ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа№ 910/8014/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання : Пугачовій А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Васів Ю.М.;

від відповідача 1: Житник О.В.;

від відповідача 2; не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018

у справі № 910/8014/18 (суддя: Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг"

до відповідача 1. Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

до відповідача 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвін-2011"

про визнання права та визнання відсутнім права

Встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвін-2011" (далі - відповідач 2), в якому просило суд:

- визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвін-2011" сплати суми боргу в розмірі 22 813 177,72 грн за кредитним договором №4М15012И від 14.01.2015, що сплачений Публічному акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" відповідно до договору поруки;

- визнати відсутнім права у Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" вимагати за кредитним договором №4М15012И від 14.01.2015 стягнення суми заборгованості у розмірі 22 813 177,72 грн із Товариства з обмеженою відповідальністю "Медвін-2011", який був сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору поруки №4М14289И/П від 17.11.2016 виконано зобов'язання відповідача-2 перед відповідачем-1 за кредитним договором №4М15012И від 14.01.2015, проте відповідачами не визнається факт погашення такої заборгованості та переходу до поручителя прав вимог за кредитними зобов'язаннями.

Господарський суд міста Києва закрив провадження у справі № 910/8014/18 своєю ухвалою від 27.09.2018 на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 26.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Так, скаржник вказав, що норми матеріального права передбачають можливість захисту порушеного права саме у зв'язку з невиконанням зобов'язання вчинити певні дії, у вигляді визнання права та визнання відсутнім права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2018 справу № 910/8014/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі № 910/8014/18.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018, у зв'язку з участю судді Коротун О.М., у тренінгу у НШСУ, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/8014/18 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №910/8014/18 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

У судовому засіданні 10.12.2018 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача 1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду першої інстанції залишити без змін а скаргу без задоволення.

Представник відповідача 2 у судове засідання 10.12.2018 не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 26.11.2018 на відповідну адресу.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача 2, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання наявності чи відсутності прав, якими можуть бути, зокрема визнання права власності чи інших речових прав на певне майно, визнання права авторства на твір науки, літератури, мистецтва чи таке інше, тобто ухваленням рішення про визнання чи відсутність права повинен вирішуватися спір по суті.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до пункту 8 договору поруки №4М14289И/П від 17.11.2016 до поручителя, який виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору (договорам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором, у частині виконаного зобов'язання.

Оскільки порука є договірним зобов'язанням, стосовно якого передбачено обов'язкове дотримання письмової форми (ч. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України), моментом укладення такого договору є досягнення згоди з усіх істотних умов, внаслідок якого у сторін виникають взаємні права та обов'язки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимоги про визнання відсутнім права в одного відповідача (кредитора) вимагати від другого відповідача (боржника) сплати боргу за кредитним договором, які погашено позивачем (поручителем), та про визнання права поручителя вимагати від боржника сплати ним грошових коштів за кредитним договором, сплачених поручителем, не є вимогами про встановлення юридичних фактів, однак такі доводи можуть розглядатися господарськими судами лише при існуванні та вирішені між сторонами спору про право.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на характер правовідносин у цій справі, Північний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанцій закриваючи провадження у даній справі правомірно врахував позиції Великої Палати Верховного Суду висловлену у постанові від 21.08.2018 № 910/14144/17.

Отже враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правомірно закрив провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, колегія судді відзначає, що посилання апелянта не потребують оцінки в силу встановленої непідвідомчості спору.

Апеляційний суд роз'яснює позивачу, що враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду його доводи в цій справі будуть відноситись до юрисдикції господарського суду в разі існування та вирішення спору про право.

Також, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 року у справі №910/8014/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/8014/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту 18.12.2018.