ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/890/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: М.А. Мишкіної, І.Г. Філінюка,

секретар судового засідання - О.В. Клименко,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Містраль

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2018 (суддя Демешин О. А., м. Одеса, повний текст складено 11.09.2018)

у справі №916/890/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Містраль

про стягнення 832 477,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Містраль» з урахуванням заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог від 10.07.2018 року, про стягнення 832477,64 грн., з яких плата за користування вагонами в сумі 476 939,16 грн., збір за зберігання вантажу в сумі 339963,00 грн., збір за проведення маневрової роботи в сумі 14551,08 грн., збір за повідомлення (телеграфне) в сумі 1 024,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 306, 307 ГК України, ст. 11 ЦК України, ст. ст. 119, 120 Статуту залізниць України, ст. 26 ЗУ „Про залізничний транспорт, Правилами користування вагонами, Правилами зберігання вантажу та мотивовані тим, що ТОВ «ВКФ «Містраль» (вантажовідправник) має здійснити плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, збір за проведення маневрової роботи, збір за телефонне повідомлення внаслідок затримки 19 залізничних вагонів з металобрухтом на підставі заявок від Одеської митниці ДФС з метою проведення комісійного (митного) огляду з причин, що не залежить від ПАТ «Українська залізниця» в особі Одеської філії.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.05.2018 року відкрито провадження справі №916/890/18 та ухвалено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.09.2018 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма «Містраль» на користь Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця, в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» 476939,16 грн. - плати за користування вагонами, 339963,00 грн. збору за зберігання вантажу у вагонах, 14551,08 грн. збору за проведення маневрової роботи, 1024,40 грн. збору за повідомлення (телеграфне) та 12489,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду від 05.09.2017 року, ТОВ «ВКФ «Містраль» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник наполягає на тому, що позивачем не вчинялись всі необхідні дії з метою прискорення виконання посадовими особами органів доходів і зборів своїх службових обовязків, тому в результаті бездіяльності залізниці митний огляд вагонів був проведений лише 29.08.2017 року, що призвело до простою вагонів у такий тривалий період. За таких обставин у позивача відсутні законні підстави для стягнення з відповідача 832477,64 грн., з яких плата за користування вагонами в сумі 476939,16 грн., - збір за зберігання вантажу в сумі 339963,00 грн., збір за проведення маневрової роботи в сумі 14551,08 грн., збір за повідомлення (телеграфне ) в сумі 1024,40 грн. Також скаржник зазначив, що судом було неправильно встановлено час простою вагону №67190785, що призвело до неправильного стягнення судом платежів за час простою цього вагону. Скаржником також зазначено, що акти загальної форми ГУ-23, складені станцією Слобідка Одеської залізниці, представник відповідача не підписував.

Водночас, скаржник звернувся до господарського суду апеляційної інстанції з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №815/2876/18 за адміністративним позовом ТОВ «ВКФ «Містраль» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій щодо проведення митного огляду металобрухту у залізничних вагонах, посилаючись на повязаність даних справ. Скаржник вважає, що в результаті розгляду справи №815/2876/18 будуть встановлені факти, які матимуть преюдиційне значення для вирішення справи №916/890/18.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 року прийнято справу №916/890/18 до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: М.А. Мишкіної, І.Г. Філінюка; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ВКФ «Містраль» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2018 року у справі №916/890/18; запропоновано позивачу подати відзив на апеляційну скаргу в строк до 13.11.2018 року, а також розяснено учасникам справи про їх право в строк до 13.11.2018 року подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

Ухвалою Господарського суду апеляційної інстанції від 14.11.2018 року розгляд справи №916/890/18 призначено на 13.12.2018 року о 10:00 год.

30.11.2018 року до суду апеляційної інстанції від ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що представник, відповідальний за підготовку відзиву на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_2, перебував у відрядженнях, тому з обєктивних причин не мав можливості надати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк. При цьому заявник додав копії відповідних наказів про відрядження названої вище особи, а також відзив на зазначену апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності, у звязку з чим просить суд відмовити в їх задоволенні, а оскаржуване рішення суду від 05.09.2018 року просить залишити без змін, оскільки вважає його законним та таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.12.2018 клопотання ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця ПАТ «Українська залізниця» про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу задоволено; поновлено ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №815/2876/18 за адміністративним позовом ТОВ Виробничо-комерційна фірма Містраль до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо проведення митного огляду вищевказаних вагонів, апеляційна інстанція відхилила, оскільки не вбачає обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення вказаної відповідачем справи. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У даній справі зібрано достатньо доказів, які дозволяють розглянути спір по суті.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

У серпні 2017 року зі станцій відправлення - Харків-Балашівський, Київ-Петрівка, Камянець-Подільський вантажовідправником - ТОВ «ВКФ «Містраль» на адресу вантажоотримувача ВАТ «Молдавський металургійний завод», станція призначення - Рибниця, Республіка Молдова на підставі залізничних накладних № 43696319, 43684562, 43684570, 43684596, 34035675, 34035717, 34035683, 34035709, 34053967, 34110999, 34153460, 34153445, 34107961, 34107953, 43745082, 43745033, 43745025, 43745017 були відправлені вагони з вантажем відходи (чорний металобрухт).

На шляху прямування на станцію Одеської залізниці Слобідка прибули на підставі вищевказаних залізничних накладних залізничні вагони №№ 64459340, 67845339, 67917559, 67891325, 67190785, 67870907, 67877944, 67652578, 65286825, 65883100, 60674439, 67723114, 68789882, 66239633, 67918979, 65620106, 67910679, 67382812 з задекларованим вантажем.

Листом від 28.07.2017 року за № 65/4-6682 Управління СБУ в Одеській області повідомило ДФС, що ГВ БКОЗ Управління СБУ отримало інформацію щодо можливого протиправного переміщення в зоні діяльності Одеської митниці ДФС товарів «промисловий та побутовий металобрухт», який слідує у митному режимі «експорт» від ТОВ «ВКФ «МІСТРАЛЬ» з метою перевірки вказаної інформації, недопущення нанесення можливої шкоди державним інтересам здійснити митний огляд (переогляд) вказаного вантажу за участю спеціалістів підрозділу боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці та фахівців, які можуть визначити вид металобрухту згідно з ДСТУ, з перевіркою якісних і кількісних характеристик товару, автентичності документальних матеріалів. До зазначеного листа додано доручення на проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів комерційного призначення від 28.07.2017 року за №65/4-6681 (а/с 23-24).

У серпні 2017 року, на підставі заявок Одеської митниці ДВС були затримані вагони з метою проведення комісійного огляду, зокрема: - заявка від 01.08.2017 року на предявлення вагонів №№ 64459340, 67845339, 67917559, 67891325, 67190785, 67870907, 67877944, 67652578, 65286825 678882365 (а/с 25); - заявка від 02.08.2017 року на предявлення вагону № 65883100 (а/с. 37); - заявка від 08.08.2017 року на предявлення вагонів №№60674439, 67723114, 68789882, 66239633 (а/с. 40); - заявка від 10.08.2017 року на предявлення вагонів №№ 67918979, 65620106, 67910679, 67382812. (а/с.47)

За затримку вагонів на шляху прямування регіональною філією "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" нараховано додаткові збори в розмірі 832477,64 грн. за надані послуги, а саме користування вагонами, маневрову роботу, зберігання вантажу, надання інформації про вантажні роботи (телеграми та повідомлення).

Відповідно до ст. 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями ст. 119 Статуту залізниць передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Відповідно до пунктів 2, 13 Правил користування вагонами і контейнерам за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату. Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Пунктами 8, 9 Правил зберігання вантажів визначено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Крім того, ч. 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Як встановлено місцевим господарським судом, факт затримки вагонів документально підтверджено наявними в матеріалами справи доказами, зокрема, складеними позивачем актами загальної форми, на підставі яких було розраховано плату за користування вагонами, маневрову роботу, зберігання вантажу, надання інформації про вантажні роботи (телеграми та повідомлення) на загальну суму 832477,64 грн. Зазначені акти загальної форми відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 129 Статуту залізниць є підставами для матеріальної відповідальності вантажовідправника - відповідача у справі.

Затримка вагонів відбулась у зв'язку з проведенням митного огляду вантажу, що перевозився у зазначених вагонах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. При цьому, митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 318 МК України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 336 МК України митний огляд (огляд та переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення) є формою митного контролю, який здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів.

Згідно з ч. 2 ст. 218 МК України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Відповідно до ст. 28 § 6, ст. 32 § 1 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення якщо перешкода до перевезення вантажу чи його видачі виникла з причин, незалежних від перевізника, перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі і витрати, понесені ним у зв'язку з перешкодами, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством. Перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов'язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника.

Системний аналіз змісту положень статей Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, статей 218, 338 МК України, статей 119, 121 Статуту залізниць, пунктів 2, 3, 8, 10 - 13, 15, 16 Правил користування вагонами, пунктів 8, 9 Правил зберігання вантажів, дає підстави для висновку, що вартість проведених залізницею робіт, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, має в будь-якому випадку оплачуватися вантажовласниками (вантажовідправниками) незалежно від того, чи виявлено митницею факт незаконного переміщення товару під час здійснення митного контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 911/4079/16, від 03.04.2018 у справі № 911/4080/16, від 16.04.2018 у справі № 911/1318/17, від 20.11.2018 у справі №918/768/17, від 02.05.2018 у справі № 927/526/17 та постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 906/429/17.

В апеляційній скарзі скаржник окремо наголошував на тому, що місцевий господарський суд не звернув уваги на неправильне нарахування розміру платежів внаслідок неправильно встановленого часу простою вагону №67190785.

Пунктами 12, 13, 14 Правил користування вагонами і контейнерами (ст. 119 - 126 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 р. за N 165/3458 встановлено, що загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

На шляху прямування станції Слобідка 01.08.2017 року було складено Акт загальної форми № 84 про затримку вагону № 67190785 на підставі заявки митної служби для митного огляду

З наявного в матеріалах справи акта загальної форми №116 від 02.09.2017 року про закінчення затримки вагона вбачається, що затримка відбулась протягом 770 годин, тобто 32 доби.

Згідно п. 3 розділу 5 Збірника тарифів для визначення часу користування вагонами, затримка склала 769 годин 30 хвилин і це враховується, як 770 годин.

Отже, з викладеного вбачається, що позивачем правильно встановлено час, за який має нараховуватись плата.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення від 05.09.2018 року є законним та обґрунтованим, і підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2018 у справі № 916/890/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.12.2018.

Головуючий суддя: Л.В. Поліщук

Суддя: М.А. Мишкіна

Суддя: І.Г. Філінюк