, додаткової декларації), не пізніше наступного робочого дня після її оформлення така декларація, засвідчена електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, яка її оформила, Держмитслужбою надсилається ДПС.

Повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України, які поміщені у митні режими, визначені абзацом третім пункту 30 цього Положення, засвідчене електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи Держмитслужби, надсилається Держмитслужбою ДПС: у разі декларування товарів з використанням електронної митної декларації, заповненої у звичайному порядку, без попереднього оформлення періодичної або тимчасової митної декларації - не пізніше наступного робочого дня після внесення посадовою особою митного органу в пункті пропуску через державний кордон до Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів інформації про вивезення товарів за межі митної території України; у разі декларування товарів з використанням періодичної або тимчасової митної декларації - не пізніше наступного робочого дня після оформлення електронної додаткової декларації на товари, вивезені за межі митної території України на підставі періодичної або тимчасової митної декларації. Якщо електронна додаткова декларація на товари, оформлені з використанням періодичної або тимчасової митної декларації, оформлюється до вивезення задекларованих у цій додатковій декларації товарів, повідомлення про фактичне вивезення таких товарів за межі митної території України надсилається Держмитслужбою ДПС згідно з абзацом третім цього пункту.

Електронна митна декларація, а також повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України надсилаються Держмитслужбою ДПС в узгоджених ними форматах за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

Засвідчене електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи Держмитслужби повідомлення про фактичне вивезення товарів за межі митної території України також надсилається Держмитслужбою у визначені цим пунктом строки декларанту або уповноваженій ним особі (п.32 Декларації).

Доводи скаржника, що копія коносаменту не свідчить про надання саме позивачем транспортно-експедиторських послуг, оскільки не містить посилання на позивача та реквізити Договору, судом першої інстанції правомірно відхилені, оскільки ст.ст.137-140 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що після приймання вантажу до перевезення перевізник вантажу, капітан або агент перевізника зобов'язані видати відправнику коносамент, який є доказом прийому перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті. Перевізник може видати інший, ніж коносамент, документ на підтвердження отримання вантажу для перевезення. Такий документ є першорядним доказом укладання договору морського перевезення і приймання перевізником вантажу, як його описано в цьому документі. Коносамент складається на підставі підписаного відправником документа, в якому, зокрема, повинні міститися дані, зазначені в пунктах 4-8 статті 138 цього Кодексу. Відправник відповідає перед перевізником за всі наслідки, що виникли в результаті неправильності або неповноти відомостей, зазначених у згаданому документі.

У коносаменті зазначаються: 1) найменування судна, якщо вантаж прийнято до перевезення на визначеному судні; 2) найменування перевізника; 3) місце приймання або навантаження вантажу; 4) найменування відправника; 5) місце призначення вантажу чи, при наявності чартеру, місце призначення або направлення судна; 6) найменування одержувача вантажу (іменний коносамент) або зазначення, що коносамент видано "наказу відправника", або найменування одержувача з зазначенням, що коносамент видано "наказу одержувача" (ордерний коносамент), або визначенням, що коносамент видано на пред'явника (коносамент на пред'явника); 7) найменування вантажу, його маркування, кількість місць чи кількість та/або міра (маса, об'єм), а в необхідних випадках - дані про зовнішній вигляд, стан і особливі властивості вантажу; 8) фрахт та інші належні перевізнику платежі або зазначення, що фрахт повинен бути сплачений згідно з умовами, викладеними в рейсовому чартері або іншому документі, або зазначення, що фрахт повністю сплачено; 9) час і місце видачі коносамента; 10) кількість складених примірників коносамента; 11) підпис капітана або іншого представника перевізника.

Якщо у разі перевезення вантажів наливом, насипом або навалом дані, зазначені в пункті 7 цієї статті, не були перевірені, перевізник вправі включити їх в коносамент з відповідним застереженням. Таке ж застереження може бути зроблено перевізником під час перевезення різних вантажів у тому випадку, коли у нього є достатні підстави вважати, що дані, згадані в пункті 7 цієї статті, вказані відправником неточно або він не мав розумної можливості їх перевірити. При перевезенні вантажів у закордонному сполученні в коносамент можуть бути внесені за згодою сторін і інші умови та застереження.

При цьому, перевізник зобов'язаний видати відправнику на його бажання кілька примірників коносамента тотожного змісту, причому в кожному з них відмічається кількість складених примірників коносамента. Після видачі вантажу по одному з примірників коносамента решта примірників втрачає силу.

Окрім цього, у матеріалах справи наявний судновий маніфест "Cargo Manifest" з відміткою ДП "МТП Усть - Дунайськ", Одеської митниці ДФС, державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, капітану торговельного судна в останньому містяться відомості про проходження митного контролю, дозволу на вивезення товару з України. Зокрема, на теплохід "Порада" завантажено 2810.167 м.т. насипом ячмінь врожаю 2016 року, відправником значиться - ТОВ "Вімексім Трейд": згідно з коносаментом №1 насипом ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.610,167м.т., згідно з коносаментом №2 насипом ячмінь врожаю 2016 року у кількості 1.200 м.т., відправник - ТОВ "Вімексім".

Також, судом першої інстанції правомірно відхилені твердження відповідача про невиконання позивачем п.п.1.5. та п.п.4.4. договору від 23.09.2016р. щодо обов'язку відповідача передати позивачу вантаж в порту за актами приймання-передачі, підписаним між сторонами, оскільки п.1.5. договору від 23.09.2016р. сторони погодили що відповідач передає позивачу вантаж в порту за актами приймання-передачі, підписаним між сторонами. У зазначених актах сторони договору фіксують вагу вантажу на вагах порту. При цьому із наданих позивачем у матеріали справи видаткових накладних, позивачем поставлено, а відповідачем - отримано ячмінь 3 класу у кількості 1.764,78 тон, а саме: за договором поставки №ККЯ 30/09-16-01Д від 30.09.2016р. 124,360 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000035 від 30.09.2016р.; за договором поставки №ККЯ 03/10-16-01Д від 03.10.2016р. 200,500 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000036 від 03.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ 05/10-16-01Д від 05.10.2016р. 118,300 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000037 від 05.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ 19/10-16-01Д від 19.10.2016р. 940,383 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000038 від 19.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ 25/10-16-01Д від 25.10.2016р. 24,350 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000041 від 25.10.2016р.; за договором поставки №ККЯ 13/12-16-01Д від 13.12.2016р. 74,800 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000068 від 14.12.2016р.; за договором поставки №ККЯ 14/12-16-01Д від 14.12.2016р. 281,490 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000069 від 14.12.2016р., за договором поставки №ККЯ 15/12-16-01Д від 15.12.2016р. 600 тон ячменю, згідно видаткової накладної №РН-0000070 від 16.12.2016р. Видаткові накладні містять підписи сторін про отримання товару.

При цьому, принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Щодо тверджень апелянта про те, що позивач, у відповідності до п.2.4 договору повинен був забезпечити оформлення документів (які повинні бути передані позивачем відповідачу негайно шляхом надсилання кур'єрською доставкою), судом відзначається, що відсутність у матеріалах справи доказів виконання позивачем п.2.4. договору від 23.09.2016р. не впливає на обов'язок відповідача виконати умови розділу 4 договору щодо повного розрахунку за надані позивачем послуги.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, твердження відповідача про відсутність наданих послуг позивачем за договором від 23.09.2016р. зважаючи на не складення фірмою "Давос" актів виконаних робіт по п.2.3 договору від 23.09.2016р. спростовується положеннями п.4.3. того ж договору, яким передбачено, що оплата здійснюється замовником згідно виставленого рахунку у розмірі 100% комплексної ставки протягом 3-х робочих днів після дати підписання відповідного коносаменту за умови надання виконавцем повного комплекту оригіналів документів згідно п.2.3 і п.4.1 Договору. Тобто п.4.3. договору від 23.09.2016р. не передбачений обов'язок позивача надсилати або надавати саме відповідачу повний комплект усіх оригіналів документів відповідно до п.п.2.3., 4.1. договору.

Окрім цього, не підписання між ТОВ Фірма "Давос" та ТОВ "Вімексім Трейд" актів виконаних робіт про надані транспортно-експедиційні послуги також не може свідчити про ненадання послуг позивачем відповідачу, оскільки п.4.4 договору від 23.09.2016р. передбачено, що виконавець надає замовнику оригінали актів виконаних робіт лише протягом 3 днів після оплати рахунків виконавця. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази оплати рахунків виконавця.

Крім цього, як вірно зазначено судом першої інстанції, існування між сторонами спору у справі №916/271/18 за позовом ТОВ «Вімексім трейд» до фірми «Давос» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про повернення товару - 281,49 т ячменю 3-го класу, українського врожаю 2016р. (переданого на зберігання відповідно до складської квитанції на зерно №18 від 14.12.2016р. до договору поставки від 14.12.2016р. №ККЯ 14/12-16-01Д) та/або відшкодування збитків в розмірі 1 154 109,00 грн., то що предметом судового розгляду у справі №916/271/18 є виконання зобов'язань між сторонами саме за договором поставки від 14.12.2016р. №ККЯ 14/12-16-01Д.

Однак, у справі №924/270/18 позивач обрав спосіб захисту та звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача 261040,27грн. боргу, 476398,49грн. пені, 39538,93грн. збитків від інфляції, 7500,9грн. 3% річних за надані послуги відповідно до умов договору на транспортно - експедиційне обслуговування №23/16 ТЕО від 23.09.2016р., оскільки, на його думку, в порушення умов п.п.4.1, 4.3 договору, вимог ст.316 ГK України, ст.ст.901, 903 ЦК України ТОВ «Вімексім Трейд» понад рік будь-яких заходів щодо погашення існуючої заборгованості за послуги транспортно-експедиторського обслуговування, згідно коносаменту №1 від 03.03.2017р., не вживає. Предметом даного позову є стягнення заборгованості за послуги транспортно-експедиторського обслуговування, а підставою даного позову, на думку позивача, є наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує стягнення такого боргу. Отже, предметом доказування у даній справі є наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує стягнення заборгованості за надані послуги та в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, оскільки відповідач неналежно виконав свої зобов'язання, які випливають з Договору та Закону, то судом першої інстанції правомірно задоволено вимоги позивача про стягнення з відповідача 261040,27 грн. - вартості наданих послуг транспортно-експедиторського обслуговування.

Щодо позовних вимог в частині стягнення із відповідача 7500,89 грн. 3% річних за період з 07.03.2017р. по 06.04.2018р. та 39538,93 грн. інфляційних нарахувань за період з 07.03.2017р. по 06.04.2018р., колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача та перерахунок суду першої інстанції в системі "Ліга Закон", колегія суддів погоджується з останнім, що позивачем в межах можливих нарахувань заявлено до стягнення 7500,89 грн. 3% річних, і при цьому згідно п. 4.3. договору від 23.09.2016р., якими передбачено, що оплата здійснюється замовником згідно виставленого рахунку у розмірі 100% комплексної ставки протягом 3-х робочих днів після дати підписання відповідного коносаменту за умови надання виконавцем повного комплекту оригіналів документів згідно п.2.3 і п.4.1 Договору. Тобто початковим періодом нарахування 3% річних, інфляційних нарахувань та пені є третій робочий день після дати підписання коносаменту 10.03.2017р.

Щодо перерахунку втрат від інфляції, колегія суддів зазначає наступне.

У пункті 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", зокрема, зазначено: «Так, згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Тому, враховуючи несплату боргу відповідачем, правомірною до стягнення буде сума у розмірі 36878,02грн. інфляційних втрат за період з квітня 2017р. по квітень 2018р. В стягненні 2660,91 грн. інфляційних втрат відмовлено правомірно.

Щодо вимоги позивача про стягнення 476398,49 грн. пені, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 4.5. договору передбачено, що за затримку оплати згідно п.4.3 договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5% від суми платежу за кожну добу затримки оплати , але не більше 2 облікових ставок НБУ в рік.

Відповідно до приписів ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.1, 2 ст.549 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивач на підставі п.4.5. Договору, просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 476398,49 грн.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. При цьому положеннями договору від 23.09.2016р. не передбачено нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання більше ніж за 6 місяців.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що розмір договірної штрафної санкції у п.4.5. договору (у розмірі 0,5 % від суми платежу за кожну добу оплати, але не більше 2 облікових ставок НБУ в рік) обраховано у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення, що, за визначенням ст.549 ЦК, відповідає поняттю "пеня". Між тим для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення в законі відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді штрафної санкції - забезпечення належного виконання зобов'язання (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 8 лютого 2017 року по справі №910/29752/15).

Здійснивши перевірку розрахунку пені в системі "Законодавство" та враховуючи п.4.3 договору від 23.09.2016р. (яким передбачено строк виконання зобов'язань з оплати наданих послуг - третій робочий день після дати підписання коносаменту 10.03.2017р.), колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що правомірною до стягнення буде сума у розмірі 33591,95 грн. пені за період з 10.03.2017р. по 07.09.2017р., а у стягненні 442806,54 грн. пені належить відмовити.

Враховується, що згідно ч.1 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.275-280 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім Трейд" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.08.18р. у справі №924/270/18 - залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може були оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складений "17" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Юрчук М.І.