РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2018Справа № 910/12094/18

За позовомКомунального підприємства "Київпастранс" в особі Автобусного парку № 1;
До Фізичної особи - підприємця Галушки Тараса Олександровича;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача
Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);
Простягнення 25 210,85 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача:Лесюк Н.Д., представник за довіреністю від 13.08.2018 № 06-5/354;
Від відповідача:Галушка Т.О. (особисто);
Від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київпастранс" в особі Автобусного парку № 1 звернулося до суду з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Галушки Тараса Олександровича 15 427,99 грн. заборгованості з орендної плати за грудень 2017 року, 2 579,22 грн. пені, 673,95 грн. інфляційних втрат та 287,00 грн. 3 % річних за час прострочення внесення орендної плати, а також 5 836,28 грн. заборгованості зі сплати земельного податку за листопад і грудень 2017 року, 285,41 грн. інфляційних втрат та 121,00 грн. 3 % річних за порушення строку перерахування земельного податку.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем грошових зобов'язань за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 26.05.2014 № 1579.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 відкрито провадження у справі № 910/12094/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.10.2018, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив, до участі у справі залучено орендодавця нерухомого майна - Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

09.10.2018 позивачем подано до суду заяву № 06-1/1056 детальний розрахунок орендної плати.

18.10.2018 в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 06.11.2018.

06.11.2018 в підготовчому засіданні відповідач надав суду відзив на позовну заяву з додатками, згідно з яким позовні вимоги заперечуються і відповідач вказує, що при укладенні договору оренду він сплатив орендну плату за перший та останній місць оренди, а належні до сплати платежі за листопад 2017 року перерахував у 2017 році та 22.01.2018.

За клопотанням представника третьої особи 06.11.2018 судом було продовжено строк підготовчого провадження в порядку ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, а також оголошено перерву до 27.11.2018.

У підготовчому засіданні 27.11.2018 відповідач заявив клопотання про перенесення засідання у зв'язку з тим, що ним не було отримано від позивача та третьої особи документів, що стосуються передачі йому в оренду приміщення за договором від 26.05.2014 № 1579. Не знайшовши підстав для задоволення такого клопотання та вчинивши у подальшому всі передбачені процесуальним законодавством дії за ст.ст. 182-183 Господарського процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.12.2018.

У судовому засіданні 06.12.2018 представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити та стягнути з відповідача 15 427,99 грн. заборгованості з орендної плати за грудень 2017 року, 2 579,22 грн. пені, 673,95 грн. інфляційних втрат та 287,00 грн. 3 % річних за час прострочення внесення орендної плати, а також 5 836,28 грн. заборгованості зі сплати земельного податку за листопад і грудень 2017 року, 285,41 грн. інфляційних втрат та 121,00 грн. 3 % річних за порушення строку перерахування земельного податку.

Згідно з позовною заявою та поясненнями представника позивача позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача прострочених платежів, які він не погасив після припинення дії договору, про що яке орендар повідомлявся листом від 28.11.2017 № 14-01/12-576.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що всі платежі за договором ним сплачені і прострочена заборгованість відсутня. Також відповідач посилався на неправдиві відомості, надані позивачем, а саме: на лист від 28.11.2017 № 14-01-12/576, який не містить інформації про припинення орендних правовідносин щодо приміщення, орендованого за договором від 26.05.2014 № 1579 загальною площею 184,40 кв м у м. Києві по вул. Васильківській, 22, літера "Ж".

06.12.2018 у судовому засіданні після дослідження доказів і проведення судових дебатів оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2014 у газеті Київської міської ради "Хрещатик" було розміщено оголошення про конкурс на право оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, зокрема, нежитлових приміщень, загальною площею 184,40 кв м за адресою: вул. Васильківська, 22, літера "Ж" (1-й поверх), мета використання - майстерня, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів , стартовий розмір орендної плати без РДВ - 6 701,20 грн.

Листом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.03.2014 № 062/7/10-1726 фізичну особу - підприємця Галушка Тараса Олександровича було повідомлено про визнання його переможцем конкурсу на право оренди нежитлових приміщень загальною площею 184,40 кв м у м. Києві по вул. Васильківській 22, літера "Ж" відповідно до рішення засідання конкурсної комісії, оформленого протоколом № 27 від 06.03.2014.

26.05.2014 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як орендодавець, Комунальне підприємство "Київпастранс" як балансоутримувач (у тексті договору - "підприємство") та фізична особа - підприємець Галушка Т.О. як орендар уклали договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1579, об'єктом за яким є нежитлові приміщення, загальною площею 184,40 кв м на 1-му поверсі по вул. Васильківській, 22, літера "Ж" у м. Києві.

Строк дії договору сторонами погоджено у п. 9.1, де вказується, що договір є укладеним з моменту його підписання і діє з 26.05.2014 по 24.05.2017.

Відповідно до п. 9.7 договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і тих самих умовах, які були передбачені ним. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

У статті 3 договору "Орендна плата" сторони дійшли згоди щодо такого:

- за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250 та за результатами конкурсу на дату підписання договору, відповідно до конкурсної пропозиції переможця конкурсу на право оренди ФОП Галушки Т.О. за перший місяць оренди становить без ПДВ 37,96 грн. за 1 кв м орендованої площі, що в цілому складає 7 000,00 грн. (п. 3.1);

- розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2);

- додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4);

- орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання КП "Київпастранс" Автобусний парк № 1 (балансоутримувач), починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (п. 3.5);

- орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 3.6);

- вартість комунальних послуг, відшкодування сум земельного податку, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо-будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, що надають такі послуги та/або на підставі виставлених рахунків (п. 3.8);

- зобов'язання орендаря по сплаті орендної плати забезпечується у вигляді авансової орендної плати в розмірі не менше ніж орендна плата за два місяці. Орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання договору. Підприємство зараховує авансовий платіж як орендну плату за останні два місяці строку дії договору оренди. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться відповідно до Методики розрахунку орендної плати (п. 3.9).

До обов'язків орендаря, серед іншого, було віднесено обов'язок своєчасного внесення в повному обсязі орендних платежів (п. 4.2) та обов'язок передати після припинення договору оренди протягом 30-ти календарних днів майно по акту приймання-передачі (п. 4.15).

Долученим до матеріалів справи тристороннім актом приймання-передачі приміщення від 26.05.2014 підтверджується факт передачі орендодавцем і балансоутримувачем орендареві обумовленого договором приміщення.

Судом встановлено, що відповідач повернув приміщення 31.12.2017, про що свідчить акт приймання-передачі нерухомого майна (нежитлових приміщень) за адресою: вул. Васильківська, 22, літера "Ж" , за яким орендар передав, а орендодавець і підприємство прийняли згідно з договором оренди від 26.05.2014 № 1579 нежитлові приміщення у задовільному стані.

Спір у справі виник внаслідок наявності у відповідача, як стверджує позивач, простроченої заборгованості за договором, а саме: 15 427,99 грн. боргу з орендної плати за грудень 2017 року, 5 836,28 грн. заборгованості зі сплати земельного податку за листопад і грудень 2017 року. Також позивач наголошував на тому, що листом від 28.11.2017 відповідача було повідомлено про дострокове розірвання договору відповідно до п. 3.3, а також вказано на необхідність звільнення до 25.12.2017 орендованого приміщення.

На підтвердження свої вимог позивач надав договір оренди, акт приймання-передачі від 26.05.2014 та від 28.11.2018, рахунок-фактуру з оплати відшкодування земельного податку за листопад 2017 № 173 від 29.11.2017 на суму 2 918,14 грн. і акт надання послуг від 29.11.2017 № 173 на суму 2 918,14 грн., рахунок-фактуру з оплати відшкодування земельного податку за грудень 2017 року на суму 2 918,14 грн. № 199 від 29.12.2017 і акт надання послуг від 29.12.2017 № 199 на суму 2 918,14 грн., рахунок-фактуру на оплату оренди приміщення за грудень 2017 року на суму 15 427,99 грн. № 193 від 28.12.2017 і акт надання послуг від 28.12.2017 № 193 на суму 15 427,99 грн., лист від 28.11.2017 № 14-01/12-576, повідомлення про вручення поштового відправлення за березень 2018 року.

Як вказувалося вище, відповідач проти позову заперечує, оскільки вважає, що не має простроченої заборгованості, зокрема, відповідач зазначає, що при укладенні договору сплатив орендну плату за перший та останній місяць оренди. До відзиву відповідачем було приєднано газетне оголошення про проведення конкурсу на право оренди, лист Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.03.2014 про визнання переможцем, протокол засідання конкурсної комісії № 27 від 06.03.2014, рахунок-фактуру на оплату орендних платежів в сумі 15 290,38 грн. за листопад 2017 року № 172 від 29.11.2017 і платіжне доручення від 05.12.2017 № 122 на суму 15 290,38 грн., лист позивача від 28.11.2017 № 14-01/12-576, платіжне доручення від 04.04.2018 № 144 на суму 1 000,00 грн. - призначення платежу: "компенсація витрат на спільне утримання майна", платіжне доручення від 22.01.2018 № 133 на суму 2 205,30 грн. - призначення платежу: "компенсація витрат на спільне утримання майна".

Договір, за яким між сторонами виник спір за своєю правовою природою, є договором оренди, тобто, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

У ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 726 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст. 763 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке.

Як вказувалося вище, заявленими до стягнення з відповідача (в частині основного боргу) є орендна плата за грудень 2017 року в сумі 15 427,99 грн. та заборгованість зі сплати земельного податку за листопад і грудень 2017 року по 2 918,14 грн. за кожен місяць.

Заперечуючи проти позову, відповідач не надав суду належних і допустимих доказів того, що такі платежі були перераховані. Подане відповідачем платіжне доручення про перерахування орендної плати за листопад 2017 року та жодним чином не доводить обставин сплати заявлених до стягнення платежів з оренди, адже не охоплюються періодом листопада 2017 року, так як позивач просив стягнути орендну плану за грудень 2017 року. Також, не можуть підтверджувати відсутність заборгованості зі сплати земельного податку за листопад і грудень 2017 року подані відповідачем платіжні доручення від 04.04.2018 № 144 на суму 1 000,00 грн. та від 22.01.2018 № 133 на суму 2 205,30 грн., оскільки призначення платежу за ними "компенсація витрат на спільне утримання майна" не стосується сплати земельного податку.

Згідно з позовною заявою і приєднаними до неї документами, орендна плата за грудень складає 15 427,99 грн.

Як вказує відповідач, при укладенні договору він сплатив орендну плату в сумі 14 000,00 грн. за перший та останній місяць.

Відповідач не навів жодних заперечень щодо обставин авансування позивачем орендної плати за останній місяць дії договору під час його укладання в сумі 14 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9 договору, який передбачається необхідність авансування орендної плати, розглядаючи заявлений спір суд виходить з того, що відповідачем була сплачена орендна плата за перший та останній місяць оренди в сумі 14 000,00 грн., тобто по 7 000,00 грн. за кожен з місяців. Зворотного доведено не було, а матеріали, що стосуються укладення та виконання договору на прохання відповідача Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) фізичній особі-підприємцю Галушці Т.О. не надав (докази звернення в матеріалах справи).

Таким чином, від заявленої до стягнення орендної плати в сумі 15 290,38 грн. необхідно відняти 7 000,00 грн., у зв'язку з цим з відповідача підлягає до стягнення 8 427,99 грн. боргу з орендної плати та 5 836,28 грн. боргу з відшкодування земельного податку.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача 2 579,22 грн. пені 673,95 грн. інфляційних втрат, 287,00 грн. 3 % річних за час прострочення внесення орендної плати, а також 285,41 грн. інфляційних втрат та 121,00 грн. 3 % річних за порушення строку перерахування земельного податку.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Застосування до прострочення замовника міри відповідальності у вигляді стягнення 24 процентів річних в порядку приписів ст. 625 Цивільного кодексу України сторони погодили у п. 6.1 договору.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність у вигляді договірної неустойки була передбачена сторонами у 6.2 договору, де вказується, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру неоплачених орендних платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Так, Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на викладені норми законодавства та договору, враховуючи факт прострочення відповідача, вимоги про стягнення договірної неустойки та нарахувань за ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними та такими, що підлягають задоволенню відповідно до уточненого розрахунку суду, при проведенні якого судом взято за основу дату прострочення відповідно до п. 3.6 договору, кінцеву дату нарахувань, що визначена позивачем - 01.09.2018, а також вихідну суму для розрахунку - 8 427,99 грн. боргу за оренду та по 2 918,14 грн. по боргу за компенсацію земельного податку.

Таким чином, позовні вимоги задовольняються частково, а судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 236-241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Галушки Тараса Олександровича (03040, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Автобусного парку № 1 (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 22, ідентифікаційний код 03114247) 8 427 (вісім тисяч чотириста двадцять сім) грн. 99 коп. боргу з орендної плати, 5 836 (п'ять тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 28 коп. боргу зі сплати земельного податку, 345 (триста сорок п'ять) грн. 13 коп. інфляційних втрат, 615 (шістсот п'ятнадцять) грн. 19 коп. 3 % річних, 1 462 (одну тисячу чотириста шістдесят дві) грн. 71 коп. пені та 1 142 (одну тисячу сто сорок дві) грн. 16 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.12.2018

Суддя О.В. Мандриченко