ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

28.12.2018 року м. Дніпро Справа № 904/3501/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою та клопотання про звільнення від сплати судового збору на подання апеляційної скарги

Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018р. (суддя Петрова В.І., м. Дніпро, повне рішення складено 12.11.2018р.) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, м. Дніпро

про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за договором на фінансування субсидій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про стягнення 3% річних у розмірі 719 941,79грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 825 221,75грн.

25.09.2018р. позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 575 357,09грн. та інфляційні у розмірі 1 825 625,79грн.

Рішенням Господарського Дніпропетровської області від 31.10.2018р. позовні вимоги задоволено - стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" 3% річних у розмірі 575 357,09грн. , інфляційні у розмірі 1 825 625,79грн. та 36 014,74грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018р. апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018р. у справі № 904/3501/18 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме для надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 54 022,11 грн.

28.12.2018р. від Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради до суду надійшло клопотання, в якому Скаржник просить суд повністю звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги або зменшити розмір судового збору, застосувавши мінімальну ставку розміру судового збору, а саме 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з посиланням на ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

В обгрунтування свого клопотання Скаржник зазначає про те, що власних коштів управління не має, так як він є бюджетною установою та є неприбутковою організацією.

Колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку відсутні умови, передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір" для звільнення Скаржника від сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, доводи, наведені скаржником в якості підстави для звільнення його від сплати судового збору, не можуть вважатись виключними та поважними в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 р. у справі "ОСОБА_1 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком не прийняття апеляційної скарги до розгляду та повернення її заявнику.

Вищенаведене клопотання скаржника також не містить вмотивованих обґрунтувань та доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє скаржнику в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, або зменшення його розміру.

За викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню в зв'язку з не усуненням скаржником недоліків апеляційної скарги, про які вказано в ухвалі суду апеляційної інстанції від 10.12.2018р..

Відповідно до ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Отже, оскільки суд апеляційної інстанції до скарг, оформлених з порушенням вимог, встановлених ст.258 Господарського процесуального кодексу України, застосовує положення ст. 174 цього Кодексу, то за умов усунення недоліків апеляційної скарги, скаржник вправі подати її повторно з доказами сплати судового збору та клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Управлінню праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018р. у справі № 904/3501/18 повернути без розгляду.

Додаток: апеляційна скарга з додатками на 24-ти аркушах.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна