ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

20.12.2018

Справа № 5/62

За заявою          Державної судової адміністрації України

про                    поновлення строку для пред’явлення виконавчого документу до виконання

у справі № 5/62

за позовом          Національного банку України в особі Головного управління Національного

банку України по місту Києву і Київській області

до                     приватного підприємства «Маркос»

приватної компанії з обмеженою відповідальністю «С-Профіт ЛТД»

(S-PROFIT PRIVATE LIMITED COMPANY), (London, United Kingdom)

треті особи,           які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк»

2) товариство з обмеженою відповідальністю «Брокінвестгруп»

про           звернення стягнення на предмет іпотеки

та зустрічним

позовом           приватного підприємства «Маркос»

до           Національного банку України в особі Головного управління Національного

банку України по місту Києву і Київській області

про           визнання іпотечного договору припиненим, в зв’язку з банкротством

за участю           прокуратури міста Києва

Суддя Удалова О.Г.

без виклику представників учасників процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2010 року Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по місту Києву і Київській області (далі за текстом – Національний банк України) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства «Маркос» (далі – ПП «Маркос») про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16.03.2009. В обґрунтування заявлених вимог Національний банк України послався на ст.ст. 23, 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку» та ст. 590 ЦК України. Зокрема, позивач вказував, що ПП «Маркос», набувши у власність від товариства з обмеженою відповідальністю «Стайєр» (далі – ТзОВ «Стайєр») предмет іпотеки, набуло статус іпотекодавця та має всі його права та обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У листопаді 2010 року Національний банк України надав уточнення до позовної заяви, в якому навів додаткові обставини у справі, які, на його думку, свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

У листопаді 2010 року ПП «Маркос» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою, в якій просило визнати припиненим іпотечний договір, зареєстрований за № 525 від 16.03.2009, укладений між Національним банком України та ТОВ «Стайєр» на забезпечення кредитного договору № 08/08/10 від 16.03.2009. В обґрунтування заявлених вимог ПП «Маркос» послалось на ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки Національним банком України не було заявлено вимог до ТОВ «Стайєр» у встановленому цією статтею порядку, а відтак, згідно зі ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ці вимоги є погашеними. Поряд з цим, ПП «Маркос» вказало, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2010 було затверджено звіт ліквідатора, ТОВ «Стайєр» ліквідовано та виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, а відтак, дія іпотечного договору припинена з моменту припинення ТОВ «Стайєр», а саме з 09.08.2010. Крім того, ПП «Маркос» посилалось на ст. 23 Закону України «Про відновлення латоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та зазначало, що з моменту визнання ТзОВ «Стайєр» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури з майна (предмета іпотеки за іпотечним договором) були зняті усі обтяження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2010 у справі № 5/62 (суддя – Іванова Л.Б.) відмовлено в задоволені первісного позову Національного банку України; відмовлено в задоволенні зустрічного позову ПП «Маркос»; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2010 у справі № 5/62. Зазначене рішення мотивоване зокрема тим, що позовні вимоги Національного банку України задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а позивачем за зустрічним позовом невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів, які, на його думку, порушено відповідачем.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2013 у справі № 5/62 (головуючий суддя – Чорногуз М.Г., судді Жук Г.А., Суховий В.Г.) залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Стайєр» (далі – ТзОВ «Стайєр») до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Маркос»; апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2010 у справі № 5/62 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2010 у справі № 5/62 залишено без змін. Постанову апеляційного господарського суду мотивовано, зокрема тим, що заявлені вимоги за первісним позовом вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, апеляційний господарський суд, зокрема вказав, що позивачем за зустрічним позовом невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів, які, на його думку, порушено відповідачем.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2014 у справі № 5/62 касаційну скаргу Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по місту Києву і Київській області задоволено, касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2013 у справі № 5/62 Господарського суду міста Києва скасовано, справу № 5/62 передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду. Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України вказав, що висновок апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні клопотання Національного банку України про заміну відповідача не ґрунтується на приписах чинного процесуального законодавства. Водночас, колегія суддів касаційної інстанції, зважаючи на залучення господарським судом апеляційної інстанції до участі у справі третьою особою ТОВ «Стайєр», в порядку ст. 27 ГПК України, відзначила що, апеляційним господарським судом не вказано, яким чином судове рішення у цій справі може вплинути на його права та обов'язки і у чому саме полягає цей вплив, в той час, як у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення у цій справі залучену особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому. Крім того, враховуючи встановлені у справі обставини, суб'єктний склад сторін спору і учасників провадження та надані ГПК України апеляційному господарському суду повноваження, колегія суддів касаційної інстанції зауважила, що апеляційному господарському суду було б доцільно з'ясувати питання щодо обставин у справі про банкрутство ТОВ «Стайєр», пов'язаних з заявленими Національним банком України позовними вимогами, а також яким чином визнані у справі № 44/209-б-50/118-б (про банкрутство ТОВ «Стайєр») вимоги Національного банку України до ТОВ «Стайєр» (які ґрунтуються на іпотечному договорі (предметом іпотеки за яким є спірне майно, про звернення стягнення на яке заявлено позов у цій справі) та віднесені до першої черги задоволення і мають бути задоволені за рахунок спірного майна, в порядку пп. а) п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на дату визнання боржника банкрутом)) та вимоги за цим позовом можуть бути задоволені за рахунок одного і того ж самого майна. Поряд з цим, Вищим господарським судом було відзначено, що, в порушення ст. 79 ГПК України, апеляційним господарським судом було передчасно поновлено провадження у цій справі, оскільки пов'язану з нею справу № 44/209-б (під час нового розгляду справі було присвоєно № 44/209-б-50/118-б) не було вирішено остаточно (ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2011, в порядку ст. 79 ГПК України, було зупинено провадження у цій справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 44/209-б) – визнані боржником вимоги кредитора мають бути задоволені у ліквідаційній процедурі за рахунок предмету іпотеки спірного майна (спірного майна, про звернення стягнення на яке заявлено позов у цій справі) у встановлено Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду цієї справи.

12.05.2017 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 12.12.2014 у справі № 5/62 видано відповідні накази.

18.12.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява Державної судової адміністрації України про поновлення строку для пред’явлення виконавчого документу до виконання.

На підставі витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.12.2018 вказану заяву передано для розгляду судді Удаловій О.Г.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред’явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового засідання для розгляду заяви Державної судової адміністрації України про поновлення строку для пред’явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст.ст. 234, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку для пред’явлення виконавчого документу до виконання.

2. Розгляд заяви призначити на 08.01.19 о 12:55 год. Судове засідання з розгляду заяви відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва, за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б, зал судових засідань № 18.

3. Повідомити учасників справи про те, що документи на підтвердження повноважень їх представників повинні бути оформити згідно з вимогами ст. 58 ГПК України, а також про необхідність надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують повноваження представників, для суду.

4. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суддя                                                                                                    О.Г. Удалова

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.