ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. Справа№ 910/9614/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.,

представники сторін:

від позивача Олейник Н.О.

від відповідача 1 не зявилися

від відповідача 2 ОСОБА_3

розглядає апеляційну скаргу

Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 року ( повний текст ухвали складено 12.10.2018 року)

у справі № 910/9614/18 (суддя С.А. Ковтун)

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край"

2. ОСОБА_4

про стягнення 499 457, 42 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" та ОСОБА_4 про стягнення 499 457, 42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у судове засідання 24.09.2018 року представник позивача не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Отже, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відсутність будь-яких даних та пояснень зі сторони позивача щодо неявки його представника у судове засідання, про день та час якого він повідомлений належним чином, свідчить про відсутність поважних причин, оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватись на власних припущеннях.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 року у справі № 910/9614/18 та передати справу до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Вимоги та доводи апеляційної інстанції мотивовані тим, що при винесені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що ним 24.09.2018 року було направлено на електронну адресу Господарського суду міста Києва заяву про відкладення розгляду справи, таким чином на думку апелянта позивач повідомив суд про причини неявки.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 року у справі №910/9614/18 та призначено її розгляд на 29.11.2018 року.

29.11.2018 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

29.11.2018 року розгляд справи не відбувся у зв'язку з перебуванням головуючого судді Агрикової О.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018 року після виходу головуючого судді у справі з лікарняного 06.12.2018 року розгляд справи призначено на 18.12.2018 року.

В судовому засіданні 18.12.2018 року з`явився представник позивача та відповідача 2, позивач надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу, відповідач 2 надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції до Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" та ОСОБА_4 про стягнення 499 457, 42 грн.

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 25.07.2018 року відкрив провадження у справі № 910/9614/18 та постановив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 03.09.2018 року.

03.09.2018 року суд відклав розгляд справи до 24.09.2018 року. Відкладення розгляду справи мало місце внаслідок задоволення клопотання ОСОБА_4 про надання йому часу для забезпечення представництва його інтересів адвокатом. Рішення про відкладення розгляду справи постановлено у судовому засіданні за участю представника позивача та доведено до його відома, про що свідчить підпис останнього у відповідній розписці.

В судове засідання 24.09.2018 року позивач не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, що ним на електронну адресу було направлено заяву про відкладення розгляду справи (роздруківка скріншоту електронного відправлення додана до апеляційної скарги), колегія суддів відзначає наступне.

Так, для надіслання до суду електронного документу, останній має бути підписаний особистим електронно-цифровим підписом, адже тільки за умови наявності такого підпису електронний документ буде прийнятий та зареєстрований у суді.

Проте, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що електронний лист (клопотання про відкладення розгляду справи) було оформлено та подано до суду у відповідності до наказу Державної судової адміністрації України від 31 травня 2013 року "Про реалізацію проекту щодо обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу".

При цьому, колегія суддів відзначає, що з скріншоту неможливо встановити (ідентифікувати) про що саме була заява.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За відсутності будь-яких даних зі сторони позивача про причини неявки його представників у судове засідання, суд вважає їх не поважними. Відповідно до чинного Господарського процесуального кодексу України оцінка поважності причин може бути здійснена виключно на підставі даних позивача. У зв'язку з цим, відсутність будь-яких даних та пояснень зі сторони останнього щодо неявки його представника у судове засідання, про день та час якого він повідомлений належним чином, свідчить про відсутність поважних причин, оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватись на власних припущеннях. За таких обставин, суд залишає позов без розгляду.

Посилання апелянта на відсутність перешкод для розгляду справи - є необґрунтованими , так як не відповідають застосованій підставі залишення позову без розгляду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо залишення без розгляду позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" та ОСОБА_4 про стягнення 499 457, 42 грн.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано позивачеві вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Згідно з ч. 1, ч.4, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов'язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 року у справі №910/9614/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 року у справі №910/9614/18 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9614/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.12.2018 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз