ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 5017/3798/2012

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

при розгляді справи за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Поліщук Тетяни Леонідівни (67661, АДРЕСА_1)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд" (65029, м. Одеса, провулок Каретний, 18, кв.14)

про стягнення заборгованості за кредитним договором

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

відповідач: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

25.12.2012 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Поліщук Тетяни Леонідівни, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008р. у розмірі 1 175 493,74 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 96 000 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 767 328 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 7 329,33 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 58 583,33 грн., заборгованості за відсотками у сумі 41 037,82 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 328 015,30 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів у сумі 2 698,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 21567,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором №22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту та відсотках за користування кредитом, а також виникло право на стягнення нарахованих відповідно до п. 8.1 договору штрафних санкцій у вигляді пені.

Як вказує позивач, станом на 14.09.2012р., в нього згідно меморіального ордеру та на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов'язань "Укрпромбанку" на користь "Дельта Банку" від 30.06.2010р. обліковується заборгованість відповідача по кредитному договору № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 на суму 1175493,74 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2013 (колегія суддів у складі: суддя Рога Н.В. - головуючий, судді Демешин О.А., Літвінов С.В.) позов задоволено, стягнуто з ФОП Поліщук Т.Л. на користь ПАТ "Дельта Банк" 96 000 дол. США заборгованості за кредитом, що у гривневому еквіваленті складає 767 328,00 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 7 329,33 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 58 583,33 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 41 037,82 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 328 015,30 грн.; пені за несвоєчасне повернення процентів у сумі 2 698,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 21 567,11 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2016р. (колегія суддів у складі: суддя Філінюк І.Г. - головуючий, судді Богатир К.В., Мирошниченко М.А.) вказане рішення господарського суду від 22.04.2013р. скасовано та прийнято нове, яким у позові відмовлено.

Під час розгляду апеляційним судом справи №5017/3798/2012 ухвалою суду від 13.04.2016р. залучено до участі у справі Відкрите акціонерне товариство "Укрхліббуд" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016р. касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 та рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2013 у справі № 5017/3798/2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

При цьому, у вказаній постанові Вищий господарський суд України, скасовуючи попередні судові рішення і направляючи дану справу на новий розгляд, вказав про необхідність під час вирішення даного спору надати оцінку матеріалам кредитної справи (т. 4, т. 5) за кредитним договором від 07.07.2008 № 22-01/КВ-08-АПЗ, зокрема, наявним в ній випискам по особовому рахунку позичальника, заявам самого позичальника щодо реструктуризації заборгованості. При цьому Вищим господарським судом України зауважено, що відмова у позові лише з підстав відсутності оригіналу меморіального ордеру є передчасною.

При новому розгляді справи рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 (колегія суддів у складі: суддя Петренко Н.Д. - головуючий, судді Волков Р.В., Желєзна С.П.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017р. рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.04.2018р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задоволено частково, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017р. та рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2017р. у справі №5017/3798/2012 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Приймаючи вказану постанову Верховний суд виходив з того, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, посилались на відсутність оригіналу меморіального ордеру, не надавши, при цьому, жодної оцінки наявним в матеріалах справи: заяві відповідача щодо отримання кредиту на предмет грошової одиниці, в якій відповідач просив надати кредит; заявам відповідача від 01.10.2009р. та від 05.10.2009р., в яких він вказує про наявність заборгованості за кредитним договором від 07.07.2008р. № 22-01/КВ-08-АПЗ в доларах США, просить здійснити реструктуризацію заборгованості; заяві від 24.10.2011, яка містить прохання відповідача перевести валюту кредиту з доларів США в гривню.

Також судом зазначено про неврахування судами попередніх інстанцій положення ч. 1 ст. 35 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) про те, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, та не надано оцінку обставинам, які відповідачем визнавались.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями від 06.08.2018р. для розгляду справи 5017/3798/2012 визначено суддю Щавинську Ю.М.

Ухвалою суду від 13.08.2018р. суддею Господарського суду Одеської області Щавинською Ю.М. прийнято до свого провадження справу №5017/3798/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Фізичної особи-підприємця Поліщук Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Укрхліббуд" про стягнення заборгованості за кредитним договором із призначенням підготовчого засідання на 10.09.2018р. о 16 год. 30 хв.

31.08.2018р. до канцелярії суду від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшло клопотання, в якому останній просить суд надати йому можливість прийняти участь у судовому засіданні 10.09.2018р. при розгляді справи №5017/3798/2012 в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Господарському суду м. Києва.

Ухвалою суду від 05.09.2018р. клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено та доручено Оболонському районному суду м. Києва проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у судовому засіданні при розгляді справи №5017/3798/2012, яке призначене Господарським судом Одеської області на 10.09.2018р. о 16 год.30хв.

10.09.2018р. до канцелярії суду від представника третьої особи надійшло клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.09.2018р. підготовче засідання у справі №5017/3798/2012 відкладено на "02" жовтня 2018 р. о 10:00.

Водночас, представником Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у судовому засіданні 10.09.2018р. було заявлено усне клопотання про надання йому можливості продовжити участь у судовому засіданні 02.10.2018р. в режимі відеоконференції, доручивши її проведення Оболонському районному суду м. Києва, яке судом було задоволено та ухвалою суду від 10.09.2018р. доручено Оболонському районному суду м. Києва проведення відеоконференції.

Приймаючи до уваги неможливість проведення 02.10.2018р. о 10год.00хв. судового засідання по справі №5017/3798/2012, з метою завчасного повідомлення учасників справи про розгляд справи, підготовче засідання у даній справі призначено на "04" жовтня 2018р. об 11год.00хв., про що судом 20.09.2018р. винесено відповідну ухвалу.

Крім того, ухвалою суду від 20.09.2018р. судом також доручено Оболонському районному суду м. Києва проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у судовому засіданні при розгляді справи №5017/3798/2012, яке призначене Господарським судом Одеської області на 04.10.2018р.

04.10.2018р. до суду від представника третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на неможливість прийняти участь у судовому засіданні через зайнятість в інших судових процесах.

04.10.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до "12" жовтня 2018р.

Ухвалою суду від 04.10.2018р. судом повідомлено ФОП Поліщук Т.Л. про розгляд у підготовчому засіданні 12.10.2018р. о 10 год. 00 хв. справи №5017/3798/2012.

Крім того, ухвалою суду від 04.10.2018р. судом було задоволено усне клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручено Оболонському районному суду м. Києва проведення відеоконференції.

12.10.2018р. від відповідача по справі до суду надійшла заява, якою ФОП Поліщук Т.Л. повідомила суду про те, що за час розгляду судами даної справи її заперечення, обставини справи та докази не змінилися, надавши при цьому для залучення до матеріалів відзив на позовну заяву від 21.11.2016р. (т.9 а.с.45-48).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач з посиланням на те, що йому було невідомо про зміну кредитора у зобов'язаннях до моменту відкриття провадження по справі, а також на те, що ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національний банк України не мали права підписувати договір про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010р., так як Постанова Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації ТОВ "Український промисловий банк" винесена 21.01.2010р., стверджував, що банк з цієї дати втратив право укладати угоди, пов'язані з відчуженням свого майна, у тому числі і здійснювати відступлення права вимоги до своїх боржників третім особам. Крім того, на думку відповідача, факт надання кредиту відповідачу та сума заборгованості за кредитним договором є недоведеними, за відсутності доказів того, що ТОВ "Український промисловий банк" виконав вимоги п. 2.3. кредитного договору та відкрив поточний рахунок. Надана позивачем копія розпорядження бухгалтерії № 497 від 07.07.2008р. та меморіальний ордер №20838 від 07.07.2008р., на думку відповідача, не можуть бути належними доказами факту надання кредитних коштів, в силу приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

12.10.2018р. оголошено протокольні ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про перерву у судовому засіданні до 19.10.2018р. о 15год.30хв.

Ухвалою суду від 12.10.2018р. судом було задоволено усне клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та доручено Оболонському районному суду м. Києва проведення відеоконференції.

19.10.2018р. у судовому засіданні оголошено протокольну перерву до "06" листопада 2018р. о 14год.15хв.

Ухвалою суду від 22.10.2018р. судом було повідомлено ФОП Поліщук Т.Л. про розгляд справи у підготовчому засіданні 06.11.2018р.

06.11.2018р. у судовому засіданні представник позивача зазначив про надання ним усіх доказів, необхідних для розгляду справи, у зв'язку із чим не заперечував щодо закриття підготовчого провадження по даній справі.

Представник ВАТ "Укрхліббуд" щодо закриття підготовчого провадження у справі не заперечував, водночас, останнім було подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Український промисловий банк" та Національний банк України.

Ухвалою суду від 06.11.2018р. закрито підготовче провадження у справі №5017/3798/2012 та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні "09" листопада 2018 р. об 11:00.

09.11.2018р. до суду від представника третьої особи надійшло клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

09.11.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до "23" листопада 2018р. о 10год.30хв. При цьому у вказаному судовому засіданні судом було відмовлено у залученні до участі у справі ТОВ "Український промисловий банк" та Національний банк України, оскільки рішення у даній справі жодним чином не вплине на їх права та обов'язки.

Крім того, ухвалою суду від 09.11.2018р. судом було повідомлено ФОП Поліщук Т.Л. про розгляд по суті у судовому засіданні 23.11.2018р. о 10:30 справи №5017/3798/2012.

23.11.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до "30" листопада 2018р. о 12год.00хв., при цьому судом було визначено дату наступного судового засідання для розгляду по суті справи №5017/3798/2012, а саме - 07.12.2018р. о 14год.00хв.

У судовому засіданні 07.12.2018р., під час судових дебатів, представником третьої особи було висловлено заключне слово по суті заявлених позовних вимог.

Так, заперечення третьої особи, зокрема, ґрунтуються на недоведенні позивачем суми заборгованості за кредитним договором, оскільки в кредитному договорі встановлено, що надання кредитних коштів відбувається шляхом зарахування з позичкового на поточний рахунок ФОП Поліщук Т.Л., проте докази відкриття поточного рахунку позивачем не надано, а надана тільки копія меморіального ордеру.

Також третя особа зазначає про відсутність у матеріалах справи жодного первинного документу, підтверджуючого взагалі надання кредиту. Натомість копія заяви на отримання кредиту Поліщук Т.Л. від 28.05.2008р., копія розпорядження на відкриття рахунків №489 від 07.07.2008р. та копія розпорядження бухгалтерії №497 від 07.07.2008р., на думку третьої особи, не є належними доказами отримання кредиту.

Крім того, третя особа зазначає про невиконання ТОВ "Укрпромбанк" обов'язку перед ФОП Поліщук Т.Л. про сповіщення за 10 днів до припинення договору про надання кредитної лінії щодо передачі прав іншій особі, а також ненадання ПАТ "Дельта Банк" оригіналу сповіщення про перехід до нього права вимоги за кредитним договором. За відсутності таких доказів ТОВ "Укрпромбанк" не вправі було передавати право вимоги за договором іншій особі, а ПАТ "Дельта Банк" вважати себе управненою стороною

Окрім зазначеного, третя особа також вказує про неможливість нарахування відсотків, штрафів і пені за кредитним договором після відкликання банківської ліцензії ТОВ "Укрпромбанк" та незаконність передачі його активів ПАТ "Дельта Банк".

Заперечуючи проти позовних вимог, третя особа також вказує на те, що заява Поліщук Т.Л. була написана під тиском банку, та жодним чином не містить визнання боргу.

Відсутні в матеріалах справи також і зави про видачу кожного траншу кредиту, передбачені пунктом 2.1. кредитного договору та докази взагалі наявності у банку в касі станом на 07.07.2018р. грошових коштів у сумі 150 000 дол. США.

Підсумовуючи, третя особа зазначила про відсутність доказів надання кредитних коштів у валюті, натомість підтвердила отримання в період з 11 по 23 липня 2008р. 530 370 грн. по чековій книжці.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання, призначене на 10.12.2018р., не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були обізнані, оскільки були присутні у попередньому судовому засіданні.

Представник відповідача також в судове засідання 10.12.2018р. не з'явилася, разом з тим про розгляд справи обізнана, про що свідчить наявний в матеріалах справи відзив останньої.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" направлені на стягнення з ФОП Поліщук Т.Л. суми простроченої заборгованості за кредитним договором №22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008р. у розмірі 1 175 493,74 грн., що укладений між ФОП Поліщук Т.Л. та ТОВ "Український промисловий банк".

Водночас, суд зауважує, що керуючись положеннями ст. 92 та ст. 95 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-ІІІ від 07.12.2000 та глави 14 розділу VІ постанови Правління Національного банку України № 369 "Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства" від 28.08.2001, з урахуванням вимог п. 6.13. Порядку відчуження майна (активів) ТОВ "Укрпромбанк", переданого в забезпечення Національного банку України (далі - НБУ) за кредитами рефінансування та стабілізаційними кредитами, з одночасним передаванням його зобов'язань за цими кредитами, погодженого Постановою Правління НБУ № 200 від 15.04.2010, а також з огляду на прийняття конкурсною комісією рішення про визнання ПАТ "Дельта Банк" переможцем конкурсу з передачі актів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" (протокол від 21.05.2010) та погодження цього рішення Правлінням НБУ (постанова № 265/БТ від 08.06.2010), 30.06.2010 між ПАТ "Дельта Банк", ТОВ "Укрпромбанк" та НБУ був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" (далі - договір про передачу активів).

Відповідно до п. 4.1 договору про передачу активів в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, ТОВ "Укрпромбанк" цим передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ТОВ "Укрпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Згідно з п.4.2 договору про передачу активів внаслідок передачі ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ "Укрпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Згідно з додатком № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" від 30.06.2010 фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання за кредитним договором № 22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008 у валюті кредиту станом на 01.06.2010р. складає 98 684,55 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 782 084,92 грн).

Як встановлено судом з пояснень представника третьої особи, останній звертався до суду з позовної заявою про визнання договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" від 30.06.2010р. (т.1 а.с.70-72), однак, як вказав представник, справа за даним позовом була залишена судом без розгляду.

Виходячи із презумпції правомірності правочину, за відсутності доказів, підтверджуючих визнання вказаного договору недійсним, суд вважає правомірним звернення саме ПАТ "Дельта Банк" до суду з відповідним позовом.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача та третьої особи щодо нездійснення належного повідомлення ФОП Поліщук Т.Л., з огляду на наступне.

Відповідно до п.10.11 кредитного договору банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов'язання по цьому договору, а також по правочинам, пов'язаним із забезпеченням зобов'язань за цим договором, третій особі без згоди позичальника, попередньо повідомивши про це позичальника за 10 календарних днів.

Так, статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З аналізу вказаних положень, випливає, що у разі неповідомлення боржника, ризик настання несприятливих наслідків існує лише для нового кредитора, а отже така обставина як неповідомлення про зміну кредитора у зобов'язаннях не є підставою звільнення від виконання зобов'язань за кредитним договором

Отже, оцінюючи вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, враховуючи, що першочерговим, в даному випадку, є встановлення факту надання кредитних коштів, суд вказує наступне.

Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобов'язаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно до п. 1 ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Нормами ст. 345 Господарського кодексу України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, який укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як встановлено судом, 28.05.2008р. Поліщук Тетяна Леонідівна звернулась до ТОВ "Укрпромбанк" із заявою-анкетою позичальника-фізичної особи (т.4 а.с.215-217) про отримання кредиту у сумі 150 000 дол. США.

07.07.2008р. між ТОВ "Український промисловий банк" в особі заступника керуючого з роздрібного бізнесу Одеської філії ТОВ "Укрпромбанк" Шелестюка М.В., який діє на підставі Положення про філію та довіреності (ТОВ "Укрпромбанк"), та ФОП Поліщук Т.Л (позичальник) укладений генеральний договір № 22-08 про здійснення кредитування та проведення інших активних банківських операцій (далі - генеральний договір) (т.1 а.с.10-19), згідно за умовами якого банк зобов'язався здійснювати кредитування позичальника та проводити інші кредитні операції у строки, порядку та розмірі, встановленому цим генеральним договором та договорами кредиту, укладеними в його межах.

У відповідності до п.10.1. генерального договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженим представником Банку і позичальником, скріплення печаткою банку та печаткою позичальника (за наявності її у позичальника) та діє по день повного виконання позичальником зобов'язань за цим генеральним договором та за всіма договорами кредиту, укладеними в межах цього генерального договору.

07.07.2008р. між ТОВ "Укрпромбанк" в особі заступника керуючого з роздрібного бізнесу Одеської філії ТОВ "Укрпромбанк" Шелестюка М.В., який діяв на підставі Положення про філію та довіреності (банк), та ФОП Поліщук Т.Л. (позичальник) був укладений кредитний договір №22-01/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії (далі - кредитний договір) (т.1 а.с.20-25), згідно з яким банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (далі - кредит) на наступних умовах: ліміт кредитування, валюта ліміту кредитування - 150 000,00 дол. США, що змінюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, наведеного у додатку № 1 до цього договору; валюти кредиту: долар США, євро, гривня; строк кредитної лінії: з "07" липня 2008 р. по "06" липня 2011 р. включно; процентна ставка - у дол. США 15 процентів річних, у гривні 11,5 процентів річних, у євро 14,0 процентів річних; мета використання коштів - проведення ремонтних робіт. Комісія за підготовку та оформлення договору - 360 грн., в т.ч. ПДВ 60 грн. Комісія за відкриття кредитної лінії у розмірі - 1 % відсоток від ліміту кредитування, без ПДВ, щоденна комісія за управління кредитною лінією у розмірі - 0,029 % відсотків щодня від фактичної заборгованості за кредитом в гривні. Сплата комісії проводиться у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 2.1 кредитного договору видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (транш) у будь-якій з валют кредиту, передбачених п. 1.1. цього договору, у сумі, що не перевищує невикористаний ліміт кредитування. Невикористаний ліміт кредитування на дату видачі відповідного траншу визначається у валюті цього траншу, за офіційним курсом НБУ гривні до валюти цього траншу або за крос-курсом валюти, в якій встановлено ліміт кредитування, до валюти траншу, який надається, визначеного через курси цих валют до гривні за офіційним курсом НБУ. Підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника. Строк розгляду банком заяви не може перевищувати 2 (двох) робочих днів.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом, банк відкриває позичкові рахунки у кожній з передбачених п. 1.1. цього договору валюті кредиту (кожен з яких - "позичковий рахунок" НОМЕР_2) у доларах США, у гривні та євро НОМЕР_2 в Одеській філії ТОВ "Укрпромбанк", код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, .

Надання кожного траншу здійснюється шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника в Одеській філії ТОВ "Укрпромбанк", шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника.

Строк користування кредитною лінією згідно з п. 2.4 кредитного договору починається з моменту перерахування коштів з позичкового рахунку.

Згідно з п. 3.1 кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується зокрема, але не виключно:

3.1.1. Іпотекою за цим договором є нерухоме майно, загальною площею 1838,9 кв.м. розташоване за адресою: м. Одеса. вул. Балтська дорога, 55, що належить на праві власності Поліщук Т.Л.;

3.1.2. Порукою юридичної особи ВАТ "Укрхліббуд";

3.1.3. Порукою фізичної особи ОСОБА_5

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується також всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України, у випадку, якщо заставленого майна недостатньо для повного погашення заборгованості позичальника.

Умови повернення кредиту, сплати процентів та комісії визначені розділом 4 кредитного договору, згідно з п. 4.1 якого повернення кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів зі своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за кредитом згідно з графіком зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до цього договору), а у випадку, якщо такий не був укладений - не пізніше останнього строку кредитної лінії, передбаченого п. 1.1 цього договору.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом.

Додатком №1 до договору (т.1 а.с.26) визначено графік зменшення ліміту кредитування.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про виконання позивачем своїх зобов'язань за кредитного договору №22-01/КВ-08-АПЗ в частині надання кредитних коштів у розмірі 150 000 дол. США., з терміном погашення кредиту до 06.07.2011р., зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням №489 про відкриття рахунків клієнту (контрагенту) ТОВ "Укрпромбанк" від 07.07.2008р. ФОП Поліщук Т.Л. було відкрито у вказаному банку рахунок НОМЕР_3 (т.8 а.с.68).

Саме на вказаний рахунок, згідно меморіального ордеру №20838 від 07.07.2008р. (т.1 а.с.160) на підставі розпорядження бухгалтерії №497 від 07.07.2008р. (т.8 а.с.69) ТОВ "Укрпромбанк" було здійснено перерахування ФОП Поліщук Т.Л. на поточний рахунок НОМЕР_3 грошових коштів у сумі 150 000 дол. США.

При цьому, наявні у матеріалах справи докази, які оцінюються у їх взаємозв'язку, свідчать про сплату відповідачем відсотків за кредитом, починаючи з липня 2008р., виходячи з суми 150 000 дол.США (т.8 а.с.74 - за липень 2008р., т.8 а.с.72 - за листопад 2008р., т.8 а.с.75 - за лютий 2009р., тощо). До зазначеного висновку суд доходить, зробивши розрахунок, виходячи зі встановленої процентної ставки 15% та 360 днів (п.4.2 кредитного договору). Таким чином, проценти за кредитом становлять 62,5 дол.США на день, тобто 1937,5 дол.США за 31 день та 1875 дол.США за 30 днів, що повністю відповідає сумам, що сплачувалися відповідачем. До того ж сплачена сума відсотків за липень (т.8 а.с.74) у сумі 1312,5 дол.США відповідає сумі відсотків, розрахованих вищевказаним чином за 21 календарний день липня, тобто з моменту видачі кредиту по 27.07.2008р. (п.4.3 договору).

Крім того, погашення ФОП Поліщук Т.Л. тіла кредиту також відбувалося згідно погодженого графіку зменшення ліміту кредитування (т.1 а.с.26) зі сплатою першої суми у сумі 6 000 дол. США до 31.07.2009р., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №2498 від 29.07.2009р. (т.8 а.с.80).

До того ж відсотки після зменшення суми тіла кредиту також сплачувалися, виходячи з тіла кредиту, що поступово зменшувалося у зв'язку з погашенням.

Факт погашення кредитних коштів згідно з графіком протягом 2008-2009 років підтверджується також наявною в матеріалах справи заявою Поліщук Т.Л. від 24.10.2011р. (т.7 а.с.63-64). Натомість, як вказує відповідач у цій заяві, припинення ним здійснення проплат мало місце через ситуацію із передачею активів ТОВ "Укрпромбанк" ПАТ "Дельта Банк".

Матеріали справи також містять листи Поліщук Т.Л. від 01.10.2009р. та 05.10.2009р. (т.7 а.с.59-60), якими відповідач просить здійснити погашення заборгованості за договором №22-01/КВ-08-АПЗ від 07.07.2008р. за рахунок депозитних коштів, розміщених у ТОВ "Укрпромбанк", що кореспондується із відповідними заявами (т.6 а.с.60, 68).

В якості належного та допустимого доказу суд приймає також заяву на отримання кредиту від 28.05.2008р. (т.7 а.с.65).

Водночас, не можуть бути взяті до уваги заперечення відповідача та третьої особи щодо відсутності заяв на видачу кожного траншу, оскільки матеріалами справи встановлено перерахування кредитних коштів не траншами, а у всій сумі кредитної лінії.

Згідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним наданими суду доказами факт виконання ТОВ "Укрпромбанк" зобов'язання за спірним кредитним договором щодо надання грошових коштів у сумі 150 000 дол. США.

За таких обставин, відсутність оригіналу меморіального ордеру, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення залишку неоплаченого кредиту, на чому наполягають відповідач та третя особа.

Оцінюючи твердження відповідача щодо отримання кредитних коштів лише у національній валюті гривні по чековій книжці у сумі 530 370 грн., суд вказує наступне.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004р. розрахунковий чек це розрахунковий документ, що містить нічим не обумовлене письмове розпорядження власника рахунку (чекодавця) банку-емітенту, у якому відкрито його рахунок, про сплату чекодержателю зазначеної в чеку суми коштів.

Розрахункові чеки використовуються в безготівкових розрахунках підприємств та фізичних осіб з метою скорочення розрахунків готівкою за отримані товари (виконані роботи, надані послуги). Чеки використовуються лише для безготівкових перерахувань з рахунку чекодавця на рахунок отримувача коштів і не підлягають сплаті готівкою

Фактично, чекова книжка жодним чином не свідчить про надання кредитних коштів, а є лише документом для здійснення певного виду розрахунків, а отже не може слугувати підставою для висновку про неперерахування кредитних коштів за спірним кредитним договором.

Більш того, судом також враховано відсутність у матеріалах справи доказів звернення ФОП Поліщук Т.Л. до суду чи до банку з підстав невиконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором, укладання якого остання жодним чином не заперечує, а навпаки здійснювала погашення тіла кредиту та відсотків.

За таких обставин, враховуючи встановлення судом факту надання відповідачу - ФОП Поліщук Т.Л. кредитних коштів у сумі 150 000 дол. США, за відсутності надання відповідачем доказів, що підтверджують погашення кредитних коштів у повному обсязі, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 96 000 дол. США., що в гривневому еквіваленті станом на день подання позову становить 767328 грн., такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у сумі 41 037,82 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 328 015,30 грн., а також пені за несвоєчасне повернення процентів у сумі 2 698,25 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 21567,11 грн., суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з п. 4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році - при нарахуванні процентів у доларах США, євро, передбачених п. 1.1 договору, та виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році - при нарахуванні процентів у гривнях. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Згідно з п. 4.3 кредитного договору нарахування банком процентів здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається.

Сплата позичальником процентів за змістом п. 4.4 кредитного договору здійснюється щомісячно в строк з 28-го числа по останній робочий день поточного місяця, включно, на рахунки: у дол. США НОМЕР_4 в Одеській філії ТОВ "Укрпромбанк", код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, код ЄДРПОУ 2645536; у гривні НОМЕР_4 в Одеській філії ТОВ "Укрпромбанк", код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, код ЄДРПОУ 2645536; у євро НОМЕР_4 в Одеській філії ТОВ "Укрпромбанк", код банку в системі електронних платежів (МФО) 388432, код ЄДРПОУ 2645536.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів та/або комісій, сума несплачених в строк процентів, комісій вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів. У випадку непогашення позичальником заборгованості за процентами та/або комісією за управління кредитом банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п. 5.2.7 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, за користування кредитними коштами, позивачем у період з 30.06.2010р. по 14.09.2012р. нараховано відповідачу до сплати проценти у розмірі 41 037,82 дол. США.

Разом з тим вирішуючи питання щодо правомірності такого нарахування, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.ст. 2, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" в редакції станом на момент відкликання банківської ліцензії) банк - це юридична особа, яка має виключне право на підставі ліцензії Національного банку України здійснювати у сукупності такі операції: залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

На підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати банківські операції.

В статті 1 зазначеного Закону передбачено, що банківська ліцензія - це документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.

У відповідності до ст. 19 названого закону банк має право здійснювати банківську діяльність тільки після отримання банківської ліцензії.

За умовами статей 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" видача банками кредитів під проценти є видом банківської діяльності.

Згідно з частиною 4 статті 84 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України має право відкликати банківську ліцензію, ініціювати ліквідацію банку в будь-який час, коли дійде висновку, що фінансове оздоровлення банку є неможливим.

Як встановлено судом постановою Правління Національного банку України від 21.01.2010 р. №19 відкликана банківська ліцензія та ініційована процедура ліквідації ТОВ "Український промисловий банк".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції станом на момент відкликання банківської ліцензії) ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону.

Частиною 9 статті 88 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що орган, який ініціював рішення про ліквідацію, призначає ліквідатора. Ліквідатор приступає до виконання обов'язків негайно після відкликання ліцензії.

У відповідності до п.2 ст.91 вказаного закону з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

При цьому, відповідно до положень ст. 19 Закону України "Про банки і банківську діяльність" без отримання банківської ліцензії не дозволяється здійснювати одночасно діяльність по залученню вкладів та інших коштів, що підлягають поверненню, і наданню кредитів, а також вести рахунки. Особи, винні у здійсненні банківської діяльності без банківської ліцензії, несуть кримінальну, цивільну чи адміністративну відповідальність згідно із законами України.

Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, суд доходить висновку про те, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації банк фактично втрачає статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припиняється, у зв'язку з чим банк втрачає і право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних/юридичних осіб та нарахування відсотків по кредитам.

З урахуванням викладених висновків, з моменту прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії, тобто з 21.01.2010р., у ТОВ "Укрпромбанк" відсутнє право нараховувати відсотки.

Відповідно до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом

Зазначені положення Цивільного кодексу України кореспондуються з п.4.3. договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, згідно якого до Дельта Банку у власність переходять (відступаються) права вимоги за зобов'язаннями, визначеними в п.п. 1.7., 4.1. цього договору, в обсязі і на умовах, що існували на момент передачі активів.

Як вбачається з додатку №2 до цього договору до ПАТ "Дельта Банк" від ТОВ "Укрпромбанк" перейшло право вимоги фактично невиконаного грошового зобов'язання за спірним кредитним договором у розмірі 98 685,55 дол. США, з них 96 000 дол. США заборгованість по тілу кредиту та 2 685,55 дол. США. заборгованість по непогашеним відсоткам.

Водночас, ПАТ "Дельта Банк", звертаючись до суду з даною позовної заявою було заявлено до стягнення суму прострочених відсотків за період з 30.06.2010р. по 14.09.2012р. у сумі 41 037,82 дол. США.

Враховуючи встановлення судом факту відсутності у ТОВ "Укрпромбанк" права нараховувати відсотки після відкликання банківської ліцензії відсутність станом на момент укладення договору від 30.06.2010р. заборгованості за відсотками, про стягнення яких просить позивач, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у сумі 41 037,82 дол. США слід відмовити.

Суд також відмовляє у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення відсотків, оскільки вказані вимоги є похідними від питання встановлення правомірності нарахування відсотків за користування кредитом.

Щодо вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Поліщук Тетяни Леонідівни пені у розмірі 7 329,33 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 58 583,33 грн., суд вказує наступне.

Як слідує з умов п.8.1. кредитного договору у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або комісій позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с.9), позивачем за несвоєчасне повернення кредиту було нараховано пеню у сумі 7 329,33 доларів США за період з 16.03.2012 по 14.09.2012р.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Таким чином, оскільки максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; а чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Вказані висновки містяться також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 916/1435/17 від 07 квітня 2018 року, яка за змістом положень пункту 4 ст.236 ГПК України, може бути врахована судом при прийнятті рішення по справі.

При цьому про неможливість стягнення пені в іноземній валюті за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення процентів також зазначав і Вищий господарський суд України у своїй постанові від 07.09.2016р. при первісному розгляді справи № 5017/3798/2012 з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 909/660/14.

Крім того, суд зазначає, що позивачем жодним чином не доведено порушення грошового зобов'язання відповідачем саме з 16.03.2012р. з урахуванням умов кредитного договору та правомірність нарахування пені за визначений період з огляду на імперативні норми п.6 ст.232 ГК України.

Враховуючи вищевикладене, суду доходить висновку про відсутність підстави для задоволення позову в цій частині.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи зазначене, з урахуванням встановлення судом факту надання кредитних коштів ФОП Поліщук Т.Л., суд не надає оцінки іншим доводам третьої особи.

Вирішуючи питання щодо розподілу сплачених сум судового збору, суд вказує наступне.

Згідно до ч.ч.1.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За висновками Пленуму Вищого господарського суду України, викладеними у постанові від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Поліщук Тетяни Леонідівни (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, ) заборгованість за кредитом у сумі 96 000 /дев'яносто шість тисяч/ дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 767 328 /сімсот шістдесят сім тисяч триста двадцять вісім/ грн., судовий збір у сумі 99 329 /дев'яносто дев'ять тисяч триста двадцять дев'ять/ грн. 90 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 20 грудня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська