ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Справа№ 910/4898/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання: Бовсунівській Л.О.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 04.12.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 05.09.2018

у справі № 910/4898/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №7 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр дозвілля «РА»

про витребування нерухомого майна у комунальну власність

за розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 у справі № 910/4898/16

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 7 звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Грейт" (далі - ТОВ "Капітал Грейт") про витребування нерухомого майна - групи приміщень № 6 (підвал, антресоль літ. А) загальною площею 706,10 кв.м. вартістю 7 781 60,00 грн, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 2-А у комунальну власність.

Позов обґрунтовано тим, що спірне нерухоме майно незаконно вибуло з володіння власника - Київської міської ради, а тому на підставі ст. 388 ЦК України підлягає витребуванню від кінцевого набувача - ТОВ "Капітал Грейт".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017, позов заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено повністю. Витребувано від ТОВ "Капітал Грейт" на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради об'єкт нерухомого майна - групу приміщень № 6 (підвал, антресоль літ. А) загальною площею 706,10 кв.м, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 2-А (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

Рішення суду мотивовано тим, що спірне нерухоме майно незаконно вибуло з комунальної власності на підставі договору купівлі-продажу №14/13 від 28.02.2013, який було розірвано, та в подальшому безпідставно внесено до статутного капіталу ТОВ "Капітал Грейт", у зв'язку з чим спірне майно на підставі ст. 388 ЦК України підлягає витребуванню від кінцевого набувача - ТОВ "Капітал Грейт".

21.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 за нововиявленими обставинами, проте матеріали справи №910/4898/16 були направлені до Київського апеляційного господарського суду, у зв'язку з надходженням касаційної скарги.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2017 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016 у справі №826/27404/15, на які Господарський суд міста Києва посилався під час винесення рішення від 02.11.2016, що, на думку заявника, такі обставини є нововиявленими та є підставою для перегляду рішення суду.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Грейт" залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 у справі №910/4898/16 залишено без змін

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі №910/4898/16 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 у справі №910/4898/16. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 у справі №910/4898/16 залишено без змін.

Ухвала мотивована тим, що судові акти у адміністративній справі №826/27404/15, які скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017, не впливають на правомірність висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки результати вирішення адміністративного спору щодо незаконності дій державного реєстратора не впливають на вирішення спору за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати повністю та ухвалити нове рішення щодо перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі №910/4898/16 за нововиявленими обставинами, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт також зазначає, що скасування рішення в адміністративній справі має безпосередній вплив на результати прийнятого рішення про витребування майна, адже розглядаючи справу за нововиявленими обставинами господарський суд зобов'язаний надати власну юридичну оцінку тим доводам і аргументам скаржника, які не були розглянуті у зв'язку з наявністю судових рішень в адміністративній справі.

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, заступником керівника місцевої прокуратури надано відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, оскільки оскаржувана ухвала є обґрунтованою та винесена з дотриманням норм процесуального права. Також, заступник керівника місцевої прокуратури вказує, що результати вирішення адміністративного спору стосовно незаконності дій державного реєстратора не впливають на вирішення даного спору про витребування майна на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України, що додатково підтверджується постановою Верхового Суду від 04.04.2018 у даній справі.

Також, заперечуючи проти апеляційної скарги, представник Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради надав відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, оскільки оскаржувана ухвала є обґрунтованою та винесена з дотриманням норм процесуального права. Крім того, представник позивача та третьої особи на стороні позивача зазначає, що результати вирішення адміністративного спору стосовно незаконності дій державного реєстратора не впливають на вирішення спору за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Тому, скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 та ухвали Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016 у справі №826/27404/15 не впливає на правомірність висновків судів попередніх інстанцій.

08.11.2018 відповідач подав через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду заперечення на відзив, в якому вказує, що під час розгляду справи про розірвання договору питання пов'язані з подальшим переходом права власності в межах даної справи судом самостійно не розглядалися та безумовною підставою для задоволення позову про витребування майна стало саме наявність рішень в адміністративній справі.

04.12.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представник відповідача подав лист, в якому повідомив, що не зможе взяти участь у судовому засіданні, призначеному на 04.12.2018.

В судове засідання представники відповідача та третьої особи на стороні відповідача не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовим поверненням.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Застосовуючи згідно статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та представника третьої особи на стороні позивача, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача та третьої особи на стороні відповідача, які повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні 04.12.2018 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив у її задоволенні відмовити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Представник третьої особи на стороні позивача у судовому засіданні 04.12.2018 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив у її задоволенні відмовити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр дозвілля РА» укладено договір купівлі-продажу №14/13, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №199.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець продав, а покупець купив нежилі приміщення площею 706,10 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 2 (два), (літера А).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.06.2015 у справі №910/5169/14, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016, розірвано вказаний договір.

Судом у даній справі було встановлено, що спірне нерухоме майно незаконно вибуло з комунальної власності на підставі договору купівлі-продажу №14/13 від 28.02.2013, який було розірвано, та в подальшому безпідставно внесено до статутного капіталу ТОВ «Капітал Грейт», у зв'язку з чим спірне майно на підставі ст. 388 ЦК України підлягає витребуванню від кінцевого набувача - ТОВ «Капітал Грейт».

Також, судом зазначалося, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 у справі №826/27404/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016, визнано протиправним та скасовано з моменту прийняття рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Дворака Руслана Володимировича від 04.08.2015 №23404269 про державну реєстрацію права власності на групу приміщень №6 (підвал, антресоль літ. А) загальною площею 706,10 кв. м, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 2-А за Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр дозвілля «РА», а також визнано протиправним та скасовано з моменту прийняття рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Дворака Руслана Володимировича від 03.12.2015 № 26701939 про державну реєстрацію права власності на групу приміщень №6 (підвал, антресоль літ. А) загальною площею 706,10 кв. м, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 2-А за Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт».

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 за нововиявленими обставинами відповідач вказує, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2017 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016 у справі №826/27404/15, на які Господарський суд міста Києва посилався під час винесення рішення від 02.11.2016, що на думку заявника, такі обставини є нововиявленими та є підставою для перегляду рішення суду.

Приписами частин 1, 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт» як на нововиявлену обставину посилається на скасування судом касаційної інстанції постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 та ухвали Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016 у справі №826/27404/15, які стали підставою для ухвалення рішення Господарський суд міста Києва від 02.11.2016 у даній справі.

Однак, місцевий господарський суд вірно зазначив, що встановивши, що спірне нерухоме майно вибуло з комунальної власності м. Києва поза волею власника в особі Київської міської ради безоплатно та безпідставно було внесене до статутного капіталу ТОВ «Капітал Грейт», суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову про витребування спірного нерухомого майна від ТОВ «Капітал Грейт» на користь територіальної громади м. Києва на підставі ст. ст. 387, 388 Цивільного кодексу України.

Крім того, суд додатково мотивував свої висновки щодо наявності підстав для задоволення позову тим, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 826/27404/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016, якою визнано протиправним та скасовано з моменту прийняття рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності спірне майно за ТОВ «Центр дозвілля «РА», а також за ТОВ «Капітал Грейт».

Колегія суддів зазначає, що скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 826/27404/15 та ухвали Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016, не спростовують фактів, які було покладено в основу рішення, а саме те, що спірне нерухоме майно вибуло з комунальної власності м. Києва поза волею власника відповідно до ст.ст. 337, 338 ЦК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування адміністративних актів не впливає на правомірність висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позову, оскільки результати вирішення адміністративного спору щодо незаконності дій державного реєстратора не впливають на вирішення спору за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Крім того, місцевий господарський суд звернув увагу, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного окружного суду від 30.06.2016 у справі №826/27404/15 та закрито провадження у справі, оскільки встановлено, що спір, що розглядається, випливає із договірних відносин, заявлений з підстав порушення права власності та пов'язаний із виконанням/невиконанням умов господарського договору, тобто даний спір не є публічним, а випливає із договірних відносин і має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у даній справі.

За змістом ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Отже, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 у справі №910/4898/16 за нововиявленими обставинами, в зв'язку з її безпідставністю та недоведеністю позивачем існування нововиявлених обставин.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми чинного законодавства, у зв'язку з чим, правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали суду відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 255, 270, 273, 275, 325, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Грейт» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі № 910/4898/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі № 910/4898/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/4898/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст. 281-285 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка