ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року Справа № 923/756/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Харитонової Наталії Володимирівни, м. Херсон

до Приватного підприємства "РЕНТ-СОФТ", м. Херсон

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Херсонобленерго", м.Херсон

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м.Херсон

про усунення перешкод в праві користування орендованим майном

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті менеджмент", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Харитонової Н.В.

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «Рент-Софт», м. Херсон

про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення із займаних нежитлових приміщень

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: уповноважений представник Юрченко Н. С.;

від третьої особи-1: не прибув;

від третьої особи-2: не прибув;

від третьої особи із самостійними вимогами: уповноважений представник Данілов О. Ф.

29.08.2018 (зареєстровано за вх.№ 1695/18 від 29.08.2018) до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява від 28.08.2018 Фізичної особи-підприємця Харитонової Наталії Володимирівни (позивач) до Приватного підприємства "РЕНТ-СОФТ" (відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство "Херсонобленерго" з наступними вимогами (мовою оригіналу):

- "Зобов'язати Приватне підприємство "РЕНТ-СОФТ" усунути перешкоди в праві користування частиною орендованого нежитлового приміщення розташованого за адресою м.Херсон, вул.Робоча, буд.84, загальною площею 1040 кв. м, шляхом відновлення постачання електричної енергії на підставі існуючого договору з АТ "Херсонобленерго";

- "Зобов'язати Приватне підприємство "РЕНТ-СОФТ" надати дозвіл фізичній особі-підприємцю Харитоновій Наталі Володимирівні дозвіл на укладання Договору про постачання електроенергії з АТ "Херсонобленерго";

- "Зобов'язати Приватне підприємство "РЕНТ-СОФТ" надати дійсні реквізити для перерахування орендної плати за орендоване приміщення за адресою м.Херсон, вул.Робоча, буд.84".

29.08.2018 (зареєстровано за вх.№ 8463/18 від 29.08.2018) до Господарського суду Херсонської області надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить, мовою оригіналу:

- "Залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, а саме Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", , місцезнаходження 73000, м.Херсон, пл. ім. Ю.Тутушкіна, 9";

- "Зобов'язати Приватне підприємство "РЕНТ-СОФТ" усунути перешкоди в праві користування частиною орендованого нежитлового приміщення розташованого за адресою м.Херсон, вул.Робоча, буд.84, загальною площею 1040 кв.м., шляхом відновлення водопостачання на підставі існуючого договору з Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона.";

- "Зобов'язати Приватне підприємство "РЕНТ-СОФТ" надати дозвіл фізичній особі-підприємцю Харитоновій Наталі Володимирівні дозвіл на укладання Договору про водопостачання за адресою м.Херсон, вул.Робоча, 84, з Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 06.09.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 923/756/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2018 підготовче судове засідання відкладено та продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 26.09.2018 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріелті менеджмент" від 24.09.2018 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелті менеджмент". У позовній заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелті менеджмент" просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ФОП Харитонова Н.В. із займаних нежитлових приміщень нерухомого майна - будівлі та споруди спортивного комплексу, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Робоча, 84, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 27.11.2018 року (в судовому засіданні були присутні позивач - ФОП Харитонова Н.В. та уповноважений представник Кузьменко О.А.) закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18 грудня 2018 року.

Позивач-ФОП Харитонова Н.В. в судове засідання не прибула, представник позивача надав до канцелярії суду заяву від 17.12.2018 року, в якій просить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку із хворобою.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, враховуючи, що відкладення судового засідання з розгляду справи по суті призведе до порушення строків, передбачених ГПК України, суд вважає доцільним розглянути справу за відсутності представника позивача ФОП Харитонової Н.В.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача - в судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили, письмових пояснень не наддали.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріелті менеджмент" - наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

У судовому засіданні, 18.12.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про дату підготовки повного судового рішення, роз'яснено процедуру оскарження рішення.

З'ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, заслухавши пояснення представників, які прибули в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

11.09.2017 року між ФОП Харитоновою Н.В. (Позивач, ФОП Харитонова Н.В.) та ПП «Рент-Софт» (відповідач) укладено договір суборенди №07/р частини нежитлового приміщення площею 1040 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, 84 на строк 35 місяців (далі - договір суборенди). Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до акту приймання-передачі від 01.10.2017 року ПП «Рент-Софт» передав, а ФОП Харитонова Н.В. прийняла у строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 1040кв.м., розміщеного на першому поверсі Торгівельного центру за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, буд.84, для здійснення господарської діяльності.

ФОП Харитонова Н.В. у позові зазначає, що за весь час користування орендованим приміщенням дотримувалась всіх вимог договору суборенди та законодавства України. Разом з тим, Відповідач 22.08.2018 року, без будь-якого попередження, шляхом звернення до АТ «Херсонобленерго», здійснив відключення енергопостачання орендованих приміщень, нібито для проведення ремонтних робіт. 23.08.2018 року повторно відбулося відключення електропостачання, яке не відновлено, що й стало підставою звернення до суду з позовом.

Також ФОП Харитонова Н.В. у позові звертає увагу суду, що за фактом відключення електропостачання, 23.08.018 року Корабельним відділенням поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, до ЄРДР внесені відомості щодо вчинення протиправних дій, які кваліфіковано за ст. 356 КК України (Самоправство), та відкрито кримінальне провадження за №0002030. ФОП Харитонову Н.В., в рамках даного кримінального провадження, визнано потерпілою.

Позивач посилається на умови п. 31.3 Договору суборенди і наголошує, що про будь-яке припинення систем забезпечення орендатор повідомляє не менше ніж за 2 дні до дати такого припинення. ФОП Харитонова Н.В. наполягає, що в порушення вимог укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, повідомлень про відключення енергопостачання від Відповідача не надходило. На думку позивача, відповідно до умов договору суборенди саме суборендар забезпечує нормальне функціонування в робочому стані інженерних систем, комунікацій, а також здійснює відновлення та поточний ремонт об'єкта оренди.

Фізична особа-підприємець Харитонова Н.В. у позовній заяві посилається на норми Закону України «Про електроенергетику» та Правила користування електричною енергією, затверджені Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року, і стверджує, що постачання електричної енергії та користування нею здійснюється на підставі договору. Споживання електричної енергії без договору не допускається (п.5.1., р.6 ПКЕЕ). Згідно п. 1.6., п.1.8., п. 1.9. ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії на і основі типового договору укладається постачальником електричної енергії за врегульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), і постачальники електричної енергії за врегульованим тарифом на закріпленій території не мають права відмовити споживачу або субспоживачу електроустановки якого розташовані на цій території, в укладенні договору, за умови дотримання вимог законодавства України, зокрема Правил користування електричною енергією та інших нормативно-технічних документів. Умови договорів про постачання електричної енергії про спільне використання технологічних електричних мереж, про технічне забезпечення електропостачання споживача виконуються з дати їх підписання, якщо інші дати не передбачені умовами відповідних договорів. Споживач електричної енергії, за змістом вищезазначених нормативно-правових актів - це юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача.

ФОП Харитонова Н.В. наголошує, що не має можливості укласти Договір про постачання електричної енергії з АТ «Херсонобленерго» без згоди Відповідача ( ПП «Рент-Софт»), але ПП «Рент-Софт» своєї згоди не надає.

На думку позивача, дії відповідача свідчать про умисне перешкоджання ПП «Рент-Софт» фізичній особі-підприємцю Харитоновій Н.В. у праві користування орендованим нежитловим приміщенням та протидію законній підприємницькій діяльності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ФОП Харитонової Н.В. не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором піднайму (суборенди).

Відповідно до ч.3 ст. 774 ЦК України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Під час розгляду справи судом встановлено, що право користування Об'єктом та, відповідно, право передання його в користування третім особам, Відповідач набув на підставі договору оренди № 11/09/1-р від 11.09.2017 р. (далі - Договір оренди - т.1 а.с.81-84), який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріелті Менеджмент» (орендодавець) та Приватним підприємством «Рент Софт» (орендар).

Матеріалами справи підтверджується, що Договір оренди розірвано з 12.02.2018 р., про що сторонами Договору оренди укладено відповідну додаткову угоду (т.1 а.с.86).

Матеріали справи свідчать, що про обставини розірвання договору оренди Відповідач одразу повідомив Позивача (т.1 а.с.87-89), направивши на його адресу відповідний лист.

2 березня 2018 року Відповідачем повторно направлено на адресу місцезнаходження та адресу здійснення господарської діяльності Позивача лист-повідомлення про звільнення приміщення (т.1 а.с.90-92).

9 серпня 2018 року «РЕНТ-СОФТ» втретє направлено вимогу про звільнення Об'єкту та сплату неустойки за порушення зобов'язань щодо своєчасного повернення приміщення (т.1 а.с.93-97).

Відповідно до ч.2 статті 774 Цивільного кодексу України, строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Суд погоджується з думкою відповідача, що 12.02.18 року Договір оренди припинив свою дію, в цей же день, тобто 12.02.18 року, припинив свою дію і Договір суборенди.

Зазначене також узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних спорах.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.03.18 року у справі № 910/17082/17 зазначено таке: "25. З аналізу положень статей 761, 774 Цивільного кодексу України Суд вбачає, що договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). У разі втрати чинності договором оренди припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема право передання його в суборенду. 26. З огляду на викладене Суд погоджується з твердженням судів першої та апеляційної інстанцій, що договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору оренди, незалежно від підстав його припинення. Дія договору суборенди поза межами договору оренди суперечить природі договору суборенди."

На думку суду, позивачем не обґрунтовані та не доведені належними та допустимими доказами позовні вимоги, у відповідності з вимогами ст.ст. 73,74, 76-79 ГПК України. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Відтак, інші доводи позивача судом відхиляються та до уваги не беруться, оскільки не спростовують вищенаведених висновків суду. Враховуючи викладене, позовні вимоги ФОП Харитонової Н.В. задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ТОВ «Ріелті Менеджмент» (далі - товариство) суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство набуло права власності на нерухоме майно - будівлі та споруди спортивного комплексу, що знаходиться за адресою м. Херсон, вул..Робоча, 84 (далі - об'єкт), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 22.07.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою З.В., зареєстрованого в реєстрі за № 749, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Р.В. та зареєстрованого у реєстрі 24.07.2013 р. за номером 1702.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Право приватної власності Товариства зареєстровано відповідно до діючого законодавства, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6777246 від 24.07.2013 р.

Станом на 25.09.2018 року власник Об'єкту не змінився, що підтверджується інформаційною довідкою № 138969721 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Статтею 1 протоколу № 1 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, передбачено чіткі критерії визнання можливості позбавлення права власності та межі дій держави, які можуть бути визнані обґрунтованими та правовими, а саме: наведена норма виділяє такі критерії правомірності позбавлення права власності: позбавити права власності можна лише в інтересах суспільства, а підставами можуть стати норми національного законодавства (у ст. «умови, передбачені законом») чи загальні принципи міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої особи (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно дотримуватись обґрунтованості пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що Об'єкт було передано в користування Приватному підприємству «РЕНТ-СОФТ» ( надалі - Орендар) на підставі договору оренди нерухомого майна № 11/09/1-р від « 11» вересня 2017 року (далі - договір оренди).

Умовами Договору оренди було передбачено право орендаря без попереднього дозволу орендодавця передавати Приміщення в користування (суборенду) третім особам.

Так, 11.09.2017 року між ФОП Харитонова Н.В. та ПП «РЕНТ-СОФТ» було укладено договір суборенди № 07/р від 11.09.2017 року.

12.02.2018 року Договір оренди був розірваний на підставі укладеної між Орендарем та Орендодавцем додаткової угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦK України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вищий господарський суд у постанові від 16 листопада 2017 року по справі № 924/180/17 зробив наступні висновки:

«Статтею 391 ЦK України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За своєю правовою природою позов, який містить вимогу про усунення перешкод у користуванні майном, є негаторним. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Отже, звертаючись до суду із негаторним позовом, відповідна особа повинна довести наявність у неї права власності на майно, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні яким є предметом спору, а також неправомірність дій відповідача стосовно використання даного майна.»

Враховуючи, що Товариство є єдиним власником Об'єкту (підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6777246 від 24.07.2013 р.), не укладало з ФОП Харитонова Н.В. жодного договору оренди, а Договір суборенди припинено у зв'язку з розірванням Договору оренди, - позовні вимоги ТОВ «Ріелті Менеджмент» щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення ФОП Харитонова Н.В. із займаних нежитлових приміщень нерухомого майна - будівлі та споруди спортивного комплексу, що знаходиться за адресою м. Херсон, вул..Робоча, 84, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1 - підлягають задоволенню.

У позовній заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, є вимога про стягнення з ФОП Харитонової Н.В. витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. До матеріалів справи надано Договір про надання правової допомоги №51 від 17.09.2018 року (т.2 а.с.48-50), акт виконаних робіт (т.2 а.с.51), розрахунок вартості наданих послуг за договором (т.2 а.с.47).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В наданих ТОВ «Ріелті менеджмент» доказах відсутні ті, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи викладене, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. не відшкодовуються.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом ФОП Харитонова Н.В. покладаються на позивача; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - покладаються на відповідача - ФОП Харитонову Н.В.

Керуючись ст.ст.129, 232-240 ГПК України, суд

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Харитонової Наталії Володимирівни.

2. Позовні вимоги ТОВ «Ріелті Менеджмент» задовольнити в повному обсязі

3.Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ФОП Харитонової Наталії Володимирівни із займаних нежитлових приміщень нерухомого майна - будівлі та споруди спортивного комплексу, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул.Робоча, 84, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1.

4.Стягнути з ФОП Харитонова Наталія Володимирівна (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місцезнаходження 73000, АДРЕСА_1) на користь ТОВ «РІЕЛТІ МЕНЕДЖМЕНТ»(49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Мандриківська, б.47, ідентифікаційний код 38638981) судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений

строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 22.12.2018 року.

Суддя В.В.Литвинова