ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 рокуСправа № 912/2752/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 912/2752/18

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс", 25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 2, кімн. 604

2. ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 74 811,77 грн

За участю представників сторін:

від позивача - Закалашнюк О.С., довіреність № 6327-К-Щ від 17.05.2018р.;

від відповідача -1 - участі не брали;

від відповідача - 2 - участі не брали

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 заборгованості за договором №Б/Н від 08.02.2016 в розмірі 74 811,77 грн, з яких 73 862,62 грн - заборгованість за кредитом, 517,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 432,11 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, з покладанням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 Договору банківського обслуговування №Б/Н від 08.02.2016, в частині здійснення платежів. Крім того, позивач зазначає, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір поруки №РOR101 від 22.02.2016, предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов'язань відповідача 1, які випливають з Кредитного договору. Тож, позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом солідарного стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 суми заборгованості за Договором банківського обслуговування №Б/Н від 08.02.2016.

Ухвалою від 22.10.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/2752/18 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 14.11.2018 о 10:00 год., встановив позивачу та відповідачам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

23.10.2018 господарським судом направлено запити до Управління ДМС в Кіровоградській області та Міської ради міста Кропивницького щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання громадянина ОСОБА_1.

05.11.2018 від Управління ДМС в Кіровградськіфй області надійшла інформація, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

07.11.2018 від Міської ради міста Кропивницький надійшов лист від 05.11.2018 №5401/420524 відповідно до якого, остання повідомляє, що інформація про реєстрацію місця проживання громадянина ОСОБА_1 у відділі реєстрації місця проживання Міської ради міста Кропивницького відсутня.

Ухвалою від 14.11.2018 відкладено судове засідання у справі №912/2752/18 до 05.12.2018 до 10:00 год.

Протокольною ухвалою від 05.12.2018 на підставі п. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні по розгляду справи №912/2752/18 до 09:00 год. 20.12.2018.

Відповідачі участь повноважних представників в судовому засіданні 20.12.2018 не забезпечили.

Поштові конверти з ухвалою суду від 05.12.2018, направленні на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" та ОСОБА_1, до господарського суду не повернулись.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" та ОСОБА_1 про призначене засідання суду.

Відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс", яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 25002, м.Кропивницький, вул. Ельворті, будинок 2 , кімната 604 (а.с. 56-59). Відомості щодо іншої адреси відповідача 1 в матеріалах справи відсутні.

Крім того, ухвали суду надсилалися на адресу ОСОБА_1, підтверджену відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області, а саме м.Кропивницький, вул. Полтавська, 37.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників відповідачів.

20.12.2018 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи банківських виписок по рахунках відповідача 1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" підписано заяву про відкриття поточного рахунку (а.с. 21).

Згідно вказаної вище заяви, відповідач 1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 08.02.2016 та взяв на себе зобов'язання виконати умови Договору.

Відповідно до Договору, відповідачеві 1 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 5171 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами.

Згідно п. 3.2.1.1.16. при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Істотною умовою Договору між сторонами про банківське обслуговування було встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта, режим функціонування якого полягає в наступному: кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточний рахунок клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п. 3.2.1.1.1 Договору).

Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, що розміщенні в мережах Інтернет на відповідному сайті, які разом із Заявою клієнта складають Договір про банківське обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

На підставі вищевикладеного, господарський суд вважає допустимою та такою, що відповідає чинному законодавству, форму укладення кредитного договору через визначення його істотних умов у заявах про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та про відкриття поточного рахунку, а також затверджених банком Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через сайт банку.

Відповідно до пунктів 3.2.1.1.3, 3.2.1.1.4 Договору, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. При цьому банк не оплачує витрати клієнта у випадку надходження на його рахунок документів на примусове списання (стягнення) коштів, при забороні проведення операцій по рахунку.

Ліміт кредитування банком розраховується за внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух коштів по поточному рахунку, платоспроможності клієнта інших показників. Банк має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування (п.п. 3.2.1.1.5, 3.2.1.1.6 Договору).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (стаття 1056-1 Цивільного кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 78 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначена стаття узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За твердженням позивача, він свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується матеріалами даної справи, згідно яких відповідачеві 1 встановлено кредитний ліміт, в розмірі 360 000,00 грн.

Даний факт підтверджено довідкою Банку від 13.09.2018 № 08.7.0.0.0/38 (а.с. 39).

Отримання кредитних коштів та користування ними згідно вказаного ліміту на суму 360 000,00 грн відповідачем 1 не спростовано.

Користування Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" кредитними коштами підтверджується також випискою по рахунку відповідача 1, наданої до матеріалів справи позивачем за період з 28.12.2017 по 28.01.2018 (а.с. 42-46) та розрахунком заборгованості за договором №б/н від 08.02.2016 станом на 06.09.2018 відповідно до якої заборгованість відповідача 1 за кредитом (в т.ч. прострочене тіло) складає 73 862,62 грн (а.с. 40-41).

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач 1 всупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору банківського обслуговування, свої зобов'язання за цим договором не виконав належним чином, порушив умови Договору банківського обслуговування в частині вчасного повернення кредиту, процентів за користування ним, а також комісії.

У пункті 3.2.1.4.1.1 Договору встановлено, що обнулити дебетове сальдо клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по 25-те число місяця і за цей період ставка за користування кредитними коштами становить 0%.

За користування кредитними коштами протягом 90 днів з кіцевої дати періоду, коли дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. Починаючи із 91 дня кредит вважається простроченим і відсотки за користування кредитом вже сплачуються за ставкою 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.п. 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3 Договору).

Розмір щомісячної комісії врегульовано п.п. 3.2.1.4.4. Договору, яким передбачено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання лімітом відповідно п.п 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

За розрахунком позивача, який не спростовано відповідачем, станом на 06.09.2018 дебетове сальдо по поточному рахунку відповідача становить 73 862,62 грн, що складає заборгованість відповідача по кредиту. Також Банк нарахував відповідачеві проценти за користування кредитними коштами в сумі 517,04 грн станом на 06.09.2018 відповідно до розрахунку позивача (а.с. 40-41).

Господарський суд враховує умови Договору та положення частини 2 статті 67, частини 4 статті 179 Господарського кодексу України, частини 3 статті 6, статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до норм якої сторони вільні в укладенні договору та визначені його умов, крім випадків, коли не допускається відступлення в силу закону.

Відповідач 1 не надав суду доказів проведення повного розрахунку по кредиту, та процентам.

Станом на 06.09.2018 заборгованість відповідача по кредиту становить 73 862,62 грн; по процентам - 517,04 грн.

З огляду на вищенаведене господарський суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими.

Також позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" пеню за порушення умов кредитування в сумі 432,11 грн станом на 06.09.2018 відповідно до розрахунку позивача. Вказані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Умовами п. 3.2.1.5.1 Договору передбачена відповідальність сторін, зокрема при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, терміну повернення кредиту, винагороди, останній сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, проте відповідно до п. 3.2.1.5.4 договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, визначених даним пунктом, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідач 1 не подав господарському суду доказів виконання своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором в частині своєчасного повернення позивачу кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом та доказів виконання вимог позивача.

Таким чином, не суперечить вимогам законодавства та відповідає умовам договору і підтверджується матеріалами справи правомірність нарахування позивачем відповідачеві 1 пені в сумі 432,11 грн.

Отже, на користь позивача підлягає до стягнення 74 811,77 грн, з яких 73 862,62 грн - заборгованість за кредитом, 517,04 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 432,11 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Окрім того судом встановлено, що 03.12.2015 між ОСОБА_1 (надалі - Поручитель) і Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк" (далі - Кредитор) був укладений договір поруки №POR101 (а.с. 47-48).

Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" зобов'язань за угодами-приєднання до (пункт 1.1. Договору поруки):

.1.1. розділу 3.2.1. "кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, далі - «Угода 1»№ по сплаті:

1.1.1 розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.2. "Угоди 1" - 32 % (тридцять два відсотки) річних;

- за період користування кредитом згідно п. 3.2.1.4.1.3. "Угоди 1" - 64 % (шістдесят чотири відсотків) річних;

б) комісійної винагороди п. 3.2.1.1.17. "Угоди 1" - 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за користування ліміту відповідно до п. 3.2.1.4.4. "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць».

г) кредиту в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Якщо під час виконання "Угоди 1", зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень щодо збільшення з поручителем не потрібні.

Пунктом 1.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до підпункту 2.1.2. Договору у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов'язання, передбаченого пунктом 1.1 цього договору, кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання (нь).

Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно підпункту 2.1.2. пункту 2.1. цього Договору (пункт 2.4. Договору)

За пунктом 4.1 договору поруки сторони домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 (п'ятнадцять) років після укладення цього Договору.

Договір підписаний повноважними представниками сторін.

Згідно із статтею 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Оскільки сторонами основного зобов'язання є юридичні особи, а фізична особа (відповідач-2) є поручителем у даному зобов'язані, слід зазначити, що з дати набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017р. господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у складі Великої палати у постанові від 13.03.2018р. у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40цс18).

30.08.2018 позивач звернувся до відповідача-1 з претензією від 17.08.2018 №60209KGG2S03Q, яка останнім залишена без відповіді (а.с. 49). Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-1 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, під час вирішення спору встановлений факт заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" за договором банківського обслуговування б/н від 08.02.2016 у сумі 74 811,77 грн, яка з урахуванням договору поруки №POR101 від 03.12.2015 підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вважає за необхідне позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити повністю.

Відповідно до абзацу третього пункту 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

З урахуванням викладеного та згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1762,00 грн підлягає стягненню з відповідача-1 у сумі 881,00 грн., з відповідача-2 - у сумі 881,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс", 25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 2, кімн. 604, ідентифікаційний код 22228057 та ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код 14360570 заборгованість за договором № Б/Н від 08.02.2016р. в розмірі 74 811,77 грн., з яких 73 862,62 грн. - заборгованість за кредитом; 517,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 432,11 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс", 25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 2, кімн. 604, ідентифікаційний код 22228057 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код 14360570 судовий збір в сумі 881,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код 14360570 судовий збір в сумі 881,00 грн.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення Акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д та 49094, м. Дніпро,вул. Набережна Перемоги, буд. 50), Товариству з обмеженою відповідальністю промислово-комерційне підприємство "Евіс" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 2, кімн. 604) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

Повне судове рішення буде складено до 22.12.2018.

Повне рішення складено 22.12.2018

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.