ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 Справа №914/1872/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Лембергбуд», м. Львів,

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Фронтекс», м. Київ,

про стягнення 104229,54 грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_3,

від відповідача не з»явився.

Суть спору: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Лембергбуд», м. Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Фронтекс», м. Київ, про стягнення 104229,54 грн. заборгованості, пені, інфляційних втрат, трьох процентів річних та штрафу.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем взятих на себе зобов»язань за Договором поставки № 28/16062017 від 16.06.2017 р. щодо своєчасної оплати поставленої йому продукції. Позивач посилається у позові на норми пунктів 1.1., 1.3., 1.5., 1.6., 5.1. Договору, на норми ч. 1 ст. 265, ч. 2 ст. 712, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст.ст. 265, 267 ГК України, а також на приписи ч. 5 ст. 29 ГПК України та ту обставину, що місцем виконання Договору поставки було місто Львів.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, заперечень проти позову не висловив, явки свої представників у засідання суду не забезпечив.

Ухвалою суду від 09.10.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи відкладався з підстав, наведених в ухвалі суду від 20.11.2018 р. Відповідачем подано зустрічну позовну заяву, яку ухвалою суду від 23.11.2018 р. йому повернуто. В зв»язку з поданням відповідачем зустрічного позову, цією ж ухвалою суду на підставі ч. 7 ст. 180 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 03.12.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між сторонами у справі 16 червня 2017 р. укладено Договір поставки № 28/16062017.

На виконання умов цього Договору позивач 26 січня 2018 р. у місті Львові передав відповідачу вату мінеральну загальною вартістю 169750,89 грн. Вказане підтверджується видатковою накладною № 117 від 26 січня 2018 р., Довіреністю № 14 від 25 січня 2018 р., виданою відповідачем на Майстер ОСОБА_4, та рахунком, виставленим позивачем, за № 8 від 10.01.2018 р. У гарантійному листі № 09-01/18 від 15.01.2018 р. відповідач зобов»язувався оплатити рахунок № 8 від 10.01.2018 р. у сумі 169750,89 грн. у два етапи: до 31 січня 2018 р. та після поставки матеріалів.

Отриману від позивача продукцію, відповідач оплатив частково, сплативши позивачу 08.02.2018 р. 60000 грн. та 29.05.2018 р. 30000 грн. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи банківською випискою від 29.05.2018 р. та платіжним дорученням № 456 від 08 лютого 2018 р.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до норм ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612, ст.ст. 625, 629, 693, 712 ЦК України, ст.ст. 173, ч.ч. 1-3 ст. 193, ст.ст. 230, 231 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 ГК України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір є обовязковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Наявними у матеріалах справи та переліченими вище доказами підтверджується факт поставки позивачем відповідачу продукції загальною вартістю 169750,89 грн., а також оплата цієї продукції відповідачем у розмірі 90000 грн. Станом на день вирішення справи судом у матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надані докази оплати решти 79750,89 грн. вартості поставленої йому позивачем продукції.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що відповідач зобов»язаний провести передоплату за партію товару в розмірі 100 відсотків його вартості протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку на передоплату. Суд встановив, що позивач поставив відповідачу продукцію за відсутності доказів її оплати.

Відповідно до приписів ст. 538, ч. 1 ст. 693 ЦК України, які застосовуються в силу норм ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки, у разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Враховуючи наведене, 79750,89 грн заборгованості підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд виходить з того, що в силу приписів ст.ст. 693, 539 та ч. 1 ст. 691 ЦК України відповідач, отримуючи продукцію від позивача, без здійснення передбаченої п. 2.1. Договору передоплати, мав обов»язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов»язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару. Такі висновки суду відповідають висновкам пленуму Вищого господарського суду, викладеним у п. 1.7. його постанови від 17 грудня 2013 р. за № 14.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач обгрунтовано та відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, п.п. 5.1. Договору поставки заявив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 12978,64 грн. пені за період з 01.02.2018 р. по 26.07.2018 р., 1674,77 грн. інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов»язання з лютого по серпень 2018 р., 1573,17 грн. трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобов»язання з 01.02.2018 р. по 28.09.2018 р., а також 1595,02 грн. штрафу за прострочення оплати товару більш як на вісімдесят календарних днів з моменту одержання товару.

Решта позовних вимог в частині інфляційних втрат задоволенню не підлягають, оскільки позивачем допущено арифметичні помилки при обчисленні цих інфляційних втрат. Позовні вимоги в частині пені не підлягають задоволенню щодо суми пені, яку обчислено з перевищенням строку, встановленого ч. 6 ст. 323 ГК України.

Суд дійшов висновку, що з огляду на вказане у видатковій накладній № 117 від 26 січня 2018 р. місце передачі товару (м. Львів), а також зміст пункту 1.8. Договору поставки (товар передається відповідачу за місцезнаходженням (на складі позивача чи іншому місці складування або тимчасового утримання товару), позивачем обгрунтовано подано позов на підставі ч. 5 ст. 29 ГПК України до Господарського суду Львівської області.

Судові витрати у справі на підставі ч. 1 ст. 129 ГПК України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Лембергбуд» (79066, м. Львів, вул. Грунтова, 5, ) до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Фронтекс» (03058, м. Київ, вул. Леваневського, 9, ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Фронтекс» (03058, м. Київ, вул. Леваневського, 9, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Лембергбуд» (79066, м. Львів, вул. Грунтова, 5, ) 79750,89 грн. заборгованості, 12978,64 грн. пені, 1674,77 грн. інфляційних втрат, 1573,17 грн. трьох процентів річних, 1595,02 грн. штрафу та 1649,46 грн. судового збору.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2018 р.

Суддя Бортник О.Ю.