РІШЕННЯ

м. Київ

06.12.2018Справа № 910/11026/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/11026/18

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав», м. Київ,

про зобов'язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача - Русскіної О.В. (довіреність від 28.09.2018 №б/н);

відповідача - Комаровського Д.В. (довіреність від 11.12.2017 № 4).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.08.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Банк) до публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (далі - Товариство) про зобов'язання відповідача визнати позивача кредитором Товариства та внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідача шляхом додаткового внесення до нього вимог кредитора Банка за договором про надання міжбанківського кредиту в національній валюті від 10.10.2014 №DP/TD-187272/10/10/2014 (далі - Кредитний договір 1) у сумі 8 857 026,14 грн. та подати зміни на затвердження виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що рішення про відмову включення грошових вимог Банку до реєстру акцептованих вимог кредиторів Товариства та дії відповідача, що передували такій відмові є протиправними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.09.2018; встановлено:

- позивачу строк у п'ятнадцять днів:

з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту (положення); документів, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи; оригіналів всіх документів, доданих до позовної заяви (для огляду);

з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини;

- відповідачу строк у п'ятнадцять днів:

з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: відзиву на позов з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини; на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту; документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи;

з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини.

Позивач 10.09.2018 подав суду документи, підготовлені на виконання ухвали від 17.08.2018.

Відповідач 13.09.2018 подав суду відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Позивач 19.09.2018 подав суду відповідь на відзив, в якій заперечив проти викладених доводів у відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 відкладено підготовче засідання на 09.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/11026/18 до судового розгляду по суті на 25.10.2018.

Судове засідання, призначене на 25.10.2018, не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Курдельчука І.Д. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 судове засідання призначено на 27.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 учасників справи повідомлено про те, що у зв'язку з направленням від 21.11.2018 судді Курдельчука І.Д. до Національної школи суддів України на 27.11.2018, судовий розгляд справи по суті призначеної на 27.11.2018 відбудеться 28.11.2018.

У судовому засіданні 28.11.2018 оголошено перерву до 06.12.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 06.12.2018 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 06.12.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.10.2014 Банком (кредитор) і Товариством (позичальник) було укладено Кредитний договір 1, за умовами якого:

- кредитор надає позичальнику міжбанківський кредит у сумі 8 619 000 грн. з 25.02.2015 до 26.02.2015 зі сплатою 1% річних (пункт 1.1 Кредитного договору 1 в редакції додаткової угоди від 25.02.2015 №69 (далі - Додаткова угода №69));

- кредитор зобов'язується перерахувати всю суму кредиту в термін до 10.10.2014 включно на рахунок позичальника в Товаристві (пункт 2.1 Кредитного договору 1);

- позичальник зобов'язується повернути суму кредиту 24.10.2014 на рахунок кредитора в Банку (пункт 2.2 Кредитного договору 1);

- відсотки за користування кредитом позичальник перераховує на рахунок кредитора в Банку (пункт 2.3 Кредитного договору 1);

- відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються в такому порядку: сума грошових коштів - 8 619 000 грн.; період нарахування відсотків - 25.02.2015-26.02.2015; сума відсотків - 236,14 грн.; дата повернення - 26.02.2015 (пункт 2.4 Кредитного договору 1 в редакції Додаткової угоди №69);

- під забезпечення надаються майнові права згідно з договором застави майнових прав від 10.10.2014 (пункт 2.5 Кредитного договору 1);

- Кредитний договір 1 вступає в силу з моменту його підписання сторонами з обов'язковим скріпленням печатками сторін (пункт 6.1 Кредитного договору 1);

- Кредитний договір 1 діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 6.2 Кредитного договору 1).

В забезпечення виконання Кредитного договору 1 сторонами укладено такі договори застави майнових прав:

- договір застави майнових прав від 10.10.2014 №TD-187272/10/10/2014/Z (далі - Договір застави 1), за умовами якого:

Договір застави 1 забезпечує виконання заставодавцем (Товариством) своїх зобов'язань з повернення заставодержателю (Банку) суми коштів у сумі 10 344 653,60 грн., відсотків за її використання в розмірі 8,1% річних та можливих штрафних санкцій відповідно до угоди, укладеної сторонами на строк з 10.10.2014 по 24.10.2014, на підставі Кредитного договору 1 (пункт 1.1 Договору застави 1);

пунктом 1.2 Договору застави 1 в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця за Кредитним договором 1 останній передає в заставу заставодержателю такі майнові права вимоги: право на отримання заставодавцем суми коштів у сумі 800 000 доларів США, відсотків за її використання в розмірі 0,1% річних та можливих штрафних санкцій відповідно до угоди, укладеної сторонами на строк з 10.10.2014 по 24.10.2014, на підставі договору від 10.10.2014 №1010-1 про надання міжбанківського кредиту в доларах США (далі - Кредитний договорів 2) (пункт 1.2 Договору застави 1);

- договір застави майнових прав від 25.02.2015 №TD-191614/25/02/2015/Z (далі - Договір застави 2), за умовами якого:

Договір застави 2 забезпечує виконання заставодавцем своїх зобов'язань з повернення заставодержателю суми коштів у сумі 8 619 000 грн., відсотків за її використання в розмірі 1% річних та можливих штрафних санкцій відповідно до угоди, укладеної сторонами на строк з 25.02.2015 по 26.02.2015, на підставі Додаткової угоди №69 до Кредитного договору 1 (пункт 1.1 Договору застави 2);

в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця за Додатковою угодою №69 до Кредитного договору 1 останній передає в заставу заставодержателю такі майнові права вимоги: право на отримання заставодавцем суми коштів у сумі 650 000 доларів США, відсотків за її використання в розмірі 1% річних та можливих штрафних санкцій відповідно до угоди, укладеної сторонами на строк з 25.02.2015 по 26.02.2015, на підставі договору від 25.02.2015 №69 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору 2 (далі - Договір №69) (пункт 1.2 Кредитного договору 2).

10.10.2014 Товариством (кредитор) і Банком (позичальник) укладено Кредитний договір 2, за умовами якого:

- кредитор на умовах Кредитного договору 2 надає позичальнику для проведення статутної діяльності кредит у сумі 650 000 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом з 10.10.2014 по 06.11.2014 у розмірі 0,10% річних, а з 07.11.2014 по термін повернення у розмірі 0% річних (пункт 1.1 Кредитного договору 2 в редакції Договору №69);

- строк користування кредитом з 10.10.2014 по 26.02.2015 (пункт 1.2 Кредитного договору 2 в редакції Договору №69);

- кредитор зобов'язується перерахувати кредит датою валютування 10.10.2014 на рахунок позичальника (пункт 2.1 Кредитного договору 2);

- позичальник зобов'язується повернути кредит в термін - 26.02.2015, якщо інше не передбачено умовами Кредитного договору 2 (пункт 2.2 Кредитного договору 2 в редакції Договору №69);

- Кредитний договір 2 вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (пункт 3.3 Кредитного договору 2).

В забезпечення виконання Кредитного договору 2 сторонами укладено такі договори застави майнових прав:

- договір від 10.10.2014 №1010-1/Z-2 про заставу майнових прав (далі - Договір застави 3), за умовами пункту 1.1 якого заставодавець (Банк), з метою забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з Кредитного договору 2, передає в заставу, а заставодержатель (Товариство) приймає в заставу майнові права заставодавця, що випливають з Кредитного договору 2, а саме: право вимоги до боржника за Кредитним договором 2 сплати грошових коштів у сумі 10 344 653,60 грн.;

- договір від 23.02.2015 №2302-1/Z-1 про заставу майнових прав (далі - Договір застави 4), за умовами пункту 1.1 якого заставодавець, з метою забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з Кредитного договору 2, передає в заставу а заставодержатель приймає в заставу майнові права заставодавця, що випливають з Кредитного договору 2, а саме:право вимоги до боржника за Кредитним договором 2 сплати грошових коштів у сумі 8 619 000 грн.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Банка про заборгованість Товариства станом на 05.12.2017 у відповідача наявна перед позивачем заборгованість у загальній сумі 8 857 026,14 грн., з яких: 8 619 000 грн. простроченої заборгованості за отриманим кредитом; 238 026,14 грн. прострочених відсотків за користування кредитними коштами.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Товариство посилається на те, що відповідачем було надіслано позивачу заяву від 09.10.2015 №192/05 про зарахування зустрічних однорідних вимог; заборгованість Банка перед Товариством за Кредитним договором 2 становить 362 797,41 доларів США; у зв'язку з чим, зобов'язання відповідача перед позивачем вважаються припиненими.

Згідно із статтею 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Разом з тим, на підставі постанови правління Національного банку України (далі - НБУ) від 02.03.2015 №150 «Про віднесення АТ «ДЕЛЬТА БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджена тимчасова адміністрації у Банку.

В подальшому на підставі постанови правління НБУ від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду 02.10.2015 прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банка», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації Банка та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., строком на 2 роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Таким чином, заяву від 09.10.2015 №192/05 про зарахування зустрічних однорідних вимог було надіслано Товариством позивачу після початку ліквідаційної процедури у Банку.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній з 12.08.2015) з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Проте, судом встановлено, що за умовами Кредитних договорів 1 і 2 не передбачено договірного списання з поточних та/або депозитних рахунків боржника.

Крім того, такі договори не передбачали відкриття поточних та/або депозитних рахунків.

Доказів, які б підтверджували відкриття поточних та/або депозитних рахунків та наявності коштів на них матеріали справи не містять.

Отже, в силу приписів пункту 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній з 12.08.2015) зарахування однорідних вимог за Кредитними договорами 1 і 2 заборонено.

На підставі рішення правління НБУ від 30.11.2017 №774-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК БОГУСЛАВ», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 01.12.2017 №5267 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК БОГУСЛАВ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Товариства з 01.12.2017 до 30.11.2018 включно та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Єрмака В.О. строком на один рік з 01.12.2017 до 30.11.2018 включно.

Шляхом подання заяви від 11.12.2017 №8753 про визнання вимог кредитора Банк звернувся до Товариства з проханням визнати позивача кредитором відповідача за заборгованістю у сумі 8 857 026,14 грн., яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору 1.

Листом від 16.03.2018 №252/08 Товариство повідомило Банк про те, що: у зв'язку з невиконанням Банком умов Кредитного договору 2, станом на 27.02.2015 у позивача утворилася перед відповідачем заборгованість у сумі 650 000 доларів США; у зв'язку з викладеним, Товариство за рахунок предмета застави частково задовольнило свої вимоги за Кредитним договором 2 на суму 8 619 000 грн., що в еквівалентів за курсом НБУ (1 долар США/30,010175) станом на 27.02.2015 складає 287 202,59 доларів США; залишок боргу за Кредитним договором 2 у сумі 362 797,41 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 7 674 364,99 грн., було включено до сьомої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів Банка; не зважаючи на те, що позивач своєчасно звернувся до відповідача з заявою про визнання вимог кредитора, але грошові вимоги не були підтверджені фактичними даними, що містилися в розпорядженні уповноваженої особи Фонду та даними балансу Товариства, відповідач немає правових підстав для включення грошових вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Разом з тим, позивачем документально підтверджено наявність у відповідача заборгованості у сумі 8 857 026,14 грн., а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у задоволенні заяви від 11.12.2017 №8753.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній з 19.11.2016) Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Частинами першою - четвертою і восьмою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній з 19.11.2016) Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній з 19.11.2016) кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов'язаної з банком особи у порядку, визначеному частиною п'ятою цієї статті.

Згідно з пунктом 4.30 глави 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 №2 (далі - Положення), у разі наявності рішення суду про задоволення вимог кредиторів, які не враховувалися в балансі банку на день початку процедури ліквідації банку/затвердження акцептованих вимог кредиторів, ці зобов'язання також включаються до проміжного ліквідаційного балансу.

Пунктом 4.33 глави 4 розділу V Положення передбачено, що рішення про погодження проміжного ліквідаційного балансу неплатоспроможного банку, затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів приймаються виконавчою дирекцією Фонду.

Отже, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами не відбулося, у відповідача наявна перед позивачем непогашена заборгованості, яка є документально підтвердженою, то Товариством було неправомірно відмовлено Банку у визнанні останнього кредитором Товариства.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; фактична адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38; ідентифікаційний код 34047020) до публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (04080, м. Київ, вул. Нижньорківська, 18; ідентифікаційний код 34540113) про зобов'язання публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» про визнання публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» кредитором публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» та внесення змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» шляхом додаткового внесення до нього вимог кредитора публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за договором про надання міжбанківського кредиту в національній валюті від 10.10.2014 № DP/TD-187272/10/10/2014 у сумі 8 857 026,14 грн. та подати зміни на затвердження виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, задовольнити повністю.

2. Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» (04080, м. Київ, вул. Нижньорківська, 18; ідентифікаційний код 34540113) визнати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; фактична адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38; ідентифікаційний код 34047020) кредитором публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (04080, м. Київ, вул. Нижньорківська, 18; ідентифікаційний код 34540113) та внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (04080, м. Київ, вул. Нижньорківська, 18; ідентифікаційний код 34540113) шляхом додаткового внесення до нього вимог кредитора публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; фактична адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38; ідентифікаційний код 34047020) за договором про надання міжбанківського кредиту в національній валюті від 10.10.2014 № DP/TD-187272/10/10/2014 у сумі 8 857 026,14 грн. та подати зміни на затвердження виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» (04080, м. Київ, вул. Нижньорківська, 18; ідентифікаційний код 34540113) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; фактична адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38; ідентифікаційний код 34047020) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.12.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук