ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Справа № 916/4591/15
м.Одеса

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ПАТ «ТУРИСТИЧНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЧОРНЕ МОРЕ» - ОСОБА_1 за довіреністю;

від АТ «Сбербанк» - ОСОБА_2- за ордером, ОСОБА_3 - за довіреністю;

від ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець» - не зявився;

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ТУРИСТИЧНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЧОРНЕ МОРЕ»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 16 жовтня 2018 року

постановлену за наслідками розгляду скарг ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на дії державної виконавчої служби вх. № 2-186/18 від 12.01.2018р., вх. № 2-809/18 від 06.02.2018р., вх. № 2-1131/18 від 19.02.2018р.

субєкт оскарження: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4

у справі №916/4591/15

за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк»

до Публічного акціонерного товариства «ТУРИСТИЧНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЧОРНЕ МОРЕ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство «Футбольний клуб «Чорноморець»

про стягнення ,41грн.

склад суду першої інстанції: головуючий суддя Р.В. Волков, судді Желєзна С.П., Невінгловська Ю.М.

час і місце постановлення ухвали: 16.10.2018р. о 13:32, м. Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №15

повний текст ухвали складений 22.10.2018р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 26.12.2018р. згідно ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у справі № 916/4591/15 задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Публічного акціонерного товариства «Туристично-виробнича фірма «Чорне море», за участю залученого у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 «Футбольний клуб «Чорноморець». Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. та на підставі договору поруки від 26.04.2013р. у розмірі: 42.352.220,60 доларів США та 45.773.758,97 грн. 97 коп. з яких: загальної заборгованості за кредитною лінією 36.773.937,32 доларів США, процентів за користування кредитною лінією 5.578.283,28 доларів США, що нараховані за період з 15.07.2014р. по 02.11.2015р., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 15.802.012,75 грн., пені за прострочення сплати заборгованості за кредитною лінією 29.971.746,22 грн., 182.700,00 грн. судового збору.

31.07.2017р. на виконання вищевказаного рішення господарського суду Одеської області у справі № 916/4591/15 видані відповідні накази.

12.01.2018р. відповідач звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 339 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, в якій (з урахуванням уточнень) заявник просив:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343; скасувати здійснені головним державним виконавцем Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України результати визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343, а саме: щодо об'єкту - будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, реєстраційний номер лоту 255520 на електронний торгах ДП «СЕТАМ»; щодо об'єкту - нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер лоту 256029 на електронний торгах ДП «СЕТАМ»;

-визнати незаконними дії головного державного виконавця Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо передачі на реалізацію об'єктів: будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, яке реалізується ДП «СЕТАМ» за номером лоту 255520; нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7- го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, яке реалізується ДП «СЕТАМ» за номером лоту 256029.

В обґрунтування вимог скарги, ПАТ «ТУРИСТИЧНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЧОРНЕ МОРЕ» зазначало:

- 11.01.2018 р. товариство отримало від ДП «СЕТАМ» листи-повідомлення щодо проведення електронних торгів відносно реалізації предмета іпотеки на виконання абзацу четвертого пункту 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. № 1301/29431, а саме: листом №12459/18-18-17 від 22.12.2017 р. повідомлено про проведення електронних торгів, реєстраційний номер лоту 255520 щодо предмету іпотеки - будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, із визначенням початкової ціни продажу - 234 009 000 грн.; листом №12460/18-18-17 від 22.12.2017 р. повідомлено про проведення електронних торгів, реєстраційний номер лоту 256029 щодо предмету іпотеки - нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, із визначенням початкової ціни продажу 146 021 000 грн.

- постанови про відкриття виконавчого провадження чи постанови про арешт майна від відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця заявник не отримував, про факт виставлення нерухомого майна на електронні торги та визначену оцінку (ціну продажу) майна дізнався тільки із листів ДП «СЕТАМ» № 2459/18- 18-17 та №12460/18-18-17.

- після одержання листів № 2459/18- 18-17 та №12460/18-18-17 від ДП «СЕТАМ» з офіційної Інтернет-сторінки Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України ПАТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» стало відомо про те, що 09.11.2017р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відношенні відповідача було відкрито виконавче провадження № 55124343 за заявою стягувача - ПАТ «Сбербанк».

- державний виконавець не звертався до ПАТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» із клопотанням щодо допуску до об'єктів нерухомого майна з метою проведення оцінки або для надання такого допуску суб'єктам оціночної діяльності, та, відповідно, керівництво ПАТ «ТВФ «Чорне море» такий допуск не надавало.

- державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в порушення вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» було здійснено оцінку вартості майна, яку скаржник вважає істотно заниженою по відношення як до вартості цього майна, що визначена в договорах іпотеки, так і до актуальної ринкової вартості цих об'єктів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. скаргу ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на дії державного виконавця було задоволено частково:

- визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо проведення в межах виконавчого провадження №55124343 виконавчих дій щодо визначення вартості майна боржника публічного акціонерного товариства «Туристично-виробнича фірма «Чорне море», а саме: будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59 та нежитлових приміщень торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25.

-скасовано здійснені Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 результати визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343, а саме: щодо об'єкту - будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, реєстраційний номер лоту 255520 на електронний торгах ДП "СЕТАМ"; щодо об'єкту - нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер лоту 256029 на електронний торгах ДП "СЕТАМ".

-визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо передачі на реалізацію об'єктів: будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, яке реалізується ДП "СЕТАМ" за номером лоту 255520 з початковою ціною продажу 234009000 грн.; нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7- го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, яке реалізується ДП "СЕТАМ" за номером лоту 256029 з початковою ціною продажу 146021000 грн.

-зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 виконати положення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та повідомити господарський суд Одеської області про вжиті заходи не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду.

В решті вимог скарги ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на дії державного виконавця - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018р. ухвалу місцевого суду від 18.01.2018р. скасовано та прийнято нове рішення яким скаргу Публічного акціонерного товариства «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на дії державного виконавця задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2018р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018р. та ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. у справі № 916/4591/15 скасовано, справу №916/4591/15 передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Cуд вказав що у справі №916/4591/15 відсутні дані про дослідження судами попередніх інстанцій повних матеріалів виконавчого провадження №55124343 та такі матеріали судами не досліджувалися і до справи не долучалися. Ті документи (складові виконавчого провадження №55124343), копії яких додані до відзиву на скаргу відповідача представником Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (том справи 8, аркуш 104-128), не є повними матеріалами виконавчого провадження, тому висновки, до яких дійшли суди попередніх інстанцій по результатам їх дослідження, не є всебічними. Апеляційним судом не досліджено та не встановлено, коли, на підставі чого саме та кому саме державний виконавець доручив здійснення оцінки майна відповідача, розташованого по вул. Пантелеймонівській, 25 в м. Одеса. Суд мав можливість з'ясувати це, дослідивши повні матеріали виконавчого провадження, але цього не зробив, а тому не є достатньо обґрунтованими висновки судів про відсутність доказів направлення на адресу боржника постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності і отримання її боржником, оскільки судом взагалі не досліджено, скільки саме було таких постанов.

06.02.2018р. ПАТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» було подано до господарського суду Одеської області скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. 339 ГПК України (вх. №2-809/18) в якій скаржник (з урахуванням уточнень від 22.02.2018р.) просить визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Шевченко М.Р. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягають у бездіяльності державного виконавця з негайного виконання вимог ухвали господарського суду Одеської області від 18.01.2018 р. у справі №916/4591/15, визнати незаконним та скасувати ОСОБА_7 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №55124343/18 від 19.01.2018р., а саме предмета іпотеки нежитлових приміщень торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25.

В обгрунтування вимог скарги, заявник зазначав:

- відділ примусового виконання рішень, у протиріч вимогам ухвали від 18.01.2018р. не здійснив дії щодо негайного прийняття постанови про зупинення вчинення виконавчих дій або постанови про відкладення проведення виконавчих дій, а організатор торгів ДП«Сетам» повинен був негайно зупинити електронні торги та поновити їх при одержанні постанови виконавця про продовження примусового виконання рішення чи закінченні строку відкладення виконавчих дій;

- бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з негайного виконання ухвали від 18.01.2018р. дозволили ПАТ «Сбербанк» придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, на підставі положень ст.. 49 ЗУ «Про іпотеку» та фактично стати власником належних ПАТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» обєктів нерухомості.

19.02.2018 р. від ПАТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» до господарського суду надійшла скарга на дії державного виконавця у порядку ст. 339 ГПК України (вх. №2-1131/18) в якій заявник просив (з урахуванням уточнень від 22.02.2018 р.) визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Шевченко М.Р. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягають у бездіяльності державного виконавця з негайного виконання вимог ухвали господарського суду Одеської області від 18.01.2018 р. у справі №-, визнати незаконним та скасувати ОСОБА_7 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №55124343/18 від 19.01.2018 р., а саме предмета іпотеки будівель готельного комплексу, загальною площею 11914,9 кв.м., які складаються з: будівлі готелю літери А; ресторану літ. А1, прохідної літ. Б, 1-4 огорожі, 1 мостіння, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59.

В обґрунтування вимог скарги, заявник зазначав, що невиконання відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вимог ухвали господарського суду від 18.01.2018р. мало наслідком визнання ДП «СЕТАМ» електронних торгів такими, що не відбулися з підстав «відсутності допущених учасників торгів» та надало можливість ПАТ «Сбербанк» незаконно придбати нерухоме майно, що належало АТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» за початковою ціною, результати визначення вартості якої скасовано ухвалою господарського суду від 18.01.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.08.2018р. розгляд скарг ПАТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» від 12.01.2018р., від 06.02.2018р. та від 19.02.2018р. обєднано в одне провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. в задоволенні скарг ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Постановляючи вказану ухвалу, господарський суд зазначив:

- сторонам не надано доказів досягнення домовленості між боржником та стягувачем щодо визначення вартості майна, матеріали справи не містять будь-яких звернень боржника до стягувача про узгодження вартості майна протягом 10-денного строку з дня винесення постанови про арешт майна та суд вважає безпідставними посилання скаржника на те, що державний виконавець порушив вимоги ч. 2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, не дочекавшись спливу 10-денного строку з дня винесення постанови про арешт майна, чим обмежив боржника у праві узгодження вартості майна;

- з посиланнями на ст..ст. 20, 57 ЗУ «Про виконавче провадження» суд дійшов висновку що доводи скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця щодо визначення вартості майна скаржника, шляхом залучення субєкта оціночної діяльності - ПП «ОСОБА_7 оцінки і права» у виконавчому провадженні ВП № 55124343 не приймаються судом, а тому відсутні підстави для задоволення скарги в цій частині вимог;

- наявним у матеріалах виконавчого провадження супровідним листом підтверджується що на наступний день після отримання звітів про оцінку описаного майна, 13.12.2017 р., державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження інформацію про результати визначення вартості на адреси сторін виконавчого провадження та посилання заявника на ненадсилання державним виконавцем результатів визначення вартості майна на адресу боржника є необґрунтованими, а доводи про відсутність доказів направлення на адресу боржника результатів визначення вартості майна, спростовуються матеріалами виконавчого провадження;

- з урахуванням вказівок викладених в постанові Верховного Суду від 27.06.2018р. по даній справі та приписів ст.. 57, ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» суд встановив, що державний виконавець правомірно надіслав боржникові (відповідачеві) повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом без повідомлення про вручення та дійшов висновку про дотримання державним виконавцем належного порядку повідомлення сторін виконавчого провадження про результати визначення вартості майна;

- скаржником не доведено належними та допустимими доказами непроведення оцінювачем особистого огляду майна, а саме лише посилання на відсутність відповідного звернення державного виконавця до боржника для надання доступу до обєктів оцінки не є доказом відсутності вчинення відповідних дій з огляду майна та не приймаються судом.в матеріалах справи містяться звіти про оцінку майна, в яких зазначено, що особистий огляд об'єкта оцінки проводився представником суб'єкта оціночної діяльності разом зі співробітником замовника, тому відсутні підстави вважати, що звіти про оцінку майна не відповідають вимогам закону.

- товариством подано скаргу 12.01.2018 р., а в подальшому до суду подано доповнення від 16.01.2018 р. та від 18.01.2018 р., в яких фактично скаржником викладено нові підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними, про які йому було відомо (повинен був дізнатися) ще 29.12.2017 р., а заяви із зазначенням поважних причин пропуску суду не подано, що свідчить про пропуск скаржником строку, визначеного статтею 341 ГПК України;

- суд дійшов висновку про необізнаність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо змісту ухвали господарського суду Одеської області від 18.01.2018 р. у справі №916/4591/15 станом на дату складення актів про реалізацію предметів іпотеки №55124343/18 від 19.01.2018 щодо реалізації предмета іпотеки, додатково зазначивши, що наведене також встановлено господарським судом міста Києва в рішенні від 27.09.2018 р. у справі №916/280/18;

- вимоги скаржника викладені в скаргах (вх. №2-809/18 від 06.02.2018 р., вх. №2-1131/18 від 19.02.2018 р.) про визнання незаконними та скасування актів державного виконавця про реалізацію предметів іпотеки №55124343/18 від 19.01.2018, виникли з аналогічних підстав та предмету спору, та мають однорідну правову природу як і по справі №916/280/18, позовні вимоги в межах якої вже розглянуті господарським судом міста Києва.

12.11.2018р. до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на ухвалу господарського суду від 26.07.2018р. в якій скаржник просить скасувати оскаржену ухвалу та ухвалити нове рішення за наслідком розгляду скарг ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на дії державного виконавця вхід. № 2-186/18 від 12.01.2018р., вхід. № 2-809/18 від 06.02.2018р. та за вхід. № 2-1131/18 від 19.02.2018р.,а саме: за скаргою № 2-186/18 від 12.01.2018р.:

- визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343;

- скасувати здійснені Головним державним виконавцем Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України результати визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343, а саме: - щодо обєкту будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, реєстраційний номер лоту 255520 на електронний торгах ДП «СЕТАМ»; - щодо обєкту нежитлові приміщення торгівельного комплекту, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер лоту 256029 на електронний торгах ДП «СЕТАМ».

- визнати незаконними дії державного Головного державного виконавця Шевченко М.Р.- Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо передачі на реалізацію обєктів: - будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, яке реалізується ДП «СЕТАМ» за номером лоту 255520; - нежитлові приміщення торгівельного комплекту, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, яке реалізується ДП «СЕТАМ» за номером лоту 256029.

за скаргою № 2-809/18 від 06.02.2018р.:

- визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягають у бездіяльності державного виконавця з негайного виконання вимог Ухвали господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. по справі №916/4591/15, та визнати незаконним та скасувати ОСОБА_7 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №55124343 від 19.01.2018р. щодо об'єкту: нежитлові приміщення торгівельного комплекту, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25.

за скаргою № 2-1131/18 від 19.02.2018р.:

- визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягають у бездіяльності державного виконавця з негайного виконання вимог Ухвали господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. по справі №916/4591/15, та визнати незаконним та скасувати ОСОБА_7 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №55124343 від 19.01.2018р. щодо об'єкту: будівля готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник посилається на неповне зясування господарським судом обставин що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права , зокрема ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зокрема скаржник зазначає:

- головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не дотримуючись вимоги щодо десятиденного строку на узгодження вартості майна відповідно до ч.2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», виніс постанову про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні №55124343, згідно якої призначено субєкта оціночної діяльності ПП «ОСОБА_7 оцінки і права»;положення ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо порядку здійснення оцінки арештованого майна є чітко регламентованими та двоякому тлумаченню не підлягають;

- висновки суду, що «звернення однієї із сторін виконавчого провадження (стягувача) до державної виконавчої служби 29.11.2017 р. з клопотанням про призначення суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості майна вказує на відсутність згоди між сторонами виконавчого провадження щодо вартості майна» та «що наявність клопотання стягувача про призначення субєкта оціночної діяльності, в звязку з відсутністю згоди між сторонами виконавчого провадження, вказує на правомірність дій державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника.....», а також «вказана норма не містить заборони державному виконавцю вчиняти будь-які дії щодо виконавчого провадження протягом вказаних 10- ти днів, йдеться лише про право сторін на самостійне врегулювання питань вартості майна у певний строк, та відповідно встановлює певні обовязки для державного виконавця у разі наявності такого врегулювання», та інше, є такими, що суперечать ч. 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»;

- при дослідженні доказів, колегією суддів не була звернута увага та неналежним чином досліджено зміст Постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 55124343 від 01.12.2017р.;

-копії списків згрупованих рекомендованих відправлень та роздруківки сторінок відстеження поштового відправлення сайту ДП Укрпошта, що містяться у матеріалах справи не можна розглядати як належні докази того, що саме АТ «ТВФ «Чорне море» у порядку ч.5 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження належним чином повідомлено про результати оцінки майна, оскільки із списків рекомендованих відправлень, що містяться у матеріалах справи не зрозуміло на чиє імя відправлялися відправлення та якого змісту були дані відправлення та роздруківки сторінки відстеження поштового відправлення №618 та №600 з сайту ДП Укрпошта також не свідчать про відправлення поштових відправлень саме на імя АТ «ТВФ «Чорне море»;

- матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки, наявний в матеріалах справи звіт про оцінку майна не містить фотофіксації огляду об'єктів нерухомості, а роздруківки зображень з мережі Інтернет не можуть вважатися доказом особистого огляду нерухомого майна боржника;

- на час складання державним виконавцем Актів про реалізацію предмета іпотеки №55124343/18 від 19.01.2018р. та проведення ДП «СЕТАМ» електронних торгів діяла ухвала господарського суду Одеської області від 18.01.2018 по справі №916/4591/15, якою задоволено первинну скаргу АТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ» на дії державного виконавця вхід. № 2-186/18 від 12.01.2018р. Крім того, законність дій державного виконавця із оформлення ОСОБА_7 № 55124343/18 від 19.01.2018р. про реалізацією предметів іпотеки необхідно розглядати у комплексі із діями державного виконавця із визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343;

- у господарського суду не було підстав для посилання на рішення господарського суду м. Києва у справі № 916/280/18, оскільки на час прийняття оскаржуваної ухвали від 16.10.2018р. вказане рішення, з урахуванням строку для апеляційного оскарження на той момент не набрало законної сили.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.11.2018р. апеляційну скаргу ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. у справі №916/4591/16 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2018р. поновлено Публічному акціонерному товариству «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. у справі №916/4591/15; відкрито апеляційне провадження, встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу та будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 12.12.2018р

17.12.2018р. від ПАТ «Сбербанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_8 зазначає, що приписи ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» не містять заборони державному виконавцю вчиняти будь-які дії у виконавчому провадженні протягом вказаних 10 днів, а йдеться лише про право сторін на самостійне врегулювання вартості майна у певний строк та у звязку з відсутності між сторонами згоди у державного виконавця при залученні субєкта оціночної діяльності 01.12.2017р. для проведення оцінки майна не було підстав не вчиняти відповідні дії;

-доводи скаржника щодо відсутності того що призначення оцінювача по двох обєктах відбулося однією постановою державного виконавця спростовуються матеріалами справи, зокрема копіями матеріалів виконавчого провадження;

- скаржником безпідставно зазначено що оцінка майна проводилася без здійснення огляду майна, оскільки у звіті вказано що оцінка обєктів здійснювалася з візуальним оглядом обєктів оцінки. ОСОБА_8 зазначає, що обєкти оцінювання є публічними місцями та доступ до них не є обмеженим, знаходяться у вільному доступі для відвідувачів;

- доводи скаржника щодо допущення порушень субєктом оціночної діяльності при здійсненні оцінки майна не підлягають розгляду взагалі, що підтверджується позицією викладеною в постанові Великої палати Верховного Суду у справі №914/881/17, а тому суд правомірно не звернув увагу на ці доводи;

-скаржником обрано неефективний спосіб захисту його порушених прав, оскільки подання боржником скарги на дії державного виконавця не забезпечує йому відновлення порушених прав на нерухоме майно, на яке було звернено стягнення.

ОСОБА_8 з доводами апеляційної скарги не погоджується Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, та залишити оскаржувану ухвалу господарського суду без змін зазначаючи:.

- в матеріалах виконавчого провадження №55124343 (копії яких залучені до матеріалів справи), наявні постанови про залучення субєкта оціночної діяльності ПП «ОСОБА_7 оцінки і права» для участі у виконавчому провадженні на кожний з обєктів нерухомості, що розташовані за адресами: м.Одеса, вул.Рішельєвська,59 та вул.Пантелеймонівська,25. Отже твердження апелянта, що призначення субєкта оціночної діяльності було здійснено за однією адресою не відповідають дійсності;

- звіт про оцінку майна складений 07.12.2017р. та отриманий боржником поштою 13.12.2017р. за адресою: м.Одеса, вул.Рішельєвська, 12. Боржник мав право оскаржити звіт у судовому порядку відповідно до ч.5 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», проте не скористався своїм правом;

- судом першої інстанції правомірно не звернуто уваги на вказані у п.4 апеляційної скарги порушення субєктом оціночної діяльності ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України».

У судовому засіданні представник ПАТ «ТВФ «Чорне море» підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених у скарзі підстав.

Представники Банка заперечували проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець» та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції 26.12.2018р. не направили.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених учасниками провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, рішенням господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у справі № 916/4591/15 задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Публічного акціонерного товариства «Туристично-виробнича фірма «Чорне море», за участю залученого у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 «Футбольний клуб «Чорноморець». Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. та на підставі договору поруки від 26.04.2013р. у розмірі: 42.352.220,60 доларів США та 45.773.758,97 грн. 97 коп. з яких: загальної заборгованості за кредитною лінією 36.773.937,32 доларів США, процентів за користування кредитною лінією 5.578.283,28 доларів США, що нараховані за період з 15.07.2014р. по 02.11.2015р., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 15.802.012,75 грн., пені за прострочення сплати заборгованості за кредитною лінією 29.971.746,22 грн., 182.700,00 грн. судового збору.

Вказане рішення суду набрало законної сили, в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалось. 31.07.2017 на виконання рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/4591/15 видані відповідні накази.

09.11.2017 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №55124343 на підставі наказу №916/4591/15, виданого 31.07.2017 р. (т.15 а.с. 181-183).

28.11.2017 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 проведено опис та арешт майна ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море». (т.8 а.с. 109 120, т.15 а.с. 175-176, т.16 а.с. 66-72,85-89).

Відповідно до постанови від 28.11.2017р. про опис та арешт майна (коштів) боржника, накладено арешт на майно :1) будівлі готельного комплексу , які складаються з готелю літери «А» загальною площею 11 914,9кв.м.,; ресторану літ. «А» , прохідної літ. «Б»,1-4 огорожі, 1-мостіння (адреса м. Одеса вул.. Рішельєвська,59). 2) Торговельно-допоміжна прибудова, загальною площею 3184,9 кв.м. Опис:обєкт нерухомого майна в цілому складається з чотирьох поверхів технічного поверху (адреса м. Одеса вул.. Рішельєвська,59). 3) нежилові приміщення третього поверху, загальною площею 579,9 кв.м., приміщення 301.

Іншою постановою відділу примусового виконання рішень від 28.11.2017р. про опис та арешт майна (коштів) боржника накладено арешт на нежилі приміщення торговельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го,8-го,9-го поверхів загальною площею 6 705,9 кв.м. (адреса м. Одеса вул.. Пантелеймонівська 25).

Описи та арешти було здійснено за участю стягувача та боржника в присутності понятих, призначено відповідальну зберігачем описаного майна представника боржника ОСОБА_7

28.11.2017р. ПАТ «СБЕРБАНК» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби з клопотанням (т.16 а.с.48-50, 54-56), в якому просило здійснити оцінку вартості описаного та арештованого майна Боржника, що є предметом іпотеки на підставі іпотечних договорів укладених між ПАТ «СБЕРБАНК» та ПАТ «ТВФ «Чорне море» та переданого в забезпечення зобовязань. Заявник просив для визначення оцінки майна залучити субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ПП «ОСОБА_7 оцінки і права».

01.12.2017 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою призначено суб'єкта оціночної діяльності ПП «ОСОБА_7 оцінки і права» у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №916/4591/15, виданого 31.07.2017. (т. 8 а.с. 126-128, т.16 а.с. 37-38 - вул..Пантелеймонівська 25, 44-46 вул.. Рішельєвська 59).

В даних постановах зазначено, що вони можуть бути оскаржені в порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

07.12.2017р. ПП «ОСОБА_7 оцінки і права» складено звіти про оцінку майна боржника (т.12 ас. 219-250 т.13 а.с. 26-72,т.15 а.с. 121-171, а.с.195-246).

Вказані звіти 08.12.2017р. направлені Головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 супровідним листом від 08.12.2017р. (т.15 а.с.120).

Державне підприємство "СЕТАМ" 22.12.2017р. надіслало відповідачеві листи-повідомлення щодо проведення електронних торгів відносно реалізації предмета іпотеки із зазначенням початкової вартості майна.

Відповідно до наявних в матеріалах справи протоколів проведення електронних торгів (т.15 а.с. 97 -98) торги з продажу предмету іпотеки - нежилі приміщення торговельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го,8-го,9-го поверхів загальною площею 6 705,9 кв.м. (адреса м. Одеса вул.. Пантелеймонівська 25) та будівлі готельного комплексу , які складаються з готелю літери «А» загальною площею 11 914,9кв.м.,; ресторану літ. «А» , прохідної літ. «Б»,1-4 огорожі, 1-мостіння (адреса м. Одеса вул.. Рішельєвська,59) призначені на 19.01.2018р. не відбулися у звязку з відсутністю допущених учасників торгів.

19.01.2018р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли заяви ПАТ «СБЕРБАНК» №958/4/28-2 та 959/4/28-2 від 19.01.2018р. про залишення не реалізованого з електронних прилюдних торгів майна за ПАТ «СБЕРБАНК». У вказаних заявах ОСОБА_8 повідомляє про прийняте рішення придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна та просить скласти ОСОБА_7 про реалізацію предмета іпотеки за початковою ціною продажу

19.01.2018р. Державним виконавцем складено акт №55124343/18 про реалізацію предмета іпотеки (т.15 а.с. 57-58) нежилі приміщення торговельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го,8-го,9-го поверхів загальною площею 6 705,9 кв.м. (адреса м. Одеса вул.Пантелеймонівська 25) та акт №55124343/18 про реалізацію предмета іпотеки (т.15 а.с. 51-52) будівлі готельного комплексу , які складаються з готелю літери «А» загальною площею 11 914,9кв.м.,; ресторану літ. «А», прохідної літ. «Б»,1-4 огорожі, 1-мостіння (адреса м. Одеса вул.Рішельєвська,59).

ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» вважає що державним виконавцем було здійснено оцінку майна з порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що призвело до визначення заниженої вартості майна та придбання такого майна ПАТ «СБЕРБАНК» за заниженою ціною, чим порушено права ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» що стало підставою для звернення останнього до суду зі скаргою на дії ДВС.

Відмовляючи в задоволенні скарг відповідача, господарський суд не встановив наведених заявником порушень в діях головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 у звязку з чим суд відмовив у задоволенні скарг.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення скарг ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на дії органу державної виконавчої служби з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 326, ч.1 ст. 327 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як унормовано ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно зі ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч.8 ст 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок реалізації майна, зазначеного у ч.8 ст. 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.7 ст. 51 вказаного Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку» .

Згідно зі ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» , з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до статті 45 ЗУ «Про іпотеку» прилюдні торги проводяться прозоро. Організатор прилюдних торгів забезпечує кожного учасника прилюдних торгів правилами проведення прилюдних торгів до їх початку.

Якщо жоден учасник не зареєструвався або у разі якщо предмет іпотеки не був проданий, прилюдні торги визнаються такими, що не відбулися.

Статтею 49 ЗУ «Про іпотеку» передбачено що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Матеріалами справи підтверджується, що після того як призначені на 18.01.2018р. електронні торги з продажу майна були визнані такими що не відбулися, іпотекодержатель звернувся до відділу примусового виконання рішень із заявами про залишення не реалізованого майна з електронних прилюдних торгів за ПАТ «СБЕРБАНК», на підставі чого державним виконавцем складено акти про реалізацію предмета іпотеки за початковою ціною, що узгоджується з приписами ст. 49 ЗУ «Про іпотеку».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

01.12.2017р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову (т.16 а.с. 44-46) про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою призначено суб'єкта оціночної діяльності ПП «ОСОБА_7 оцінки і права» для надання висновку , звіту про оцінку майна з питань призначення вартості описаного та арештованого майна згідно постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 28.11.2017р. за адресою м.Одеса вул..Рішельєвська 59.

ОСОБА_8 01.12.2017р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову (т.16 а.с. 37-38) про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою призначено суб'єкта оціночної діяльності ПП «ОСОБА_7 оцінки і права» для надання висновку, звіту про оцінку майна з питань призначення вартості описаного та арештованого майна згідно постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 28.11.2017р. за адресою м.Одеса вул..Пантелеймонівська 25.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 за N 1301/29431, затверджений Порядок реалізації арештованого майна, який діє станом на теперішній час.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ вказаного порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Органом ДВС надані до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження, з яких вбачається, що супровідним листом ПП «ОСОБА_7 оцінки і права» направило Відділу примусового виконання рішень звіти від 07.12.2017р. про оцінку майна боржника згідно переліку, що знаходиться за адресами м. Одеса вул.. Рішельєвська 59 та вул. Пантелеймонівська 25 .

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Як встановлено господарським судом, та вбачається з матеріалів справи 13.12.2017р., (на наступний день після отримання звітів про оцінку описаного майна) державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження інформацію про результати визначення вартості на адреси сторін виконавчого провадження.

При розгляді скарги судом встановлено, що в наданих матеріалах виконавчого провадження ВП №55124343 містяться копії згрупованих рекомендованих відправлень №600 від 13.12.2017р. та згрупованих рекомендованих відправлень №618 від 13.12.2017р. про направлення поштового відправлення на адресу боржника (65012, Одеська область, м. Одеса, вулиця Рішельєвська, буд. 59), що є офіційною адресою останнього, та з відміткою ДП УКРПОШТА відділення Київ-53 про отримання для відправки кореспонденції (т.9 а.с. 40-43, т.16 а.с. 111-116). В матеріалах справи також містяться роздруківки інформаційних довідок з офіційного інтернет ресурсу ДП УКРПОШТА щодо поштових відправлень №600 від 13.12.2017 р. та повідомлень №618 від 13.12.2017 р. вони вручені особисто - 19.12.2017 р. відділенням ДП Укрпошта (після невдалої спроби вручення - 18.12.2017 р.).

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази в сукупності, судова колегія вважає що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо безпідставності посилань скаржника на ненадсилання державним виконавцем результатів визначення вартості майна на адресу боржника, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи (матеріалами виконавчого провадження).

Крім того, постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності та звіти про оцінку майна не відносяться до тих документів виконавчого провадження, які відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» обов'язково надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про що також вказано в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 р. по справі №916/4591/15.

Частина 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» зобов'язує виконавця надіслати стороні виконавчого провадження не сам звіт чи його копію, а лише повідомлення про результати оцінки майна.

Щодо аргументів апеляційної скарги відносно відсутності погодження сторонами виконавчого провадження оцінки майна, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження визначити вартість вартості майна боржника за взаємною згодою.

Колегія суддів звертає увагу, що в п.5 постанов про опис та арешт майна боржника від 28.11.2017р., зазначено, що сторонам виконавчого провадження або заставодержателю розяснено можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця. Наявність підписів представників сторін, зокрема стягувача та боржника у зазначених постановах свідчать про їх обізнаність з наведеними обставинами.

28.11.2017р. ПАТ «СБЕРБАНК» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби з клопотанням (т.16 а.с.48-50, 54-56) в якому просило здійснити оцінку вартості описаного та арештованого майна Боржника, що є предметом іпотеки на підставі іпотечних договорів укладених між ПАТ «СБЕРБАНК» та ПАТ «ТВФ «Чорне море» та переданого в забезпечення зобовязань.

Докази того, що боржник намагався узгодити зі стягувачем вартість арештованого майна та звертався до стягувача з такими пропозиціями у матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» не містить положень щодо заборони вчинення таких дій держвиконавцем до спливу 10-денного строку після прийняття постанови про опис та арешт майна боржника. Норма абзацу 2 ч. 2 ст. 57 Закону містить застереження виключно щодо того, що звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Відповідно до ч.3 ст. 57 Закону у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Системний аналіз положень ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що заборона держвиконавцю вчиняти дії пов'язані із залученням суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна після винесення постанови про арешт такого майна до закінчення 10-денного строку, протягом якого сторони можуть дійти згоди щодо вартості майна, в законі відсутня.

Колегія суддів приймає до уваги, що матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення боржником дій із узгодження зі стягувачем вартості майна після 28.11.2017р., зокрема, звернень до АТ «Сбербанк» з цього приводу у будь-який спосіб.

З огляду на зазначене, суд вважає помилковими аргументи скаржника про те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень порушено приписи ч.1-4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", порядок та строки проведення оцінки описаного та арештованого майна.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінювачі мають право, зокрема, доступу до майна, яке оцінюється, документації та іншої інформації, яка є необхідною або має суттєве значення для оцінки.

Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності зобов'язані, зокрема, дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна; забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають.

Частиною 1 ст. 9 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна, обов'язком для застосування є Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440 (п. 1 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав").

Відповідно до п. 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Поряд з тим, у звітах від 07.12.2017р. про оцінку майна, на сторінці 3 звітів зазначено, що огляд об'єкта оцінки проводився представником СОД разом зі співробітником Замовника.

Таким чином, зважаючи, що скаржником не надано належних доказів в підтвердження нездійснення оцінювачем огляду майна для визначення вартості майна, колегія суддів їх оцінює критично як такі що ґрунтуються лише на припущеннях апелянта.

Судова колегія звертає увагу, що в тексті постанови державного виконавця від 01.12.2017р. вказано про попередження суб'єкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту.

Відповідно до ч.5 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Надані суб'єктом оціночної діяльності звіти з встановленою оціночною вартістю майна оскаржено не було і заперечення на нього сторонами не подавались.

ОСОБА_8 колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до статті 13 вказаного Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Скаржником не надано доказів направлення відповідних запитів для здійснення рецензій на звіти про оцінку майна, що робить його посилання на заниження вартості майна непереконливими.

З огляду на викладене, ствердження ПАТ «ТВФ «ЧОРНЕ МОРЕ», що при проведенні оцінки майна було занижено вартість об'єктів нерухомості, сприймаються та оцінюються як припущення, не підтверджені належними та допустимими доказами, адже перевірка повноти та достовірності викладених у звіті даних можлива лише при рецензуванні такого звіту.

Аналогічна правова позиція щодо рецензування звіту про оцінку майна викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2018р. у справі №911/1712/17.

Долучені скаржником до матеріалів справи висновки про оцінку майна боржника, якими визначено вищу вартість об'єктів, ніж зазначено в спірних звітах є альтернативними, які самі по собі не свідчать про вчинення порушень при складенні спірних звітів та крім цього, надані скаржником висновки не можуть бути врахованими судом при розгляді даних скарг, оскільки в них відсутні відомості про попередження оцінювачів про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту.

ОСОБА_8 судовою колегією не приймаються до уваги твердження апелянта відносно відсутності в матеріалах справи та виконавчого провадження постанови щодо призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні №55124343 з посиланнями на постанову державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 28.11.2017р. якою описано майно: нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25.

Наведені твердження є хибними та спростовуються матеріалами справи, оскільки вказана постанова міститься в наданих відділом примусового виконання рішень копіях матеріалів виконавчого провадження (т.16 а.с.37-38, 40-42).

Щодо доводів скаржника стосовно невжиття державним виконавцем дій щодо негайного виконання ухвали господарського суду від 18.01.2018р., якою задоволено скаргу ПАТ «ТВФ «Чорне море» на дії державного виконавця, судова колегія зазначає, що ПАТ «ТВФ «Чорне море» не доведено обізнаності держвиконавця на момент складання актів про реалізацію предмету іпотеки про постановлення вказаної ухвали. З матеріалів справи вбачається, що представник відділу ДВС не був присутній в судовому засіданні господарського суду під час оголошення вступної та резолютивної частин зазначеної ухвали та отримав її повний текст лише 31.01.2018р., що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням, в Єдиному державному реєстрі судових рішень така ухвала була оприлюднена 23.01.2018р. Крім того, ухвала господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. в подальшому була скасована апеляційною та касаційною інстанціями, а відтак, скасоване судове рішення не може бути визнано заслуговуючим на увагу аргументом на користь правової позиції, викладеної скаржником щодо вчинення держвиконавцем дій із порушенням ЗУ «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Одеської області від 16.10.2018р., постановлена з урахуванням обставин, що мають значення для справи, з правильним застосуванням норм матеріального права, без порушення норм процесуального права, що мають наслідком її зміну чи скасування.

Отже підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні, тому ухвалу господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. у справі №916/4591/15 слід залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284, 286-288 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. у справі №916/4591/15 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство «ТУРИСТИЧНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЧОРНЕ МОРЕ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку, згідно положень ст.ст. 286,288 ГПК України.

Повна постанова складена 29 грудня 2018 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран