ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/584/17
Суддя Південно-західного апеляційного господарського суду: Бєляновський В.В.

розглянувши в м. Одесі заяву Акціонерного товариства "РИСОІЛ СА" (RISOIL SA) про відвід головуючого судді Савицького Я.Ф. при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс"

на рішення господарського суду Одеської області від 24 квітня 2017 року, суддя в І інстанції Літвінов С.В., повний текст якого складено 26.04.2018р. в м. Одесі

у справі № 916/584/17

за позовом: Акціонерного товариства "РИСОІЛ СА" (RISOIL SA)

до відповідача: Державного підприємства "Чорноморський морський торговельний порт"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Одеської обласної державної адміністрації

2.Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" Іллічівська філія Державне підприємства "Адміністрація морських портів України"

про встановлення земельного сервітуту

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 року справу №916/584/17 прийнято до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Ярош А.І. та призначено до розгляду на 12 грудня 2018 року об 10:00 год.

12.12.2018 року до початку судового засідання від Акціонерного товариства "РИСОІЛ СА" (RISOIL SA) до канцелярії Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про відвід головуючого судді Савицького Я.Ф.

Заяву мотивовано тим, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.2017р. у справі №916/2723/16 колегією суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Головея В.М. було залишено в силі рішення господарського суду Одеської області від 05.12.2016р., яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» до ТОВ «Транс-Сервіс» про стягнення заборгованості у сумі 6550472,15 грн., задоволено зустрічний позов ТОВ «Транс-Сервіс» про визнання недійсним договору про пайову участь в утриманні інфраструктури. У наступному суд касаційної інстанції у справі №916/2723/16 визнав висновки місцевого та апеляційного суду у частині первісного позову передчасними, а у частині зустрічного позову - помилковими. При цьому, колегія апеляційного суду під головуванням судді Савицького Я.Ф. повністю підтримала правову позицію ТОВ «Транс-Сервіс», неправильно застосувавши норми матеріального права. На думку заявника, задоволення апеляційним судом під головуванням судді Савицького Я.Ф. вимог ТОВ «Транс-Сервіс» щодо визнання договору недійсним при встановленому факті наявності та дійсності правовідносин свідчить про очевидну упередженість судді Савицького Я.Ф. та про його лояльність до ТОВ «Транс-Сервіс». Крім того, за час розгляду справи №916/2723/16 між суддею Савицьким Я.Ф. та представниками ТОВ «Транс-Сервіс» адвокатами Коротковим С.О. та Розенбоймом Ю.О. склались певні довірчі відносини, які можуть перешкоджати об'єктивному та неупередженому розгляду даної справи, оскільки інтереси ТОВ «Транс-Сервіс» представляють ті ж самі адвокати.

Зазначені обставини, на думку заявника, виключають можливість вважати головуючого суддю Савицького Я.Ф. неупередженим і безстороннім під час розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Одеської області від 24.04.2017 року у справі № 916/584/17.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року заявлений Акціонерним товариством "РИСОІЛ СА" (RISOIL SA) відвід головуючому судді Савицькому Я.Ф. визнано необґрунтованим. Зупинено провадження у справі №916/584/17 за апеляційною скаргою ТОВ "Транс-сервіс" на рішення господарського суду Одеської області від 24 квітня 2017 року. Справу №916/584/17 передано для вирішення питання про відвід в порядку ч.3 ст. 39 ГПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2018 р. для розгляду заявленого відводу колегії суддів у справі №916/584/17 призначено суддю Бєляновського В.В.

Розглянувши заяву про відвід вважаю, що підстави для відводу відсутні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.ч.1-3, 7-8, 11 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами («Ветштайн проти Швейцарії»).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об'єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді («Морель проти Франції», пункти 45-50; «Пескадор Валеро проти Іспанії», пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних («Лука проти Румунії», пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду («Ветштайн проти Швейцарії», пункт 44; «Пабла Кю проти Фінляндії», пункт 30; «Мікалефф проти Мальти», пункт 96).

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 Суд з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об'єктивного критерію Суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Доводи заявника щодо упередженості головуючого Савицького Я.Ф. при розгляді даної справи не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

По-перше, участь судді Савицького Я.Ф. у розгляді іншої справи №916/2723/16, де стороною є ТОВ «Транс-Сервіс» та прийняття відповідного рішення колегією суддів, не може бути підставою для відводу, що прямо передбачено частиною четвертою статті 35 ГПК України.

По-друге, в порушення приписів статті 74 ГПК України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень), заявником не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що між суддею Савицьким Я.Ф. та представниками ТОВ «Транс-Сервіс» адвокатами Коротковим С.О. та Розенбоймом Ю.О. існують будь-які довірчі відносини, які можуть перешкоджати об'єктивному та неупередженому розгляду даної справи.

Будь-яких інших доводів щодо неможливості розгляду даної справи суддею Савицьким Я.Ф. заява Акціонерного товариства "РИСОІЛ СА" (RISOIL SA) не містить.

Таким чином, оцінивши доводи, викладені Акціонерним товариством "РИСОІЛ СА" (RISOIL SA) у заяві про відвід головуючого судді Савицького Я.Ф., суд не вбачає об'єктивних обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 240, 281 ГПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "РИСОІЛ СА" (RISOIL SA) про відвід головуючого судді Савицького Я.Ф. при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс" на рішення господарського суду Одеської області від 24.04.2017 року у справі № 916/584/17.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

суддя Бєляновський В.В.