ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2018 р. Справа№ 914/2233/18

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Українка, м. Львів

до відповідача: Виконавчий комітет Львівської міської ради, м. Львів

про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №191 від 10.03.2015 Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на вул. Лесі Українки, 15

Суддя У.І. Ділай

Без участі представників

03 грудня 2018 року на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Українка, до відповідача: Виконавчий комітет Львівської міської ради про визнання незаконним (недійсним) скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №191 від 10.03.2015 Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на вул. Лесі Українки, 15.

19.12.2018 ТзОВ Українка подало заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи шляхом:

Заборони Виконавчому комітету Львівської міської ради, Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та іншим структурним підрозділам, підпорядкованим Львівській міській раді, ЛКП «Муніципальна варта», ЛКП «Старий Львів», органам Державної виконавчої служби України та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нежитлових приміщень цілісного майнового комплексу згідно технічного паспорта від 08 лютого 2018 року першого поверху під № № з 20-1 по 20-16 та підвалу під №№ VI, VII, XI, XII, XIII, XIV, XV загальною площею 357,36 кв. м на вул. Лесі Українки, 15 в м. Львові та прибудинкової території, а також нежитлових приміщень цілісного майнового комплексу згідно технічного паспорта від 05 грудня 1995 року першого поверху під № № 25-1, 25-2 загальною площею 29,1 кв. м на вул. Краківській. 26 в м. Львові, всього приміщень цілісного майнового комплексу загальною площею 386.46 кв. м, а саме, приймати ухвали, рішення, розпорядження, накази, тощо, відокремлювати прибудинкову територію, вчиняти будь-які дії на прилеглій території та фасаді підприємства, передавати па баланс, проводити аукціони з продажу даного майна, укладання договорів (купівля-продаж, застава, оренда, тощо), вчиняти будь-які реєстраційні дії (перереєстрація, відчуження, тощо), вселення, виселення, виготовлення документів з технічної інвентаризації та експертної оцінки, отриманні дублікатів документів.

В обґрунтуванні заяви зазначено таке:

В результаті прийняття відповідачем оскарженого рішення було грубо порушено право власності ТзОВ «Українка» на нежитлові приміщення площею 162,9 кв. м. на вул. Л.Українки, 15 в м. Львові, оскільки дане нерухоме манно ніколи не належало та не належить Львівській міській раді.

У серпні 2018 року відповідач приступив до реалізації спірного рішення, виставивши нежитлові приміщення на вул. Лесі Українки, 15 в м. Львові на аукціон,

05 вересня 2018 року позивач одержав ухвалу Львівської міської ради № 2812 від 21 грудня 2017 року «Про приватизацію способом продажу на аукціоні нежитлових приміщень на вул. Л. Українки, 15». Пунктом 1 вирішено приватизувати способом продажу на аукціоні нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 162,9 кв. м на вул. Л.Українки, 15.

Як повідомив заявник виконання спірного рішення почалось 01 вересня 2018 року, коли стартував аукціон з продажу вказаного приміщення.

За твердженням позивача, ТзОВ «Українка» є власником спірних нежитлових приміщень на підставі договору купівлі-продажу державного майна № 0303/95 від 29 серпня 1995 року, як правонаступник Орендного підприємства роздрібної плодоовочевої торгівлі № 84. Розрахунки за даним договором були проведені, а набуття права власності підтверджується актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу.

Також позивач зазначив, що окремо оскаржено в порядку господарського судочинства свідоцтво про право власності № 37410283 від 13 травня 2015 року, видане Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 21246732 від 13 травня 2015 року, винесене державним реєстратором Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 про реєстрацію права власності па спірні нежитлові приміщення за Львівською міською радою, які є наслідком прийняття відповідачем оскаржуваного у цій справі рішення.

На думку заявника, Ухвала Львівської міської ради № 2812 від 21 грудня 2017 року «Про приватизацію способом продажу на аукціоні нежитлових приміщень на вул. Лесі Українки, 15» та інформація про продаж цього обєкту нерухомості, розміщена на офіційному веб-сайті Прозорро, свідчать про намір відповідача продати спірні нежитлові приміщення й у випадку невжиття заходів забезпечення позову аукціон з продажу цього майна буде проведений до завершення розгляду справи в суді, що унеможливить виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Однак за твердженням заявника право власності на цілісний майновий комплекс Орендного підприємства роздрібної плодоовочевої торгівлі № 84 включно з нежитловими приміщеннями на вул. Лесі Українки, 15 в м. Львові належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Українка», як правонаступнику вказаного підприємства.

Розглянувши подану заяву та позовну заяву, суд прийшов до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню частково.

Згідно вимог ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

У постанові Верховного Суду України № 6-2552цс16 від 18.01.2017 зазначається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, зокрема, що спірне нерухоме майно, на час розгляду справи господарським судом Львівської області може бути відчужене.

За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При чому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з можливістю вибуття майна (транспортного засобу), на придбання якого видано кредитні кошти та яке передано в заставу позивачу, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Безпосереднє відношення позивача до даного приміщення підтверджується договором купівлі-продажу державного майна при викупі організацією орендарів орендного підприємства роздрібної торгівлі №84 від 29.08.1995, відповідно до якого продавець зобовязався передати покупцю цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Лесі Українки, 11, Краківська, 26. Відповідно до свідоцтва №13834468 про державну перереєстрацію, зазначено, що ТОВ Українка змінила місцезнаходження на м. Львів, вул. Л. Українки, 15.

Обставини викладені в заяві про забезпечення позову та докази надані в їх підтвердження вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову. Дані обставини вбачаються з ухвали Львівської міської ради від 21.12.2017 №2812, якою вирішено приватизувати способом продажу на аукціоні нежитлові приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 162,9 кв. м на вулиці Лесі Українки, 15.

Також, слід зазначити, що відповідно до посилання https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2018-09-01-000026-1, аукціон, з продажу даного приміщення мав відбутися 26.09.2018.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі 914/794/18, що набрала законної сили, не змінена та не скасована, - заборонено Львівській міській раді (ідентифікаційний код 04055869) вчиняти дії, щодо розпорядження об'єктом нерухомого майна №01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа (кв. м): 162,9, адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі Українки, будинок 15); на нежитлові приміщення магазину (площею 150,8 кв. м), підвалу (площею 89,2 кв. м), які знаходяться в будинку №15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку заяву про забезпечення задоволити частково, зокрема, заборонити Виконавчому комітету Львівської міської ради й Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вчиняти дії щодо відчуження продажу, передачі третім особам або будь-яким чином відчуження нерухомого майна №01 - нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа - 162,9 кв. м, які знаходяться в будинку №15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові. В задоволенні решти вимог слід відмовити, оскільки в оспорюваному рішенні зазначено саме вищевказані приміщення, а заявник просив вжити заходів щодо інших нежитлових приміщень, які не вказані в Рішенні Виконавчого комітету Львівської міської ради №191 від 10.03.2015. В решті вимог слід відмовити.

Стосовно вимоги заявника про заборону іншим структурним підрозділам, підпорядкованим Львівській міській раді, ЛКП «Муніципальна варта», ЛКП «Старий Львів», органам Державної виконавчої служби України та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірних нежитлових приміщень суд звертає увагу, що така не відповідає вимогам розумності та необхідності заходів забезпечення позову.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного

Керуючись ст.ст. 136-141, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Українка про вжиття заходів до забезпечення позову задоволити часково.

2.Вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони заборонити Виконавчому комітету Львівської міської ради й Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вчиняти дії щодо відчуження продажу, передачі третім особам або будь-яким чином відчуження нерухомого майна №01 (нежитлове приміщення підвалу під індексом ХІ та першого поверху (індекси частин приміщення з 20-1 по 20-12), загальна площа (кв. м): 162,9, адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Лесі Українки, будинок 15); на нежитлові приміщення магазину (площею 150,8 кв. м), підвалу (площею 89,2 кв. м), які знаходяться в будинку №15 по вулиці Лесі Українки у місті Львові.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Українка (79008, м. Львів, вул. Лесі Українки, 15, ідентифікаційний номер 13834468).

Боржник: Виконавчий комітет Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 26256622).

Боржник: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625).

3.Строк предявлення ухвали до примусового виконання три роки з наступного дня після її прийняття.

4.В задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Українка про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Ділай У.І.