ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018р. Справа № 917/1076/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, б.7, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 40081216)

до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (39802, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 16, ідентифікаційний код юридичної особи 00191282)

про стягнення 22 320,50 грн.

Суддя Ореховська О.О.

Секретар судового засідання Кобець Н.С.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 31.10.2018р. ННМ 061367

від відповідача - не з'явився

В судовому засіданні 06.12.2018р. суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частину рішення та повідомив, що повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", м. Харків (далі - ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" - позивач) звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Горішні Плавні (далі - ПрАТ "Полтавський ГРК" - відповідач) про стягнення платежів та зборів, що виникли в результаті затримки вагонів, на загальну суму 22320,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невірним визначенням вантажовідправником - відповідачем у накладній маси вантажу, що призвело до затримки вагону та понесення позивачем в результаті цього витрат.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.09.2018р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1076/18. Призначено підготовче засідання у справі на 02.10.2018р.

Згідно ухвали суду від 02.10.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 30.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.10.2018р. у підготовчому засіданні оголошено перерву до 22.11.2018р. з підстав невиконання відповідачем вимоги ухвали суду від 02.10.2018р.

Згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 22.11.2018р. закрито підготовче провадження у справі № 917/1076/17. Справу призначено до судового розгляду по суті на 06.12.2018р.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення - копії ухвали суду від 22.11.2018р.

Також ухвала господарського суду Полтавської області від 22.11.2018 р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Відповідно до ст.165 (ч.9) Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач у справі належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, явка учасників справи в судове засідання не визнавалась обов'язковою, відсутність відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами за відсутності відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2018р. вантажовідправником - ПрАТ "Полтавський ГЗК" зі станції Золотнишине регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за накладною № 44046381 (а.с. 12) відправлено вагон № 96290283 з вантажем "залізорудні окатиші". Станція призначення - Ізмаїл (експ.) Одеської залізниці.

Відповідно до накладної № 44046381 маса вантажу у вагоні № 96290283 була визначена відправником та становила 65000 кг.

По прибуттю 26.02.2018 р. на станцію Кременчук регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" в звязку з технічною несправністю вагон № 96290283 відчеплений від складу поїзда. Після ремонту вищевказаного вагону оформлена досильна накладна № 44055887 (а.с. 24) Кременчук Південної залізниці - Ізмаїл (експ.) Одеської залізниці. Зі станції Кременчук регіональної філії "Південна залізниця" вагон №96290283 був відправлений 02.03.2018 р.

02.03.2018р. на станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" вагон № 96290283 був затриманий через виявлену різницю завантаження на візки 11 100 кг, різницю у вазі менше документу на 300 кг та підозру на поздовжнє зміщення центру маси вантажу більше допустимих норм. На засвідчення чого був складений акт загальної форми від 02.03.2018р. № 73020 (а.с. 13). Вагон був затриманий для додаткової перевірки, та подане повідомлення на станцію Кременчук регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за № 131 від 02.03.2018р. (а.с. 16).

При проведенні перевірки станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" у вагоні № 96290283 виявлено, що навантаження нижче бортів над 1,2,3,4,5 люками 600-800 мм, над 6,7 люками пониження навантаження зі скосом до пола торцевої стінки вагона, поверхня вкрита снігом, вагон відчеплений на ваги для перевірки. За результатами перевірки складено акт загальної форми № 50499 від 02.03.2018р. та направлено відповідне повідомлення на станцію Кременчук регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за № 175 від 02.03.2018р. (а.с. 17).

На підставі актів загальної форми від 02.03.2018 № 73020 та № 50499 станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" було проведене контрольне зважування вагону № 96290283. При зважуванні вантажу на тензометричних статичних вагонних вагах СВ- 150000В2 станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" встановлено, що маса вантажу у вказаному вагоні не відповідає даним, зазначеним у документі, а саме маса вантажу склала більше вантажопідйомності вагона на 1700 кг, про що складений акт загальної форми № 50508 від 03.03.2018 р. (а.с. 15) та комерційний акт від 03.03.2018 № 410006/45 (а.с. 19).

За замістом позовної заяви, через виявлені на станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" порушення відповідачем вимог щодо правильного навантаження вантажу, здійснювати подальше перевезення вагона № 96290283 згідно досильної накладної № 44055887, Кременчук Південної залізниці - Ізмаїл (експ.) Одеської залізниці без додаткових вантажних операцій було не можливо. Для усунення перешкод у транспортуванні спірного вантажу перевізником були вжиті певні заходи на час виконання яких транспортний засіб був затриманий.

Позивач зазначає, що на виконання вказаних приписів надлишок вантажу, а саме 1700 кг виявлений у вагоні № 96290283, був вивантажений та завантажений силами та засобами станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" у вагон № 65943326 та відправлений за призначенням відповідно до накладної № 41451105 (а.с. 25).

Позивач зазначає, що невірне зазначення відправником - ПрАТ "Полтавський ГЗК" маси вантажу та порушення ним вимог Додатку 3 до УМВС "Технічні умови розміщення і кріплення вантажів" призвели до затримки вагону для проведення вантажних операцій на станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" з 07 год. 25 хв. 02.03.2018 по 11 год. 00 хв. 11.03.2018 та спричинили додаткові витрати для перевізника - ПАТ "Українська залізниця" на загальну суму 22 320,50грн. , перелік та вартість яких зафіксовано в акті загальної форми № 46а від 11.03.2018р. (а.с. 21).

На виконання вимог пункту 1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів позивач направив на адресу ПрАТ "Полтавський ГЗК" матеріали стосовно затримки вагонів на станції Знамянка , а також лист з проханням відшкодувати понесені позивачем витрати (а.с. 22).

Листом від 06.04.2018 № 37/14 ПрАТ "Полтавський ГЗК" повідомив про відсутність підстав для сплати ним зазначених платежів та зборів (а.с. 23).

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлена претензія № НЗ-1-10/298 від 13.07.2018р. про відшкодування витрат за затримку вагонів на шляху прямування в сумі 22 320,50грн. (а.с. 30-31), яка залишена відповідачем без відповіді, а грошове зобов"язання - без виконання.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача витрат, які виникли у позивача через затримку вагону з вантажем під час перевезення з вини відповідача, на загальну суму 22 320,50грн., що становить:

користування вагонами - 1 345,80грн.

маневрова робота - 3 098,00грн.

послуги телеграфу - 420,90 грн.

збір за зважування - 398,20 грн.

збір за зберігання - 709,40 грн.

робота крану - 1 475,40 грн.

провізна плата - 14 872,80 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами склались у зв'язку перевезенням вантажу залізничним транспортом .

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

За приписами ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (з подальшими змінами), Статут визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничними транспортом.

Відповідно до п. 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України

Згідно з п. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповілно до п. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Оформлення накладної здійснюється у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (зі змінами) (Правила).

Згідно п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (зі змінами )(Правила), накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.1. Правил оформлення перевізних документів передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

В п. 4.1. Правил оформлення перевізних документів також зазначено, що заповнення накладної під час перевезення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Обов'язок відправника зазначати у накладній відповідні реквізити, в т.ч. масу вантажу, установлено п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Правил оформлення перевізних документів. Вантажовідправником заповнюється, зокрема, графу накладної "Маса вантажу, визначена відправником", де вказується маса вантажу у кілограмах. Відправником також заповнюються графи: "Спосіб визначення маси", де зазначається, яким способом визначено масу вантажу. У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

В ході вирішення спору встановлено, що відправником (відповідачем у справі) оформлено залізничну накладну № 44046381 від 26.02.2018р., відповідно до якої маса вантажу у вагоні № 96290283 становила 65000 кг.

ПрАТ "Полтавський ГЗК" в графі 55 накладної № 44046381 ("Правильність внесених відомостей підтверджую") засвідчив своїм електронним цифровим підписом достовірність даних, зазначених ним у перевізному документі.

За приписами п. 28 Правил приймання вантажів вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

У п. 24 Статуту залізниць України визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до п. 32 Статуту залізниць України вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера).

У разі завантаження вагонів (контейнерів) понад їх вантажопідйомність організація, яка провадила навантаження (відправник, залізниця, порт), зобовязана вивантажити надлишок.

Відправник зобовязаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно із вимогами п. 2.4 Правил оформлення перевізних документів, що затверджені наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. № 644, відправником було внесено до графи 20 накладної "Найменування вантажу" відмітку про навантаження та розміщення вантажу у відповідності до пунктів 1,2,3 Глави 14 Додатку 3 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС) - "Технічні умови розміщення і кріплення вантажів".

Пунктом 4.1 та 4.3 Додатку 3 до УМВС "Технічні умови розміщення і кріплення вантажів" визначено, що сумарна маса вантажу і засобів кріплення в вагоні не повинні перевищувати вказану на вагоні вантажопідйомність, а загальний центр ваги повинен розміщатися на лінії перетину подовжньої і поперечної площин симетрії вагону, при цьому подовжнє зміщення загального центру ваги вантажу при масі вантажу понад 70 тон не допускається.

Суд встановив, що на підставі актів загальної форми від 02.03.2018 № 73020 та № 50499 станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" було проведене контрольне зважування вагону № 96290283. При зважуванні вантажу на тензометричних статичних вагонних вагах СВ- 150000В2 станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" встановлено, що маса вантажу у вказаному вагоні склала більше документа та вантажопідйомності на 1 700кг, різниця завантаження візків колісних пар 9700кг, поздовжене зміщення центру ваги 511мм, більше навантаження на візок вагону 38200кг, що перевищує половину вантажопідйомності вагона на 5700 кг.

Згідно із п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів (затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.) акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил.

Факт неправильного зазначення відправником даних про масу вантажу у перевізних документах, а саме у накладній № 96290283 та завантаження відповідачем вагона понад його вантажопідйомність, що призвели до затримки вагону, підтверджується актом загальної форми № 50508 від 03.03.2018 р. (а.с. 15) та комерційним актом від 03.03.2018 № 410006/45 (а.с. 19).

Відповідно до п. 1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085) платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

Згідно до п. 1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів і Порядку оформлення та проведення розрахунків, пов"язаних із затримкою вагонів під час перевезення на станції Знам'янка регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за затримку вагонів з 07год. 25хв. 02.03.2018р. по 11год. 00хв. 11.03.2018р. нараховані платежі (акт загальної форми № 46а від 11.03.2018р.) на загальну суму 22 320,50грн. (Розрахунок суми позову із зазначенням підстав нарахування платежів - 27-29).

Витрати позивача, які виникли в результаті затримки вагонів відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № НЗ-1-10/298 від 13.07.2018р. про відшкодування витрат за затримку вагонів на шляху прямування в сумі 22 320,50грн. (а.с. 30-31), яка залишена відповідачем без відповіді, а грошове зобов"язання - без виконання.

Суд встановив, що спір між сторонами справи виник внаслідок допущення вантажовідправником - відповідачем порушення, яке полягає у неправильному зазначені у залізничній накладній маси вантажу, що призвело до затримки вагону та понесення позивачем в результаті цього витрат, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 22 320,50грн.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд встановив, що позовні вимоги про стягнення з відповідача платежів на загальну суму 22 320,50грн., які виникли у позивача через затримку вагону з вантажем під час перевезення з вини відповідача, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а тому задовольняються судом.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (39802, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 16, ідентифікаційний код юридичної особи 00191282) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, б.7, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 40081216) платежів на загальну суму 22 320,50грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 1 762,00грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 14.12.2018р.

Суддя О.О. Ореховська