ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2980/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ФОП Леоненко Тетяни Миколаївни, с. Макишин
до ФОП Засядьвовк Тетяни Олександрівни, м. Харків
про стягнення коштів в сумі 11270,33 грн.
за участю представників:

не з*явились

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулася фізична особа-підприємець Леоненко Тетяна Миколаївна з позовом до фізичної особи-підприємця Засядьвовк Тетяни Олександрівни про стягнення 9100,33 грн. інфляційних збитків та 2170,00 грн. відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов'язання, що підтверджено рішенням суду по справі №922/349/16.

Ухвалою суду від 05.11.2018 р. подану позовну заяву було залишено без руху, відповідно до ст. 174 ГПК України та надано позивачу час на усунення недоліків.

15.11.2018 р. до господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. № 32357) представника позивача про усунення недоліків позовної заяви. Позивачем надано копії заявок-договорів, повідомлень про вручення документів, які є підставою для оплати, копію судового рішення у справі №922/349/16, копії платіжних доручень на підтвердження добровільного погашення боргу, копії платіжного доручення на підтвердження стягнення боргу органом ДВС, копію свідоцтва про державну реєстрацію позивача та докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

19.11.2018 року господарський суд ухвалою відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд на 03.12.2018 року о 9:30 год. В судове засідання сторони не з*явились, розгляд справи відкладено до 19.12.2018 року на 10 годину. Позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та були повернуті до суду закінченням терміну зберігання, про що свідчать довідки ПАТ "Укрпошта".

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне, так 21.03.2016 року господарським судом Харківської області було прийнято рішення у справі за №922/349/16 за позовом ФОП Леоненко М.М. до ФОП Засядьвовк про стягнення 33.000,00 грн. за надані послуги з перевезення вантажу за договором - заявкою ВЗ 08072015. У відповідності до прийнятого судом рішення , позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Засядьвовк Тетяни Олександрівни (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця Леоненко Тетяни Миколаївни (АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2, р/р НОМЕР_3 в ПАТ "Кредобанк", МФО 325365) заборгованість у розмірі 23000,00 грн., судовий збір у розмірі 960,43 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2300,00 грн. Наказ видано після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення частини боргу у розмірі 10000,00 грн. - у задоволенні позову відмовлено (а.с.25-27).

Як було встановлено рішенням суду у справі за № 922/349/16 - 08 липня 2015 р., за допомогою електронної пошти, на адресу перевізника ФОП Леоненко Т.М. від експедитора, що виступив замовником перевезення - ФОП Засядьвовк Т.О. надійшла заявка-договір В3 08072015 на перевезення вантажу . Умови прийняті перевізником ( позивачем) , - підписана та засвідчена печаткою ФОП Леоненко Т.М. заявка-договір, відправлена замовнику перевезення.

23 липня 2015р., за допомогою електронної пошти, на адресу перевізника ФОП Леоненко Т.М. від експедитора, що виступив замовником перевезення - ФОП Засядьвовк Т.О. надійшла заявка-договір ВЗ 23072015 на перевезення вантажу прийняті перевізником, - підписана та засвідчена печаткою ФОП Леоненко Т.М. заявка-договір, заправлена замовнику перевезення у вигляді акцепту.

Згідно з ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно ч.1 ст. 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка відправила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

У даному випадку узгоджені сторонами документи у вигляді заявок-договорів, за своєю правовою природою та істотними умовами є разовими договорами транспортного перевезення, де однією із сторін угоди виступає замовник перевезення-експедитор (що діє в своїх інтересах та в інтересах третьої особи (вантажовідправника чи вантажоодержувача) з якою у нього укладений договір експедиції, тощо), другою - перевізник.

Відповідно до умов замовлення - ФОП Леоненко Т.М. (позивач) виконав міжнародне перевезення за маршрутом з м. Києва до м. Московський (м. Москва, РФ). Перевезення виконане із залученням іншого перевізника - ФОП Леоненко С.Г., що не суперечить Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ). Вантажоодержувачем у кінцевій точці перевезення товар отриманий, про що свідчить підпис та відтиск печатки уповноваженої особи в графі 24 CMR, з боку замовника - ФОП Засядьвовк Т.О. будь-яких зауважень щодо неналежного виконання перевезення позивачем не було.

Вартість перевезення, згідно замовлення №1 становила 18000,00 грн.; оплата безготівкова; кошти сплачуються не пізніше 10 банківських днів, після отримання оригіналів документів, що за звичаями ділового обороту, які склалися в галузі міжнародних вантажних перевезень, є підставою для проведення оплати.

Документи на оплату були направлені на адресу ФОП Засядьвовк Т.О. рекомендованим листом №707 та, згідно повідомлення про вручення, - були вручені представнику відповідача - 27 липня 2015р. Таким чином останньою датою оплати перевезення здійсненого позивачем за замовленням - договором №1 є 11 серпня 2015р.

Відповідно до умов замовлення - договору №2 ФОП Леоненко Т.М. виконала міжнародне перевезення за маршрутом з м. Києва до м. Залізногірськ (Курська область, РФ). Перевезення виконане із залученням іншого перевізника - ФОП Леоненко С.Г.

Перевезення виконане із залученням іншого перевізника - ФОП Леоненко С.Г., що не суперечить Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ). Вантажоодержувачем у кінцевій точці перевезення товар отриманий, про що свідчить підпис та відтиск печатки уповноваженої особи в графі 24 CMR, з боку замовника - ФОП Засядьвовк Т.О. будь-яких зауважень щодо неналежного виконання перевезення позивачем не було.

Вартість перевезення, згідно замовлення - договору №2 становить 18000,00 грн.; оплата безготівкова; кошти сплачуються не пізніше 10 банківських днів, після отримання оригіналів документів, що за звичаями ділового обороту, які склалися в галузі міжнародних вантажних перевезень, є підставою для проведення оплати.

Документи на оплату оплати були направлені на адресу ФОП Засядьвовк Т.О. рекомендованим листом №758 та, згідно повідомлення про вручення, - були вручені представнику відповідача - 11 серпня 2015р. Таким чином останньою датою оплати перевезення здійсненого позивачем за замовленням - договором №2 є 11 серпня 2015р., але у вказаний строк оплату відповідач не здійснив.

У відповідності до рішення господарського суду у справі за № 922/349/16 було стягнуто з Фізичної особи - підприємця Засядьвовк Тетяни Олександрівни (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця Леоненко Тетяни Миколаївни (АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2, р/р НОМЕР_3 в ПАТ "Кредобанк", МФО 325365) заборгованість у розмірі 23000,00 грн., судовий збір у розмірі 960,43 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2300,00 грн.

У відповідності до ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об*єднанями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань, тому у разі прострочення виконання зобов'язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. по справі №910/10156/17.

За приписами ч. 2 ст. 315 ГПК України у постанові палати, об'єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об'єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об'єднаної палати, Великої Палати. Згідно ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що факт неналежного виконання зобов'язання було встановлено в рішенні по справі №922/349/16, а погашення заборгованості відбулося лише 17.10.2018 р. (що підтверджується платіжним дорученням №9385 від 17.10.2018 р., а.с. 30), суд визнає обґрунтованими вимоги позивача по стягненню 9100,33 грн. інфляційних втрат та 2170,00 грн. - 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем.

Окрім того, позивачем заявлені до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 4200,00 грн.

Відповідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до договору про правову допомогу від 14.10.2018р. між позивачем ФОП Леоненко Т.М. (довіритель) та адвокатом ОСОБА_6 (повірений) (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_4 від 16.05.2008р.), повірений взяв на себе зобов'язання надати правову допомогу у спорі, що виник із ФОП Засядьвовк Т.О.

З цією метою, повірений ОСОБА_6 зобов*язався - здійснити вивчення та огляд доказів за їх місцезнаходженням. Провести заходи досудового врегулювання спору шляхом проведення переговорів на предмет безспірного повернення боргу. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву та вчинити інші дії необхідні для розгляду справи та її повного юридичного супроводу.

За умовами договору доручення вартість послуг наданих адвокатом позивачу становить 4200,00 грн. Розрахунок здійснюється в момент передачі позивачу позовної заяви.

Повірений (адвокат) надав замовнику послуги встановлені договором доручення, які оплачені довірителем згідно квитанції до прибуткового касового ордера №04-10 від 26.10.2018р. на суму 4200,00 грн.

Господарський суд не може погодитися з розміром адвокатських послуг у зв*язку з наступним, так 01.11.2018 року до господарського суду надійшла позовна заява ФОП Леоненко Т.М. до ФОП Засядьвовк Т.О. до позовної заяви окрім платіжного доручення за № 245 від 26.10.2018 року на суму 1762,00 грн. про сплату судового збору, договору про правову допомогу від 14.10.2018 року , квитанції про отримання грошових коштів за правову допомогу, ордер серія ТР№ 042238 , акту приймання-передачі наданих послуг від 26.10.2018 року, та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за НОМЕР_4 на ім*я ОСОБА_6 не було додано нічого.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, в позовній заяві у якості додатків перелічено документи (п.п.1-6, копії заявок-договорів, копії повідомлень про вручення, що підтверджують отримання відповідачем документів, які є підставою для оплати, копія рішення суду у справі №922/349/16, копії платіжних доручень, що підтверджують добровільне погашення боргу, копія платіжного доручення, що підтверджує стягнення боргу органом ДВС, копія свідоцтва про державну реєстрацію позивача), які фактично відсутні в матеріалах позовної заяви, про що відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Харківської області було складено Акт від 01.11.2018 р.

Окрім того, пунктом 1 частини 1 статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи позовної заяви і доданих документів. При цьому частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Проте до позовної заяви на підтвердження направлення копії позовної заяви надано фіскальний чек та опис вкладення, з якого вбачається, що відповідачу відправлено позовну заяву на 3 арк. та додатки до заяви на 5 арк. В той же час, перелік додатків до позовної заяви не відповідав переліку додатків, зазначених в описі вкладення до поштового відправлення, що свідчить про неналежне виконання обов'язку щодо направлення відповідачу матеріалів позовної заяви з доданими документами.

Як зазначено в акті приймання-передачі послуг від 26.10.2018 року, адвокатом вживалися заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу на що було потрачено 2 год.

12 годин робочого часу було потрачено адвокатом на підготовку пакета документів які необхідні для звернення до суду, що включає підготовку позовної заяви, здійснення арифметичних розрахунків та вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу.

Переговори або негоціація (negotiation) - спосіб врегулювання економіко-правового спору безпосередньо сторонами без участі інших осіб, тобто без допомоги сторонніх осіб. Метою переговорів є прийняття спільних рішень, які сторони вважають найкращими, причому кожний учасник переговорного процесу сам вирішує, чи погоджуватись йому на ту чи іншу пропозицію. Відтак, сторони, які ведуть переговори, безпосередньо контролюють як процедуру переговорного процесу, так і його суть.

Доказів проведення переговорів позивачем надано не було.

Щодо підготовки пакета документів які були необхідні для суду, як вже було викладено вище, вдалося з другої спроби , шляхом залишення позовної заяви без руху.

Юридичний супровід - надання комплексу послуг юриста з підготовки всіх необхідних документів, для ведення справи організації, підприємства або державної установи. Ряд правових консультацій та роз'яснень у процесі ведення справи або надання послуги. Складання потрібних юридичних документів під час ведення справи у суді або інших державних установах.

Щодо переліку послуг які надав адвокат у процесі ведення справи, а саме, проведення заходів досудового врегулювання спору , шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу, адвокатом надано не було.

На підставі викладено, суд задовольняє частково понесені витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2.000,00 грн. В іншій частині - відмовляє .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати та витрати на правову допомогу у даній справі покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме судовий збір у розмірі 1762,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 232, 233, 238, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Засядьвовк Тетяни Олександрівни (АДРЕСА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1., ідентифікаційний код особи НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця Леоненко Тетяни Миколаївни (АДРЕСА_4, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код особи НОМЕР_2) інфляційні втрати в сумі 9100,33 грн., три відсотки річних - 2170,00 грн., відшкодування зі сплати судового збору - 1762,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Відмовити у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 2200,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.12.2018 р.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.С. Лаврова