ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 рокуСправа № 912/1238/13
Господарський суд Кіровоградської області колегією у складі головуючого судді Макаренко Т.В., суддів Вавренюк Л.С., Колодій С.Б., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи №912/1238/13

за позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_4

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник", 28024, Кіровоградська обл., м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, 1,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_2, АДРЕСА_5,

- ОСОБА_3, 02140, АДРЕСА_1,

- ОСОБА_4, АДРЕСА_6,

- ОСОБА_5, АДРЕСА_7,

про стягнення 1 708 074,90 грн.,

за участю представників:

від позивача - від позивача - ОСОБА_6 , довіреність № 462 від 27.05.16 (до перерви) ;

від відповідача - ОСОБА_7 , довіреність № 74 від 24.07.16 (до перерви) ;

від 3-ї особи (ОСОБА_4.) - участі не брали;

від 3-ї особи (ОСОБА_2) - участі не брали;

від 3-ї особи (ОСОБА_3.) - участі не брали;

від 3-ї особи (ОСОБА_5.) - участі не брали;

23.08.14 до господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1.) просив:

"Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків - НОМЕР_1) недоплачену вартість 9,53% майна сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю" Гірник";

стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків - НОМЕР_1) недоплачену частину 9,53% прибутку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю" Гірник" за 2012 рік";

стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків - НОМЕР_1) понесені судові витрати у даній справі".

Позов обґрунтований тим, що при виході ОСОБА_1 із складу учасників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (далі по тексту - СТОВ "Гірник") за нотаріально посвідченою заявою від 27.08.12 він має право вимагати проведення розрахунку, виходячи із дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а також вимагати стягнення недоплаченої частини прибутку останнього за 2012 рік. За доводами позивача на його запити СТОВ "Гірник" не повідомило, яким чином визначена вартість частини майна та прибутку, які належать до виплати, не надало копії фінансових документів (Баланс СТОВ "Гірник", звіт про фінансові результати тощо) для встановлення вартості майна станом на дату виходу ОСОБА_1 із складу учасників такого товариства.

За таким позовом ухвалою від 23.08.13 порушено провадження у справі.

У відзиві на позов, наданому 17.10.13, відповідач просив заявнику у задоволенні вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що

відшкодування позивачеві вартості частини майна товариства повинно було здійснено СТОВ "Гірник" до 27.09.13, тоді як позов поданий до господарського суду 22.08.13, тобто тоді, коли право не було порушено;

після отримання товариством заяви ОСОБА_1 про вихід із складу учасників рішенням загальних зборів від 03.09.12 його заяву задоволено, вирішено виплатити йому частку вартості майна та частину прибутку за 2012 рік до моменту виходу із СТОВ "Гірник";

рішенням загальних зборів СТОВ "Гірник" від 01.03.13 затверджений фінансовий звіт за 2012 рік, виходячи з якого належна позивачу частка отриманого прибутку становить 266944 грн. (2 801 094 грн. х 9,53%);

на момент виходу ОСОБА_1 із складу учасників вартість майна СТОВ "Гірник", відповідно до даних бухгалтерського обліку становила 8 401 938 грн., вартість частки позивача у статутному капіталі, виходячи з цього, складає - 800 704 грн. 74 коп.;

починаючи з 06.09.12 по 19.08.13, по мірі надходження коштів на рахунки відповідача, позивачу сплачено 1 065 342 грн. 39 коп., тому зобов'язання по виплаті частини вартості майна та частини прибутку, пропорційно частці учасника у статутному капіталі, товариством виконані повністю;

ОСОБА_1 особисто до СТОВ "Гірник" із запитами про надання йому копій фінансових документів до товариства не звертався, тому його твердження про ненадання інформації не відповідає дійсності.

У заяві про збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла до господарського суду 01.09.14, ОСОБА_1 просить:

- стягнути з СТОВ "Гірник" недоплачену вартість 9,53 % майна такого товариства в сумі 1 645 274 грн. 75 коп.;

- стягнути з СТОВ "Гірник" недоплачену частину 9,53 % прибутку такого товариства за 2012 рік в сумі 62 800 грн. 15 коп.;

- стягнути з СТОВ "Гірник" судові витрати понесені у даній справі в сумі 155 730 грн. 14 коп. ( 34 161 грн. 50 коп. судового збору, 67 568 грн. 64 коп. оплата за проведення судової експертизи, 54 000 грн. оплата послуг адвоката).

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014 позов задоволено повністю. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" на користь ОСОБА_1 1645274,75 грн. недоплаченої вартості частини майна, 62 800,15 грн. недоплаченої частини прибутку, 34 161,50 грн. судового збору, 67 568,64 грн. оплати за проведення судової експертизи, 54 000,00 грн. оплати послуг адвоката.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014 змінено та викладено у наступній редакції: "Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" на користь ОСОБА_1 275 071,47 грн. недоплаченої частини прибутку. В решті позові - відмовити. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" на користь ОСОБА_1 5 500,00 грн. судових витрат за подання позову, 10 878,55 грн. оплати за проведення судової експертизи (ініціатор -позивач), 8694,00 грн. витрат на послуги адвоката. Стягнути з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз на користь ОСОБА_1 26 611,20 грн. витрат за проведення повторної судової експертизи, помилково покладених на позивача ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 та сплачених позивачем згідно квитанції 0.0.370963533.1 від 09.04.2015. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" 14 330,75 грн. витрат на апеляційне оскарження. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" 9 234,02 грн. витрат на проведення судової експертизи".

Додатковою постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 стягнуто з ОСОБА_1 на користь СТОВ "Гірник" 51 216,27 грн. судових витрат на проведення повторної судової експертизи.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 та рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014 у справі скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

За результатами повторного автоматичного розподілу справу призначено судді господарського суду Макаренко Т.В.

Ухвалою від 10.11.2016 господарським судом у складі судді Макаренко Т.В. призначено справу № 912/1238/13 до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2016 о 16:00 год.

Ухвалами від 08.12.2016 та від 20.12.2016 розгляд справи відкладено, від учасників судового процесу витребувано необхідні для розгляду справи документи.

Ухвалою від 05.01.17 продовжено строк вирішення спору на 15 днів, розгляд справи відкладено до 19.01.17, на підставі ст. 27 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, в учасників судового процесу витребувано необхідні документи.

Ухвалою від 19.01.17 призначено у справі № 912/1238/13 комплексну судову будівельно-технічну, автотоварознавчу, товарознавчу та економічну експертизу. Доручено проведення комплексної судової будівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної судовим експертам Кропивницького відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на період проведення експертизи до одержання її результатів.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2017 поновлено провадження у справі №912/1238/13, відкладено розгляд клопотання судових експертів від 22.02.2017 до 20.04.2017 на 11:00 год, зобов'язано сторони у строк до дня судового засідання надати суду документи, витребувані експертами та зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 20.04.2017 поновлено провадження у справі, відкладено розгляд клопотання судових експертів від 22.02.17 до 26.04.2017 на 10:00 год, викликано судових експертів Кропивницького відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Лагоду К.А., Полтавець В.О., Шевченко І.І., Ляшенко О.А. у судове засідання для надання пояснень та зупинено провадження у справі № 912/1238/13.

У судовому засіданні 26.04.17 господарський суд поновив провадження у справі, задовольнив клопотання експертів № 08-19/17-154-157вих. від 22.02.17 частково, та зупинив провадження у справі № 912/1238/13.

Ухвалою від 23.08.17 поновлено провадження у даній справі, погоджено проведення комплексної судової будівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи судовими експертами Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, та вирішено продовжити розгляд справи № 912/1238/13 колегіально у складі трьох суддів під головуванням судді Макаренко Т.В.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.08.17 справу № 912/1238/13 призначено колегії у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Бестаченко О.Л., Вавренюк Л.С.

Ухвалою від 23.08.17 справу прийнято до свого провадження колегією у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Бестаченко О.Л. та Вавренюк Л.С. та зупинено провадження у справі на період проведення експертизи до одержання її результатів.

23.07.2018 на адресу Господарського суду Кіровоградської області повернуто матеріали справи № 912/1238/13 разом із висновком експертів № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018.

Ухвалою від 24.07.18 справу № 912/1238/13 прийнято до свого провадження колегією у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Вавренюк Л.С. та Коваленко Н.М.

Ухвалою від 30.07.18 поновлено провадження у справі № 912/1238/13, справу №912/1238/13 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі, підготовче засідання призначено на "28" серпня 2018 р. о 10:00 год. Встановлено сторонам строк для подання відзиву, заперечень на відзив, заяв, клопотань, письмових пояснень, в тому числі з урахуванням результатів проведеної експертизи, що не були подані до матеріалів справи до 25.08.18 р.

Ухвалою від 28.08.18 справу прийнято до свого провадження колегією у складі: головуючого судді - Макаренко Т.В., суддів Вавренюк Л.С., Колодій С.Б.

У підготовчому засіданні 28.08.18 оголошувалась перерва до 16:00 год 28.08.18 в порядку норм ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні 28.08.18 представником позивача подано клопотання (яке було уточнене позивачем 16.10.18), про направлення висновку експертів комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.18 на доопрацювання, зобов'язавши експертів визначити саме ринкову вартість основних засобів, що перебували на балансі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" станом на 30.08.2012 та надати відповіді на питання, поставлені судом в ухвалі від 19.01.17 саме з урахуванням ринкової вартості основних засобів відповідача, а не залишкової вартості.

Крім того, представником позивача подано клопотання про виклик в судове засідання старшого судового експерта Кропивницького відділення КНДІСЕ Шевченко Ірину Іванівну для надання відповідей щодо висновку експертів комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.18 в частині проведення оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою від 28.08.18 задоволено клопотання позивача та викликано старшого судового експерта Кропивницького відділення КНДІСЕ Шевченко Ірину Іванівну в судове засідання, відкладено розгляд справи до 14:00 год 04.10.18 та зобов'язано усіх учасників судового процесу надати письмово викладену власну позицію щодо клопотання позивача від 28.08.18 про направлення висновку експертів комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.18 на доопрацювання.

У підготовчому засіданні 04.10.18 приймали участь представники обох сторін, третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також старший судовий експерт Шевченко І.І.

Відповідачем подано пояснення № 85 від 01.10.18 та заперечення від 19.10.18, за змістом яких, на думку СТОВ "Гірник" правові підстави для направлення висновку експертів комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.18 на доопрацювання, як і для призначення додаткової чи повторної експертизи відсутні. Крім того, СТОВ "Гірник" подано додаткові пояснення № 86 від 02.10.18.

Третьою особою ОСОБА_4 також подано письмові пояснення від 01.10.18, відповідно до яких остання просить відмовити у задоволенні клопотання позивача від 28.08.18 про направлення висновку експертів комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.18 на доопрацювання.

У підготовчому засіданні 22.10.18 приймали участь представники відповідача та третьої особи ОСОБА_5, які заперечили проти направлення висновку експерта на доопрацювання.

22.10.2018 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання позивача від 28.08.18 про направлення висновку експертів комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.18 на доопрацювання, з огляду на недоведеність відповідачем необхідності направлення такого висновку на доопрацювання.

Цією ж ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі № 912/1238/13 та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.11.2018 о 14:00.

07.11.2018 року позивачем подано письмові пояснення від 07.11.2018р. за змістом яких позивач просить задовольнити позовні вимоги викладені в заяві про збільшення розміру позовних вимог від 30.08.2014р. та з урахуванням вже виплачених сум стягнути з відповідача на корить позивача 1 645 274,75 грн. недоплаченої вартості частини майна та 62 800,15 грн. недоплаченої частини прибутку та понесені позивачем у даній справі судові витрати.

При цьому, позивач зазначає, що саме Висновок комплексної судової будівельно-технічної, авто-товарознавчої, товарознавчої економічної експертизи № 143 по господарській справі № 912/1238/13 від 24.07.2014р., є належним, достовірним та допустимим доказом по справі, оскільки він є найбільш наближеним до дати оцінювання, а тому саме в ньому найбільш достовірно визначено вартість майна станом на 2012 рік та визначає розмір прибутку, належний до виплати позивачу. Інші висновки, які зроблені в 2016 та 2018 роках, за доводами позивача, не можуть надавати достовірні дані, оскільки експерти позбавлені можливості достовірно визначити технічний стан об'єктів оцінювання на дату оцінювання, оскільки технічний стан споруд та будівель за майже чотири-шість років природно погіршився та зносився.

Вважає, що ринкова вартість об'єктів нерухомості, визначена у Висновках експертів №164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018р. та № 1172/1173/1174/1175-15 від 25.06.2016р. значно завищена.

Крім того, Висновок експертів комплексної судової оціночно-будівельної, авто-товарознавчої та економічної експертиз № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018р. позивач також вважає недопустимим та недостовірним, оскільки зазначений Висновок не дає чітких відповідей на поставлені судом питання, ґрунтується на припущеннях експертів; експертами фактично визначена залишкова вартість майна відповідача, а не ринкова; висновок складено з порушенням норм Закону, зокрема ст. 100 ГПК України, Закону України "Про судову експертизу", національних стандартів № 1 та № 2, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року № 53/5, оскільки зроблений експертами, які не попереджені про кримінальну відповідальність, огляд об'єкта оцінки здійснювався експертами іншої експертної установи, майно оцінювалось в якості "Спеціалізованого майна" в той час, коли воно таким не являлось.

Відповідач додатково обґрунтував заперечення у відзиві від 16.08.2018р. № 76 та надав свій розрахунок вартості частини майна та частини прибутку СТОВ "Гірник" пропорційно розміру частки ОСОБА_1 у статутному капіталі (9,53%), визначених станом на 30.08.2018р. та поясненнях від 16.08.2018р. та № 85 від 01.10.2018р.

У судовому засіданні 08.11.2018р. та 23.11.2018р. оголошувалась перерви відповідно до 23.11.2018р. та 15 год. 07.12.2018р. в порядку норм ст.ст. 120-121, 202, п. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

23.11.2018р. відповідачем подано заяву № 120 від 22.11.2018р. про долучення до справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат, додаткові пояснення по суті справи за № 121 від 22.11.2018р. та додаткові пояснення № 122 від 22.11.2018р. (щодо будівлі столової "Берізка" по пр. Будівельників, 28, м. Олександрія).

У судовому засіданні 04.12.2018р. присутній до перерви представник позивача підтримав позовні вимоги викладені в заяві про збільшення розміру позовних вимог від 30.08.2014р. та з урахуванням вже виплачених сум та просив їх задовольнити повністю, з урахуванням Висновку комплексної судової будівельно-технічної, авто-товарознавчої, товарознавчої економічної експертизи № 143 по господарській справі № 912/1238/13 від 24.07.2014р.; присутній до перерви представник відповідача вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю та врахувати Висновок експертів № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.18 комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень присутніх у засіданні суду представників сторін господарський суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю діє на підставі статуту, що встановлено ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" ( в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин ).

Як вбачається із статуту СТОВ "Гірник" в редакції затвердженій загальними зборами засновників (протокол № 2 від 27.01.07), державна реєстрація якого проведена 01.02.07, таке товариство є підприємством, заснованим на базі колективного сільськогосподарського підприємства "Гірник", що реорганізується, і утвореним на засадах угоди громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності у сільському господарстві з метою одержання прибутку, статутний капітал якого складається з вартості вкладів засновників та становить 7 400 грн. Товариство створено згідно з рішенням засновників. Розмір внеску ОСОБА_1 становить 705 грн.

Докази зміни частки ОСОБА_1 після внесення змін до редакції статуту СТОВ "Гірник", зареєстрованих 29.01.09, зокрема з підстав, передбачених ст. 52 Закону України "Про господарські товариства", відсутні.

Господарський суд погоджується із доводами представника позивача про те, що посилаючись на ст. 52 Закону України "Про господарські товариства", за якою учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад видається свідоцтво товариства, однак такого свідоцтва ОСОБА_1 не має, відповідач в особі представника не довів видачі свідоцтва іншим учасникам СТОВ "Гірник", а також порядку формування статутного капіталу такого товариства з урахуванням створення його за рахунок пайових внесків колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства "Гірник".

Докази на підтвердження частки ОСОБА_1 у статутному капіталі СТОВ "Гірник" меншої ніж зазначено у статуті цього товариства відсутні.

За ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Статтею 54 Закону України "Про господарські товариства" ( в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

ОСОБА_1 повідомив СТОВ "Гірник" про свій вихід із товариства і просив визначити та сплатити йому вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі та належну йому частину прибутку у 2012 р. у нотаріально посвідченій заяві від 27.08.12, зареєстрованої у реєстрі за № 2771, надіславши її цінним листом 27.08.12.

Пунктом 9.4 Статуту передбачено, що при виході засновника з товариства він подає заяву не пізніше ніж за два місяці; при цьому йому виплачується вартість частини майна товариства, що пропорційна частці такого засновника у майні товариства, а також належна йому частка прибутку, одержана товариством у рік виходу засновника до моменту виходу засновника з товариства; виплата проводиться після затвердження звіту товариства за фінансовий рік, в якому засновник вийшов з товариства.

03.09.12 загальні збори засновників СТОВ "Гірник" прийняли рішення, оформлене протоколом, про "виведення із засновників" ОСОБА_1, повернення йому 705 грн. внеску до статутного фонду після державної реєстрації змін до Статуту, визначення вартості майна, що пропорційна частці ОСОБА_1 у статутному фонді та частини прибутку за 2012 р. із виплатою після затвердження звіту товариства за 2012 р. Таким рішенням підтверджується факти отримання товариством заяви позивача та його частки у статутному капіталі.

Загальними зборами засновників СТОВ "Гірник" прийнято рішення, оформлене протоколом від 01.03.13, про затвердження річного звіту товариства за 2012 р. з балансом станом на 01.01.13 у сумі 13 048 300 грн., нарахування засновникам по результатам роботи господарства за 2012 р. дивідендів у сумі 500 000 грн. з виплатою їх у березні 2013 р.

За платіжним дорученням № 286 від 06.09.12 відповідач повернув позивачу 705 грн. частки у статутному фонді СТОВ "Гірник", а за платіжним дорученням № 590 від 06.03.13 перерахував дивіденди у сумі 30 425 грн. 65 коп. Крім того, за платіжними дорученнями № 746 від 08.08.13, № 782 від 09.09.13 ОСОБА_1 отримав від СТОВ "Гірник" 350 000 грн. та 467293 грн. відповідно як сплату вартості частини майна, за платіжним дорученням № 793 від 19.09.13 - 217 623 грн. 74 коп. як виплату прибутку за 2012 р. згідно з заявою від 27.08.12.

Таким чином, після виходу ОСОБА_1 із складу учасників СТОВ "Гірник", затвердження таким товариством звіту за фінансовий рік, ним отримано вартість частки у статутному капіталі (фонді) юридичної особи - 705 грн., дивіденди - 30 425 грн. 65 коп., вартість частини майна - 817 293 грн., суму прибутку за 2012 р. - 217 623 грн. 74 коп., всього - 1 066 047 грн. 39 коп.

Повернення відповідачем позивачу 705 грн. частки у статутному капіталі (статутному фонді) СТОВ "Гірник" підтверджує відсутність заперечень такого товариства станом на час здійснення фінансової операції щодо розміру внеску ОСОБА_1, відображеного у статуті товариства.

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду, вважаючи, що ним не у повному обсязі отримані суми, обов'язкові до виплати учаснику, який вийшов із СТОВ "Гірник".

Згідно з ч. 3 ст. 148 Цивільного кодексу України спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру в строків виплати, вирішуються судом.

Доводи відповідача у відзиві на позов про те, що позивач звернувся до суду до закінчення строку, встановленого ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", тобто до 27.08.13, не можуть бути визнані господарським судом підставою для відмови у задоволенні позову чи закриття провадження у справі, оскільки станом на час вирішення спору такий термін минув, тоді як спір існує по теперішній час.

Господарський суд прийшов до висновку про наявність у позивача підстав для звернення за судовим захистом.

У п. п. 28, 30 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.08 № 13 зазначено про те, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства; вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства; у зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку; при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства; у випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення); розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Відповідачем не оспорюється факт виходу ОСОБА_1 як учасника із СТОВ "Гірник" 27.08.12.

Статут не містить положень про визначення порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) із СТОВ "Гірник".

Майном, як особливим об'єктом за ст. 190 Цивільного кодексу України вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

У ч. 1 ст. 66, ст. 139 Господарського кодексу України зазначено, що майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.

Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства. Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України у справах № 5011-61/11395-2012, № 910/10168/13, № 13/174-09-4192.

Для роз'яснення питань, що виникли під час вирішення спору і потребували спеціальних знань, за клопотанням позивача та відповідача, ухвалою від 19.01.2017 року суд призначив комплексну судову будівельно-технічну, автотоварознавчу, товарознавчу та економічну експертизу, проведення якої доручив експертам Кропивницького відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

До початку проведення судової експертизи суд попередив судових експертів про відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Вказаною ухвалою зупинено провадження у справі до отримання результатів експертизи.

21.08.17 на адресу господарського суду надійшов лист Кропивницького відділення КНДІСЕ № 164-167/17-27, в якому повідомлено, що у відповідності з наказом Міністерства юстиції України від 26.04.2017 № 1420/5 "Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5", внесено зміни в додаток № 1 до "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", де Кіровоградська область була виключена з зони регіонального обслуговування Одеського НДІСЕ (далі - ОНДІСЕ) та віднесена до зони регіонального обслуговування Київського НДІСЕ (далі - КНДІСЕ).

З огляду на відповідні обставини експертна установа просила суд вирішити питання, щодо можливості проведення експертизи експертами КВ КНДІСЕ, з урахуванням раніше сплачених коштів на рахунок ОНДІСЕ.

Врахувавши, що внаслідок проведеної реорганізації змінилась лише зона регіонального обслуговування, до якої віднесено Кропивницьке відділення, а склад експертів не змінився, господарський суд вважав за можливе погодити проведення комплексної судової будівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної судовим експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, про що винесено відповідну ухвалу від 23.08.2018р. про поновлення провадження у справі, розгляд вказаного листа експертної установи та про здійснення подальшого розгляду справи колегіально, у складі 3-х суддів.

23.07.2018 на адресу Господарського суду Кіровоградської області повернуто матеріали справи № 912/1238/13 разом із Висновком експертів № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018.

З огляду на вказане господарський суд вважає безпідставними доводи відповідача, що Висновок експертів комплексної судової оціночно-будівельної, авто-товарознавчої та економічної експертиз № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018р. складено з порушенням норм Закону, зокрема ст. 100 ГПК України, Закону України "Про судову експертизу", національних стандартів № 1 та № 2, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року № 53/5, оскільки зроблений експертами, які не попереджені про кримінальну відповідальність, огляд об'єкта оцінки здійснювався експертами іншої експертної установи.

Господарський суд враховує, що у вступній частині Висновку експертів № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018 експертами зазначено, що відповідно до п. 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (із змінами та доповненнями) (далі - Інструкція № 53/5) та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених тим же наказом, що й зазначена Інструкція, експертами було уточнено редакцію другого питання ухвали про призначення експертизи від 19.01.2017р., оскільки таке поняття, як "ринкова вартість чистих активів" стандартами бухгалтерського обліку України не передбачене. З урахуванням обставин даної господарської справи, словосполучення "ринкова вартість чистих активів" має бути замінено словами "вартість чистих активів СТОВ "Гірник" з урахуванням ринкової вартості його майна".

Для уникнення неоднозначного трактування відповідей на поставлені питання, в ході економічного дослідження проведено визначення вартості частини чистих активів СТОВ "Гірник" станом на 30.08.2012 року, що належать до виплати ОСОБА_1 в зв'язку з його виходом з учасників Товариства, з урахуванням даних оціночно-будівельної, автотоварознавчої та товарознавчої експертизи в двох варіантах:

I) вартість частини (9,53%) усіх чистих активів СТОВ "Гірник";

II) вартість частини (9,53%) чистих активів СТОВ "Гірник" БЕЗ УРАХУВАННЯ вартості транспортних засобів (автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун НОМЕР_7, кузов НОМЕР_8), автомобіля ГАЗ 5201 (1990р.в., синій двигун НОМЕР_9, шасі НОМЕР_11), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун НОМЕР_14, шасі НОМЕР_13), автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун НОМЕР_12, шасі б/н).

Таким чином, на підставі п. 4.14 Інструкції № 53/5 в ході експертизи друге питання ухвали про призначення експертизи розглядалось в наступній редакції:

- Яка вартість чистих активів СТОВ "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) станом на 30.08.2012 з урахуванням ринкової вартості майна Товариства? Яка частка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 пропорційно його частці у статутному капіталі СТОВ "Гірник"?

- Яка вартість чистих активів СТОВ "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) станом на 30.08.2012 з урахуванням визначеної ринкової вартості майна Товариства БЕЗ УРАХУВАННЯ приміщення столової "Берізка" та БЕЗ УРАХУВАННЯ вартості транспортних засобів (автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун НОМЕР_7, кузов НОМЕР_8), автомобіля ГАЗ 5201 (1990р.в., синій двигун НОМЕР_9, шасі НОМЕР_11), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун НОМЕР_14, шасі НОМЕР_13), автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун НОМЕР_12, шасі б/н) ? Яка частка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 пропорційно йогочастці у статутному капіталі СТОВ "Гірник"?

Крім того зазначено, що в дослідницькій частині цього Висновку згідно п. 4.14 Інструкції № 53/5 питання друге та третє об'єднані, оскільки дослідженню підлягали одні і ті ж документи. При цьому відповідь на третє питання про визначення частини прибутку СТОВ "Гірник" з 01.01.2012 по 30.08.2012, що належить до сплати на користь ОСОБА_1, надана з урахуванням того, що ця сума вже врахована і входить до складу частки чистих активів СТОВ "Гірник", обрахована в другому питанні.

Отже, за висновком експертів:

1. Ринкова вартість основних засобів, що перебували на балансі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) станом на 30.08.2012 р., а саме:

- об'єктів нерухомого майна без урахування приміщення їдальні «Берізка» за адресою: вул. Будівельників, 28 у м. Олександрія Кіровоградської області, могла складати 1735286,00 грн. (один мільйон сімсот тридцять п'ять тисяч двісті вісімдесят шість грн.) без урахування ПДВ.

- об'єктів нерухомого майна з урахуванням приміщення їдальні «Берізка» за адресою: вул. Будівельників, 28 у м. Олександрія Кіровоградської області, могла складати 1751049,00 грн. (один мільйон сімсот п'ятдесят одна тисяча сорок дев'ять грн.) без урахування ПДВ.

- середня ринкова ціна КТЗ та СГТ, які перебувають в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ «Гірник» від 01.09.2012, станом на 30.08.20121 з урахуванням вартості автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3), автомобіля ГАЗ 5201 (1990 р.в., синій, двигун № НОМЕР_4, шасі № НОМЕР_10), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун № НОМЕР_5, шасі № НОМЕР_16), автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун № НОМЕР_6, шасі б/ н) складає: 2 882 266,99 грн. (Два мільйони вісімсот вісімдесят дві тисячі двісті шістдесят шість грн. 99 коп.).

- середня ринкова ціна КТЗ та СГТ, які перебувають в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ «Гірник» від 01.09.2012, станом на 30.08.2012, без вартості автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_3) автомобіля ГАЗ 5201 (1990 р.в., синій, двигун НОМЕР_9, шасі № НОМЕР_10), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун № НОМЕР_5, шасі № НОМЕР_15 автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун № НОМЕР_6, шасі б/н, які перебувають в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ «Гірник» від 01.09.2012, станом на 30.08.2012 складає: 2 827 374,26 грн. (Два мільйони вісімсот двадцять сім тисячі триста сімдесят чотири грн. 26 коп.)

- ринкова вартість основних засобів, що перебували на балансі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945), а саме: - основних засобів, що перелічені в інвентаризаційних списках основних засобів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" станом на 01.09.2012 р., які знаходяться в матеріалах судової справи (том 1 а.с. 163-177) та не зазначені у додатках №№ 1, 2 до клопотання позивача про призначення комплексної судової експертизи у судовій справі, поданого 14.10.2013 р. (том 1 а. с. 207), без врахування вартості основних засобів, вартість яких, на час проведення дослідження, визначити неможливо, вартість яких у таблиці № 1 зазначена як "0", які знаходяться у неробочому, занедбаному, непридатному для використання стані, як виробів, за неможливості встановити доцільність проведення ремонтно-відновлювальних робіт та вартість ремонтних робіт, за неможливості визначити марку, модель, технічні характеристики, устаткування, у відношенні якого немає розумних перспектив, що вичерпало корисність відповідно до первісно встановленої мети або функції його використання, на розсуд власника, може бути утилізоване, має вартість як по вартості основних матеріалів, які можна з нього витягти, тобто по вартості брухту металів, після вирахування необхідних витрат, пов'язаних з утилізацією, складала: 504 306,30 гривень (п'ятсот чотири тисячі триста шість гривень 30 коп.)

2. Вартість чистих активів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) станом на 30.08.2012 р. з урахуванням визначеної експертним шляхом ринкової вартості основних засобів, що рахувалися на балансі Товариства, складає 14 454 180, 91 грн. Вартість частки СТОВ «Гірник», що належить ОСОБА_1 в розмірі 9, 53%, станом на 30.08.2012 становить 1 377 483,44 грн., в тому числі частина прибутку за період з 01.01.3012 по 30.08.2012 - 227 116,18 грн. За мінусом виплаченої ОСОБА_1 суми, колишньому учаснику СТОВ «Гірник» за результатами експертизи належить до сплати 311 436,05 грн.

Вартість чистих активів СТОВ «Гірник» на 30.08.2012 БЕЗ урахування вартості їдальні «Берізка» та вартості КТЗ (автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун НОМЕР_7, кузов НОМЕР_8), автомобіля ГАЗ 5201 (1990р.в., синій двигун НОМЕР_9, шасі НОМЕР_11), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун НОМЕР_14, шасі НОМЕР_13), автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун НОМЕР_12, шасі б/н) - 14 384 525,18 грн. Вартість частки СТОВ «Гірник», що належить ОСОБА_1 в розмірі 9,53%, станом на 30.08.2012 становить 1 370 845,25 грн., в тому числі частина прибутку за період з 01.01.2012 по 30.08.2012 -227 116,18 грн. За мінусом виплаченої ОСОБА_1 суми, колишньому учаснику СТОВ «Гірник» за результатами експертизи належить до сплати 304 797,86 грн.

3. Частина прибутку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) з 01.01.2012 по 30.08.2012 р. включно, яка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 пропорційно його частці у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" розмірі 9,53 проценти, складає 227 116,18 грн. Дана сума входить до складу вартості частки чистих активів СТОВ «Гірник», обрахованої в двох варіантах (див. висновки по другому питанню).

При цьому суд погоджується з доводами відповідача, що саме Висновки експертів № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018 є належним та допустимим доказом у даній справі, з огляду на таке.

В ході розгляду спору позивачем не було спростовано належними та допустимими доказами доводи відповідача що Висновок комплексної судової будівельно-техічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 143, який складений експертами ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" № 143 від 24.07.2014р. та Висновок комплексної судової бьудівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (Дніпропетровського НДІСЕ) № 1171/1172/1173/1174/1175-15 від 25.03.2016 мають ряд недоліків та неточностей, порівняно із висновком експертів Кропивницького відділення Київського НДІСЕ від 27.06.2018р., та які позбавляють можливості визнати такі висновки належними та допустимими доказами в розумінні норм ст. 76 ГПК України.

По-перше суд враховує, що ухвалою суду від 19.01.2017 року за клопотанням обох сторін була призначена комплексна судова оціночно-будівельна, автотоварознавча, товарознавча та економічна експертиза саме з метою усунення розбіжностей у висновках попередніх експертиз.

Зокрема, у Висновку комплексної судової будівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи № 143 у справі № 912/1238/13 від 24.07.2014, який складений експертами ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" зазначено, що до складу майна СТОВ "Гірник", яке оцінювалось експертами, була включена будівля за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Будівельників,28 (приміщення столової "Берізка") вартістю 821 425,00 грн.

Разом з тим, в ході розгляду спору судом встановлено, що така будівля не належить на праві власності СТОВ "Гірник", а належить фізичним особам-співвласникам майна колишнього КСП "Гірник". Таке майно лише обліковується на балансі СТОВ "Гірник", тому воно безпідставно включено до загального складу майна, яке підлягало оцінці, а її включення істотним чином призвело до необґрунтованого збільшення вартості активів підприємства.

Так, в матеріалах справи міститься архівна довідка Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації № 885 від 17.08.2013р. (том 1 а.с.138), згідно якої право власності на їдальню "Берізка" та допоміжні будівлі по пр. Будівельників,28 в м. Олександрія за архівними даними Олександрійського КМБТІ належало Підсобному сільському господарству "Гірник" на підставі реєстраційного посвідчення від 04.10.1994р., виданого на підставі наказу № 43 від 01.03.1994 року по Олександрійському виробничому об'єднанню "Олександріявугілля".

В результаті проведення приватизації державного майна підсобного сільського господарства «Гірник» Олександрійського виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Олександріявугілля» (план приватизації, затверджений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області від 1997 р.) на підставі договору безоплатної передачі державного майна Підсобного сільського господарства «Гірник» ВО «Олександріявугілля» від 31.01.1997 р. товариству покупців, яке зареєстроване наказом регіонального відділення ФДМУ по Кіровоградській області № 2210 від 27.11.96 р. (реєстраційний № 205/35), згідно списку учасників товариства покупців членів трудового колективу, передано у власність державне майно цілісного майнового комплексу підсобного сільського господарства «Гірник», який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, 1. Майно підприємства включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно з актом оцінки. Вказане державне майно (цілісний майновий комплекс) передано товариству покупців - членів трудового колективу підсобного сільського господарства «Гірник» ВО «Олександріявугілля» за актом прийому-передачі державного майна цілісного комплексу підсобного сільського господарства «Гірник» Олександрійського ВО «Олександріявугілля» від 31.01.1997 р.

Згідно протоколу загальних зборів товариства покупців підсобного сільського господарства «Гірник» № 1 від 01.03.1997 загальними зборами товариства покупців підсобного сільського господарства «Гірник», серед іншого, було прийнято рішення про створення колективного сільськогосподарського підприємства «Гірник» (КСП «Гірник») із членів такого товариства покупців.

На підтвердження даних обставин відповідачем до матеріалів справи подано копію протоколу загальних зборів товариства покупців підсобного сільського господарства «Гірник» № 1 від 01.03.1997 .

Із зазначеного протоколу слідує, що КСП «Гірник» було утворене товариством покупців підсобного сільського господарства «Гірник» (товариство покупців зареєстроване наказом регіонального відділення ФДМУ по Кіровоградській області № 2210 від 27.11.96 р., реєстраційний № 205/35), якому на підставі договору безоплатної передачі державного майна Підсобного сільського господарства «Гірник» ВО «Олександріявугілля» від 31.01.1997 р. згідно списку учасників товариства покупців членів трудового колективу, передано у власність державне майно цілісного майнового комплексу підсобного сільського господарства «Гірник».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

20.04.2000 проведено загальні збори членів КСП «Гірник», прийняті рішення якими оформлені протоколом загальних зборів членів КСП «Гірник» №3 від 20.04.2000.

Згідно зазначеного протоколу загальними зборами КСП «Гірник» прийнято, зокрема, наступні рішення:

- затверджено акти на списання основних засобів в кількості 227 одиниць;

- затверджено положення про розпаювання майна КСП «Гірник»;

- затверджено акт оцінки майна КСП «Гірник»;

- затверджено передавальний баланс в наданому вигляді (рішення з питання 4 порядку денного);

- вирішено передати на баланс Звенигородської сільської ради об'єкти соціальної сфери (житлового фонду) та комунальної інфраструктури (згідно з наведеним переліком). Вирішено не передавати на баланс Звенигородської сільської ради будівлю колишнього дитячого садка в с. Звенигродка;

- вирішено виготовити схему розпаювання за рахунок ТОВ лише тим особам, які залишають земельні паї в СТОВ «Гірник». Державні акти виготовляти в рахунок оплати за оренду землі;

- реструктуризувати КСП «Гірник» шляхом реорганізації та створення на його основі ТОВ «Гірник» з 7 осіб засновників, іншим членам КСП на правах оренди майнових та земельних паїв перейти на роботу в ТОВ «Гірник». ТОВ «Гірник» є правонаступником КСП «Гірник» (рішення з питання 7 порядку денного).

Таким чином, на підставі рішення загальних зборів членів КСП «Гірник», оформленого протоколом №3 від 20.04.2000, у зв'язку з реструктуризацією КСП «Гірник» було створено сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Гірник» шляхом реорганізації та створення на основі КСП «Гірник» сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гірник».

Згідно із доповненнями до статуту СТОВ «Гірник», зареєстрованих на підставі розпорядження Олександрійського міського голови № п-87-р від 29.05.2000, пункт 1.11 статуту СТОВ «Гірник» викладено в такій редакції:

«Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Гірник» є правонаступником всіх майнових прав і обоє 'язків КСП «Гірник».

Отже, протоколом загальних зборів членів КСП «Гірник» №3 від 20.04.2000, ліквідаційним та передавальним балансом від КСП «Гірник» до СТОВ «Гірник», а також вказаними вище доповненнями до статуту СТОВ «Гірник» підтверджуються обставини переходу до СТОВ «Гірник» всіх майнових прав та обов'язків, які належали КСП «Гірник», в тому числі правами володіння об'єктами пайового фонду, що належали власникам майнових паїв - членів трудового колективу підсобного сільського господарства «Гірник» ВО «Олсксандріявугілля», які раніше знаходились у володінні реорганізованого КСП «Гірник» та обліковувались на його балансі як основні засоби, включені до пайового фонду.

Рішенням зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Гірник», оформленим протоколом №2 від 09.03.2002, затверджено пайовий фонд, що підлягає розпаюванню в розмірі 1061950,52 грн. (згідно переліку основних засобів реорганізованого КСП «Гірник», що підлягають включенню в пайовий фонд).

Як вбачається переліку основних засобів реорганізованого КСП «Гірник», затвердженого рішенням зборів співвласників майна реорганізованого КСП «Гірник», що підлягають включенню в пайовий фонд (протокол №2 від 09.03.2002), до такого переліку включена будівля столової «Берізка», інв. №1429 уточненою вартістю станом на 01.03.2002 р. - 12500 грн. (п. 253 Переліку).

В подальшому згідно рішення загальних зборів співвласників майна КСП «Гірник», оформленого протоколом від 19.06.2004, було здійснено розподіл майна в натурі між групами співвласників майна КСП «Гірник». Відповідно до списку майна КСП «Гірник», яке передається групі співвласників майна КСП «Гірник», які одержали майнові сертифікати в Звенигородській с/раді і не написали заяв про виділення їм майна в натурі, затвердженого рішенням зборів співвласників майна КСП «Гірник» від 19.06.2004 р., до складу такого майна (яке не виділено в натурі та не одержано фактично власниками) увійшла будівля столової «Берізка».

У зв'язку із створенням сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гірник» за актом приймання-передачі від 30.12.2004 від співвласників майна КСП «Гірник» було передано сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Гірник» майно на суму 817798 грн. (згідно переліку). Дане майно було передано СТОВ «Гірник» у зв'язку з придбанням ним майнових сертифікатів на паї.

Як вбачається із вказаного акту, до складу переданого співвласниками майна КСП «Гірник» до СТОВ «Гірник» не увійшла будівля за адресою: пр. Будівельників, 28 у м. Олександрія Кіровоградської області (приміщення столової "Берізка"), оскільки як зазначено вище, така будівля не була виділена в натурі та фактично не одержана співвласниками майна КСП «Гірник».

Указом Президента України від 29.01.2001 № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» з метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки, створення сприятливих умов для розвитку підприємництва і орендних відносин на селі постановлено вважати завершення реформування аграрного сектора економіки на засадах приватної власності невідкладним завданням органів виконавчої влади.

Даним Указом Президента України доручено Міністерству аграрної політики України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям розробити до 1 березня 2001 року та здійснити протягом поточного року комплекс організаційних заходів щодо: уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, з урахуванням майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв'язку зі списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства (далі - паї), а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна; недопущення порушень майнових прав колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі права власності на паї; приведення у відповідність із вимогами законодавства установчих документів суб'єктів господарювання, які було створено внаслідок реорганізації чи на основі майна, що належало ліквідованим колективним сільськогосподарським підприємствам, зокрема в частині правонаступництва щодо майна та порядку його формування; забезпечення неухильного виконання правонаступниками реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств майнових обов'язків, які перейшли до них від зазначених підприємств, зокрема стосовно колишніх членів цих підприємств; забезпечення управління об'єктами права державної власності, що перебували в користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, а також збереження і використання за призначенням до передачі у комунальну власність об'єктів соціальної інфраструктури, які належали зазначеним підприємствам тощо.

Положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що реорганізація (злиття. приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» при перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства.

За ч. 7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

Отже, положення ч. 7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачають при реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства передачу на баланс правонаступникам майна, віднесеного до складу пайового фонду підприємства, за рахунок якого членам колективного сільськогосподарського підприємства або їх спадкоємцям здійснюється видача паїв.

Методикою уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. № 177 (далі - Методика № 177) (п. 1) передбачено, що відповідно до цієї Методики проводиться уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі -підприємства), в тому числі реорганізованих, у яких не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства, з метою визначення або уточнення розмірів майнових паїв колишніх членів цих підприємств (далі - співвласники) з урахуванням майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв'язку із списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2 Методики № 177 майновий пай - частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Згідно п. З Методики № 177 уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів підприємства передбачає: складення переліку активів і зобов'язань підприємства на дату реорганізації; проведення інвентаризації активів і зобов'язань підприємства; уточнення вартості активів; капіталізацію платежів підприємства, обов'язкових для виконання правонаступником; розрахунок уточненого пайового фонду майна членів підприємства; складення переліків активів за їх призначенням; урегулювання інвентаризаційних різниць.

Відповідно до п. 23 Методики № 177 у структурі пайового фонду майна членів підприємства окремо зазначаються основні засоби, незавершене будівництво та невстановлене устаткування, оборотні засоби, фінансові активи тощо. Структура пайового фонду може деталізуватися, наприклад, із зазначенням окремих категорій основних засобів.

Особливості обліку операцій з паювання майна і реорганізації колективних сільськогосподарських підприємств визначені Методичними рекомендаціями щодо відображення в бухгалтерському обліку операцій з формування власного капіталу та залучення майна колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств новоствореними сільськогосподарськими підприємствами, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України від 02.07.2001 р. № 190 (далі - Методичні рекомендації № 190).

Згідно із п. 2 Методичних рекомендацій № 190 вони застосовуються при відображенні в обліку операцій з:

паювання майна і реорганізації колективних сільськогосподарських підприємств (далі - КСП);

формування власного капіталу в сільськогосподарських підприємствах різних організаційно-правових форм;

залучення майна колишніх членів КСП новоствореними сільськогосподарськими підприємствами за цивільно-правовими угодами;

врегулювання майнових відносин у реорганізованих підприємствах.

Відповідно до п. 7 Методичних рекомендацій № 190 майнові паї членів КСП, які не отримали їх в натурі при реорганізації КСП, вважаються невитребуваними. Вони передаються у складі кредиторської заборгованості створеним у процесі реорганізації юридичним особам правонаступникам. Таким чином, до цих підприємств переходять зобов'язання КСП перед власниками невитребуваних паїв і відповідно майно КСП, що відповідає розміру таких паїв

Положеннями п. 8 Методичних рекомендацій № 190 визначено, що розподіл між підприємствами-правонаступниками реорганізованого КСП його майнових прав та зобов'язань оформляється розподільним актом (балансом) при виділенні чи поділі підприємства або передаточним актом (балансом) - при злитті, приєднанні чи перетворенні підприємства. Правонаступник реорганізованого КСП отримує за передаточним балансом його зобов'язання та майно під їх забезпечення. Перелік майна, яке виділяється під забезпечення зобов'язань КСП, визначається і затверджується вищим органом управління КСП або зборами співвласників.

Підприємство-правонаступник відображає активи, зобов'язання та капітал реформованого підприємства за їх балансовою вартістю з урахуванням зміни облікової політики, які обумовлені зміною статутних вимог при реорганізації КСП в юридичні особи інших організаційно-правових форм (п. 9 Методичних рекомендацій № 190).

В п. 10 Методичних рекомендацій № 190 визначено, що в разі, якщо реорганізація КСП відбулася без виділення майнових паїв у натурі членам підприємства, які не стали засновниками нової юридичної особи, та якщо в обліку не були відображені операції, наведені в пп. 5 - 8, до початку обліку поточної фінансово-господарської діяльності підприємству необхідно привести баланс у відповідність до статутних вимог. Для цього в обліку відображаються такі операції:

а) покриття збитків КСП за рахунок фондів, отриманих за передаточним розподільним) балансом (крім зареєстрованого статутного капіталу і фонду майна соціальної сфери та загального користування), відображається записом за дебетом рахунків 42 "Додатковий капітал" та 43 "Резервний капітал" і кредитом рахунку 442 "Непокриті збитки";

б) закриття прибутку КСП, фондів та резервів, які не передбачені статутними документами і вимогами положень (стандартів) бухгалтерського обліку, до складу додаткового капіталу;

в) виділення з складу власного капіталу підприємства пайового фонду майна громадян - колишніх членів КСП, які зберігають за собою право на майновий пай, що відображається записом за дебетом рахунку 42 "Додатковий капітал" і за кредитом 685 "Розрахунки з іншими кредиторами" на суму пайового фонду затвердженого вищим органом управління КСП або зборами співвласників;

г) приведення у відповідність до статутних вимог розміру власного капіталу підприємства-правонаступника. В господарських товариствах різниця між зареєстрованою величиною статутного капіталу і його розміром, зазначеним в передаточному (розподільному) балансі, спрямовується на збільшення додаткового капіталу за умови, що засновники повністю сформували статутний капітал. У разі якщо статутний капітал сформовано не в повному обсязі, на збільшення додаткового капіталу спрямовується ізниця між сформованою величиною капіталу і залишком на рахунку "Статутний капітал". Одночасно неоплачена частина статутного капіталу відображається за дебетом рахунку 46 "Неоплачений капітал" і кредитом рахунку 40 "Статутний капітал".

Відповідно до п. 11 Методичних рекомендацій № 190 підприємство-правонаступник відображає у річному звіті активи, зобов'язання та капітал за період з дня його державної реєстрації по 31 грудня звітного року. КСП має подати звіт відповідним органам за період з початку року до моменту реорганізації.

Правонаступнику передаються матеріали реорганізації КСП, документи, в яких зафіксована фінансово-господарська діяльність підприємства, в тому числі архівні справи (первинні облікові документи, бухгалтерська звітність тощо) та документація, в якій відображені операції з реорганізації КСП (п. 12 Методичних рекомендацій № 190).

Згідно із п. 40 Методичних рекомендацій № 190 відображення в обліку операцій з регулювання майнових відносин виконується в такій послідовності:

а) відображення в обліку результатів інвентаризації та уточнення вартості майна на дату врегулювання майнових відносин;

б) приведення у відповідність до статутних вимог розміру статутного (пайового) капіталу підприємства-правонаступника;

в) закриття рахунків фондів та резервів, отриманих за передаточним балансом, відповідно до обраної облікової політики та вимог ведення обліку в новостворених підприємствах;

г) відокремлення невиділеного в натурі пайового фонду пайовиків, які не стали засновниками нового підприємства;

д) покриття збитків КСП, отриманих за передаточним балансом;

є) виділення майна громадянам в рахунок їх майнових паїв.

Таким чином, підставою для взяття на облік СТОВ «Гірник» приміщення столової "Берізка" за адресою: пр. Будівельників, 28 у м. Олександрія Кіровоградської області виступав передавальний баланс від КСП «Гірник» до СТОВ «Гірник», затверджений рішенням загальних зборів членів КСП «Гірник», оформленим протоколом №3 від 20.04.2000 року, у зв'язку з реорганізацією КСП «Гірник», на балансі та в користуванні якого знаходилось дане приміщення.

Тобто взяття на баланс СТОВ «Гірник» та подальше перебування на його балансі будівлі столової "Берізка" як об'єкта пайового фонду пов'язано із правонаступництвом СТОВ «Гірник» майнових прав і обов'язків КСП «Гірник» у зв'язку з реорганізацією останнього відповідно до наведених вище норм законодавства.

Зазначена будівля не вносилась (не передавалась) до статутного капіталу СТОВ «Гірник».

Внаслідок реорганізації КСП «Гірник» не витребуване майно, яке належить членам КСП «Гірник» (в тому числі будівля столової "Берізка") за передавальним балансом передані у складі кредиторської заборгованості створеному у процесі реорганізації правонаступнику - СТОВ «Гірник», що й стало підставою для подальшого перебування його на балансі СТОВ «Гірник» з відокремленням в окрему групу основних засобів пайового фонду (з урахуванням п. 7 Методичних рекомендацій № 190).

Подальше перебування на обліку на балансі СТОВ «Гірник» приміщення столової "Берізка" за адресою: пр. Будівельників, 28 у м. Олександрія Кіровоградської області ґрунтується на наведених вище положеннях ч. 7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указу Президента України від 29.01.2001р. №62/2001, Методики № 177, Методичних рекомендацій № 190.

Дане приміщення, з урахуванням положень п. 10, 40 Методичних рекомендацій №190, СТОВ «Гірник» віднесено в окрему групу - «Основні засоби, що належать співвласникам майна бувшого КСП «Гірник» (в тому числі будівля столової "Берізка", Інв. № 1429), що підтверджується доданими списками по групам основних засобів СТОВ «Гірник» станом на 01.09.2012 (пункт 13 списку «Основні засоби, що належать співвласникам майна бувшого КСП «Гірник») (том 10 а.с. 24, 25, 26 - 36, 37, 38) (Основні засоби співвласників майна на 01.09.2012, в т.ч. будівля столової «Берізка» інв. № 1429 на а.с. 38)

Також довідкою Звенигородської сільської ради м. Олександрії № 1 від 04.01.2017 року підтверджується, що станом на 01.09.2012 року було переоформлено (згідно договорів купівлі-продажу майнових сертифікатів майна колишнього КСП «Гірник») від співвласників майна колишнього КСП «Гірник» на СТОВ «Гірник»- в сумі 976632,50 грн., що складає 86,9% від загального пайового фонду в сумі 1008722,66 грн. (том 10 а.с. 135)

Тобто даною довідкою підтверджується те, що у зв'язку з реорганізацією КСП «Гірник» та передачею об'єктів пайового фонду до СТОВ «Гірник», станом на 01.09.2012 року не все майно, яке належить співвласникам майна колишнього КСП «Гірник» і обліковується на балансі СТОВ «Гірник», було переоформлено від співвласників майна колишнього КСП «Гірник» на СТОВ «Гірник», а лише його частина, яка складає 86,9% від загального пайового фонду.

Із наведеного слідує, що будівля столової "Берізка" за адресою: пр. Будівельників, 28 у м. Олександрія Кіровоградської області, яка за даними Олександрійського КМБТІ була зареєстрована на праві власності за Підсобним сільським господарством «Гірник» (том 1 а.с. 138) і в подальшому в результаті приватизації державного майна - передана у власність товариству покупців - членів трудового колективу підсобного сільського господарства «Гірник» ВО «Олександріявугілля» та реорганізації КСП «Гірник» і створення на його основі СТОВ «Гірник» обліковувалась на балансі КСП «Гірник» та в подальшому на балансі правонаступника - СТОВ «Гірник» як така, що належить до об'єктів пайового фонду і належить власникам майнових паїв - фізичним особам.

Дана будівля не була виділена в натурі та фактично не одержана співвласниками майна КСП «Гірник», а відповідно і не передавалась співвласниками майна у власність сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Гірник».

Отже, незважаючи на те, що у зв'язку з реорганізацією КСП «Гірник» наразі СТОВ «Гірник» є лише балансоутримувачем будівлі столової "Берізка" в групі основних засобів пайового фонду, така будівля ніколи не належала і не могла належати на праві власності СТОВ «Гірник», оскільки є власністю групи фізичних осіб - співвласників майна колишнього КСП «Гірник», без виділення її в натурі конкретним фізичним особам, та після пред'явлення власниками майна вимоги про повернення СТОВ «Гірник» буде зобов'язане здійснити передачу власникам нього майна в натурі.

СТОВ «Гірник» було зареєстроване внаслідок реорганізації КСП «Гірник» і є правонаступником майнових прав і обов'язків останнього, в тому числі в частині користування об'єктами пайового фонду колишнього КСП «Гірник» (в тому числі будівлею столової "Берізка", інв. № 1429) у зв'язку з передачею йому на баланс як правонаступнику КСП «Гірник».

При цьому, СТОВ «Гірник» безпосередньо не є правонаступником підсобного сільського господарства «Гірник» ВО «Олександріявугілля» в частині переходу права власності на закріплене майно державної власності за підсобним сільським господарством «Гірник» ВО «Олександріявугілля». яке в порядку приватизації було передано товариству покупців - членів трудового колективу, і в подальшому використовувалось КСП «Гірник» та належало на праві власності співвласниками майна КСП «Гірник». До того ж, як зазначене вище, приміщення столової "Берізка" за адресою: пр. Будівельників, 28 у м. Олександрія Кіровоградської області співвласниками майна КСП «Гірник» у складі майна не передавалась у власність сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Гірник», оскільки не була виділена в натурі та фактично не була одержана співвласниками майна згідно майнових сертифікатів.

Вказане стосується і КТЗ (автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун НОМЕР_7, кузов НОМЕР_8), автомобіля ГАЗ 5201 (1990р.в., синій двигун НОМЕР_9, шасі НОМЕР_11), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун НОМЕР_14, шасі НОМЕР_13), автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун НОМЕР_12, шасі б/н). Матеріали справи не містять доказів того, що вказане майно належить відповідачу на праві власності.

Суд не входить в обговорення кому саме із співвласників належить дане майно, оскільки це не входить в предмет доказування по даній справі.

Як вбачається із Висновку експертів № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018, на відміну від попередніх висновків, експертами надана відповідь на питання суду щодо вартості чистих активів СТОВ "Гірник" станом на 30.08.2012 та яка частка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 пропорційно його частці у статутному капіталі СТОВ "Гірник" у двох варіантах: з урахуванням визначеної ринкової вартості майна Товариства з ВРАХУВАННЯМ та БЕЗ УРАХУВАННЯ приміщення столової "Берізка", а також з ВРАХУВАННЯМ та БЕЗ УРАХУВАННЯ вартості транспортних засобів (автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун НОМЕР_7, кузов НОМЕР_8), автомобіля ГАЗ 5201 (1990р.в., синій двигун НОМЕР_9, шасі НОМЕР_11), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун НОМЕР_14, шасі НОМЕР_13), автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун НОМЕР_12, шасі б/н) .

Суд також враховує, що при визначені вартості майна експертами ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" не враховано мети проведення оцінки, а відповідно і обрання методу оцінки відповідно до Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003р. № 1140, оскільки така оцінка проводилась не у зв'язку із прийняттям рішення про продаж майна, а для визначення вартості частини майна господарського товариства, пропорційній частці учасника при його виході з господарського товариства. Тому до визначеної ринкової вартості майна підприємства не підлягали включенню суми ПДВ (20%), що свідчить про безпідставне завищення вартості майна на суму ПДВ.

Експертом у висновку в графі 6 таблиць-характеристик об'єктів-аналогів не вказано про використане джерело, а саме не вказані номера, дати в газеті "Олександрійський тиждень" (стор. 24,31,52,56,74,83 висновку), що є порушенням п. 54 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

На дату проведення дослідження об'єкта за адресою: с.Марто-Іванівка, вул. Воронова,1 експертом виявлено, що будівля "Кузня-плотня" (фото стор. 80 висновку) пошкоджено внаслідок пожежі. Однак, експертом не було з'ясовано часу пошкодження у зв'язку з пожежею такої будівлі (до чи після виходу позивача зі складу учасників СТОВ "Гірник"). В порушення вимог пунктів 2.1., 2.2. Інструкції № 53/5, вказавши про даний об'єкт дослідження як "ціле майно" експертом не було проведено особисто повне дослідження об'єкта та не заявлено суду клопотання щодо уточнення часу і обставин пошкодження будівлі пожежею (за наявності сумніву щодо даних обставин).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що пошкодження зазначеної будівлі внаслідок пожежі мало місце ще до виходу позивача зі складу учасників СТОВ "Гірник" (акт про пожежу від 28.07.2011, а тому при визначенні вартості такої будівлі її стан мав бути врахований саме після пожежі.

Щодо об'єкту за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, Звенигородське шосе,12 по будівлям з літерами "Г, Е, Ш, К, Л, П, Р, Ф, Д" експертом у висновку зазначено про те, що згідно з технічним паспортом від 23.03.2012р. інв. Справа № 10250 підключено електропостачання, що не відповідає технічному паспорту та дійсним обставинам справи, оскільки до вказаного об'єкту підведення електропостачання відсутнє.

В порушення Методики проведення оцінки нерухомого майна порівняльним методом (Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", який затверджено постановою КМУ від 28.10.2004 року № 1442) експертом Смоколиною Л.В. при проведенні оцінки нерухомого майна були застосовані в якості джерел інформацію щотижневика "Олександрійський тиждень" за весь 2012 рік, тобто більше ніж за останні 6 місяців, що передували даті, на яку визначалась вартість об'єкта нерухомості. Крім того, експертом були використані оголошення про продаж нерухомого майна, у яких відсутня ціна продажу.

За доводами відповідача, вартість об'єкта нерухомості за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, Звенигородське шосе,12 (у висновку № 143 від 24.07.2014) експертом була розрахована із значно завищеної ціни "аналога" - 150 у.о. за 1 кв.м. (стр. 113-114 висновку), що безпідставно збільшує вартість частини майна, пропорційної частці позивача, яка підлягає виплаті у зв'язку з його виходом зі складу учасників товариства та порушує права інших учасників і самого товариства у зв'язку із зменшенням активів товариства при здійснення вибувшому учаснику виплати вартості частини майна у завищеному розмірі.

При проведенні експертизи (Висновок № 143 від 24.07.2014) не було враховано того, що до виходу позивача із складу учасників СТОВ "Гірник" частина рухомого майна, що підлягало дослідженню, було розукомплектованим і не підлягало відновленню, що зокрема, підтверджується наявним у справі актом інвентаризації станом на 22.03.2012 року, однак при проведенні дослідження його вартість була визначена як повністю комплектного майна (в матеріалах справи наявні від 21.02.2012 фотознімки майна). Частина такого майна не використовувалась вже близько 20 років. Проведення оцінки таких об'єктів як повністю комплектних та таких, що перебувають у належному стані призвело до необґрунтованого завищення в цілому ринкової вартості майна СТОВ "Гірник".

Як вже зазначалось вище, в рахунок вартості майна відповідача було включено також об'єкти, що належать до майнового фонду співвласників СПК "Гірник", що також призвело до необґрунтованого завищення ринкової вартості майна СТОВ "Гірник" для визначення вартості виплати позивачу вартості частини майна товариства у зв'язку з його виходом зі складу учасників та взагалі істотним чином сплинуло на визначення вартості необоротних активів станом на 01.10.2012р.

При проведенні автотоварознавчої експертизи експертом Ільченко А.І. замість відповіді на питання про ринкову вартість основних засобів , зокрема транспортних засобів СТОВ "Гірник" станом на 30.08.2012р. надано відповідь про середню ринкову ціну транспортних засобів і безпосередньо не тих, які перебувають на балансі СТОВ "Гірник", а подібних, які були виставлені на продаж у мережі Інтернет.

Крім того, згідно Рецензії на будівельно-технічний розділ звіту експертів комплексної судової будівельно-технічної експертизи, авто товарознавчої та економічної експертизи № 143 по господарській справі № 912/1238/13 від 24.06.2014р., який виконано 27.05.2012 року кандидатом технічних наук, професором кафедри реконструкції та управління будівництвом Придніпровської державної академії будівництва та архітектури Диденко Леонідом Михайловичем , який має кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 10.6 - "Дослідження нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів"; 10.7 - "Розділ земель та визначення порядку користування земельними ділянками"; 10.10. - "Визначення оціночної вартості будівельних об'єктів та споруд", Свідоцтво № 1080, видане рішенням Центральної експерт-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України від 31.01.2007 року (безстрокове) та сертифікат МФ № 493 (виданий 17.04.1996р. Фондом державного майна України та Українським товариством оцінювачів за направленням "Оцінка об'єктів в матеріальній формі"), стаж експертної роботи понад 20 років. За висновком у рецензії Диденка Л.М. у відповідності до п. 67 Національного стандарту № 1(5) даний складений за результатами експертизи висновок (розділ 2 висновку про оцінку вартості нерухомого майна), виконаної експертом ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" Смоколиною Л.В., необхідно визнати таким, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, має значні недоліки, які вплинули на достовірність оцінки та не може використовуватись з метою, визначеною у висновку.

Відповідно до п. 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, підприємство/установа може переоцінювати об'єкт основних засобів, якщо залишкова вартість цього об'єкта суттєво відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу. У разі переоцінки об'єкта основних засобів на ту саму дату здійснюється переоцінка всіх об'єктів групи основних засобів, до якої належить цей об'єкт.

Проте, як вбачається із висновку експертів ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" № 143 від 24.07.2014 року (стор. 120 висновку, том 3 а.с. 120), здійснюючи оцінку основних засобів з метою визначення ринкової вартості майна СТОВ "Гірник", експертом Каліушко К.І. в частині товарознавчого дослідження було проведено оцінку лише частини основних засобів (обладнання), перелічених в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ "Гірник" станом на 01.09.2012 (том 1 а.с. 163-177), пославшись на не представлення на огляд іншої частини. Одночасно з цим експертом Каліушко К.І. зазначено, що технічний стан, знос та інші суттєві чинники при проведенні експертних досліджень враховані не були.

Вартість частини основних засобів за результатами оцінки експертом визначена станом на 30.08.2012р. в розмірі 478 569,06 грн. Ринкова вартість іншої частини основних засобів (обладнання) за результатами оцінки станом на 30.08.2012р. експертом не визначалась взагалі, а вартість такої частини основних засобів було враховано у висновку (стор. 150 висновку, том 3 а.с. 159) вже при проведенні економічного дослідження експертом Лябах Н.М. та визначена за даними балансу на 01.10.2012р. як залишкова вартість основних засобів станом на 01.10.2012 у розмірі 1 409 524,92 грн. При цьому, оскільки вартість частини основних засобів була визначена за результатами оцінки майна станом на 30.08.2012, в зазначеному висновку не наведено, які саме основні засоби були враховані експертом-економістом Лябах Н.М. для визначення їх залишкової балансової вартості станом на 10.10.2012 (не наведено переліку таких основних засобів) для відокремлення їх від основних засобів, вартість яких вже визначена при проведенні товарознавчої експертизи станом на 30.08.2012р., для виключення можливості співпадіння при цьому окремих одиниць основних засобів та запобігання подвійного визначення їх вартості (як за результатами оцінки, так і за одночасно залишкової балансової вартості).

З наведеного також слідує, що у вказаному висновку експертів, здійснюючи частково оцінку основних засобів (обладнання), перелічених в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ "Гірник" станом на 01.09.2012р. (том 1 а.с. 163-177), в порушення вимог п. 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" не було здійснено переоцінки усіх об'єктів цієї групи основних засобів (обладнання), перелічених в зазначених інвентаризаційних списках. Одночасно з цим, в порушення зазначених вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 визначення вартості групи основних засобів в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ "Гірник" проведено на різні дати, а саме: ринкова вартість частини основних засобів за результатами оцінки визначена станом на 30.08.2012 року, тоді як залишкова балансова вартість іншої визначеної в інвентаризаційних списках частини обладнання цієї ж групи основних засобів визначена вже станом на 01.10.2012. Тобто визначення вартості основних засобів, належних до однієї групи, мало місце з інтервалом у часі між вказаними датами більш, ніж в один місяць.

При цьому експертом не було враховано того, що до вказаних інвентаризаційних списків були включені також основні засоби, які знаходяться у неробочому, занедбаному, непридатному для використання стані. Однак, незважаючи на це, а також на мету проведення оцінки, експертом Каліушко К.І. була визначена вартість таких об'єктів, як таких, що перебувають у належному стані.

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача, що визначена у висновку експертів ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" № 143 від 24.07.2014 року вартість основних засобів станом на 30.08.2012 року в розмірі 478 569,06 грн. та станом на 01.10.2012 в розмірі 1 409 524,92 грн., а загалом 1 888 093,98 грн. не відповідає дійсній і справедливій вартості таких основних засобів на досліджувану дату (30.08.2012) та є необґрунтовано завищеною.

Натомість, при проведенні відповідної експертизи експертами Кропивницького відділення Київського НДІСЕ на підставі ухвали господарського суду від 19.01.2017р. вартість основних засобів (обладнання), перелічених в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ "Гірник" станом на 01.09.2012 (том 1 а.с. 163-177), з урахуванням огляду експертом обладнання, його технічного стану і мети оцінки, за результатами оцінки була визначена дійсна ринкова вартість всієї групи основних засобів в наданих інвентаризаційних списках станом на одну дату - 30.087.2012р. в розмірі 504 306,30 грн. В тому числі враховано технічний стан основних засобів, які знаходяться у неробочому, занедбаному, непридатному для використання стані, як виробів, за неможливості встановити доцільність проведення ремонтно-відновлювальних робіт та вартість ремонтних робіт, визначивши показник їх вартості як "0".

Наведене свідчить, що саме визначена у висновку експертів Кропивницького відділення Київського НДІСЕ ринкова вартість основних засобів відповідає їх дійсній ринковій вартості на досліджувану дату.

Оскільки комплексна експертиза проводилась ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" за різними напрямками, така відмінність визначеної вартості майна СТОВ "Гірник" відповідно вплинула на результати визначення вартості частини майна та вартості частини прибутку товариства, пропорційних частці позивача, яка істотним чином відрізняється у висновках судових експертів ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" та Кропивницького відділення Київського НДІСЕ.

В частині економічного дослідження висновки експерта Лябах Н.М. ґрунтуються на висновках оціночно-будівельної, товарознавчої та автотоварознавчої експертиз, проведених відповідно експертами Смоколіною Л.В. Каліушко К.І. та Ільченко А.І. Тому, оскільки покладені в основу визначення вартості чистих активів товариства попередні дослідження були проведені неякісно, з порушенням нормативно-правових актів про оцінку майна і не дають можливості зробити однозначний та правильний висновок про вартість майна СТОВ "Гірник" станом на 30.08.2012 , результати проведеної експертом - економістом Лябах Н.М. експертизи не можуть підтверджувати дійсну вартість чистих активів СТОВ "Гірник" на досліджувану дату, а відтак, і вартість частини майна та частини прибутку, що підлягають виплаті позивачу пропорційно його частці у зв'язку з виходом позивача з товариства.

До того ж, як вбачається із висновку, експертом Лябах Н.М. при проведенні дослідження по визначенню вартості чистих активів товариства з обмеженою відповідальністю було застосовано методику оцінки чистих активів акціонерних товариств, яка містить спеціальні норми, а тому в даному випадку застосовуватись не може.

Як слідує із висновку експертів ПП "НАуково-дослідна лабораторія судових експертиз", чиста вартість частини майна СТОВ "Гірник" з урахуванням визначеної експертним шляхом ринкової вартості основних засобів, що належить відповідно з вимогами ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" учаснику товариства ОСОБА_1, пропорційно цього частці у статутному капіталі при виході зі складу учасників, в розмірі 2 469 965 грн. 09 коп. (із врахуванням окремих КТЗ) та в розмірі 2 463 272 грн. 75 коп. (без урахування вартості окремих КТЗ), а також вартість частини прибутку СТОВ "Гірник", одержаного ним за три квартали 2012 р., що належить, відповідно з вимогами ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", ОСОБА_1 пропорційно його частці у статутному капіталі товариства при виході зі складу учасників, була визначена станом на 01.10.2012 , тобто за повних три квартали 2012 року, тоді як ринкова вартість майна за результатами цієї ж комплексної експертизи визначена станом на 30.08.2012, тобто лише за вісім місяців 2012 р. (без урахування вересня 2012р.).

При проведенні економічного дослідження експертом-економістом Лябах Н.М. не враховано, що вартість частини активів СТОВ "Гірник", а саме: об'єктів нерухомості, транспортних засобів і сільськогосподарської техніки, а також частину інших основних засобів (обладнання) в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ "Гірник" (том 1 а.с. 163-177) шляхом переоцінки визначено станом на 30.08.2012., тоді як вартість іншої частини основних засобів (обладнання) в інвентаризаційних списках основних засобів СТОВ "Гірник", інших необоротних активів, а також оборотних активів і зобов'язань для визначення вартості чистих активів було взято за даними балансу та головної книги на іншу дату - 01.10.2012.

Тобто одна частина використаних для визначення вартості чистих активів показників не співвідноситься із іншою частиною показників за датами, на які їх визначено.

Також висновок експерта - економіста Лябах Н.М. про вартість частини прибутку СТОВ "Гірник", одержаного товариством за три квартали 2012р., що належить учаснику товариства ОСОБА_1 пропорційного його частці у статутному капіталі СТОВ "Гірник" станом на 01.10.2012 р. в розмірі 310 849,54 грн. не відповідає, зокрема, вимогам Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 25 "Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 № 39.

При визначені частини прибутку за три квартали 2012 р. відповідно до частки позивача станом на 01.10.2012 року в розмірі 310 849,54 грн. експертом було застосовано показник рядка 150 "Чистий прибуток (збиток)" Звіту про фінансові результати (форма № 2-м) за 3 квартали 2012р., який визначений у розмірі 3 261,8 тис. грн. З урахуванням даного показника експертом шляхом його простого арифметичного множення цього показника на розмір частки позивача (без визначення даних показника в точному розмірі) було визначено частину прибутку, що належить позивачу (3 261,8 тис. грн. х 9,53% = 310 849,54грн.).

Однак, при цьому, в порушення вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 експертом не були враховані показники по рах. 48 "Цільове фінансування", по субрах. 441 "Нерозподілений прибуток", в тому числі не враховано змін таких показників у зв'язку із дооцінкою необоротних активів, зменшенням нерозподіленого прибутку товариства протягом 2012р., тощо.

Згідно із п.4.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" під час розгляду спорів про стягнення вартості частини майна та розмір частини прибутку господарські суди повинні мати на увазі, що вартість майна та розмір частини прибутку товариства, що належать до виплати учаснику, який вийшов, обчислюються на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства.

Однак, визначена частина прибутку за три квартали 2012 року (9 місяців) відповідно до частки позивача станом на 01.10.2012р. в розмірі 310 849,54 грн. не відповідає даті виходу позивача з товариства (30.08.2012), тоді як така частина прибутку підлягала визначенню на дату виходу позивача з товариства - 30.08.2012, тобто за 8 місяців 2012р.

Наведене свідчить, що при проведенні експертами ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" комплексної будівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої, економічної експертиз були допущені істотні та грубі порушення ряду нормативно-правових актів, зокрема: Інструкції № 53/5; Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затв. постановою КМУ від 10.09.2003р. № 1140; Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою КМУ від 28.10.2004 № 1442; Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92; Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 25 "Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 № 39; Методичних рекомендацій по застосуванню регістрів бухгалтерського обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2000 № 356.

Суд погоджується з доводами відповідача, що такі порушення вплинули на якість, повноту експертних досліджень, і як наслідок, призвели до неправильних висновків експертів. При цьому, вказані висновки судових експертів не лише не містять обґрунтованих відповідей на поставлені господарським судом питання, але й взагалі не відповідають поставленим питаннях в ухвалі суду про призначення судової експертизи від 23.10.2013р. Відтак, такий висновок № 143 від 24.07.2014р. не відповідає вимогам ст. 42 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) та ст. 98 ГПК України (в редакції з 15.12.2017), а тому не може бути прийнятий судом в якості належного та достовірного доказу в розумінні норм ст.ст. 76,78 ГПК України.

Щодо висновку комплексної судової будівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (Дніпропетровського НДІСЕ) № 1171/1172/1173/1174/1175-15 від 25.03.2016р., то викладені в ньому висновку є найбільш наближеними до висновків експертів, складеного експертами Кропивницького відділення Київського НДІСЕ за результатами експертизи, призначеної ухвалою суду від 19.01.2017р.

Разом з тим, висновок Дніпропетровського НДІСЕ має ряд недоліків та неточностей, порівняно із висновком експертів Кропивницького відділення Київського НДІСЕ, які позбавляють можливості визнати його належним доказом в розумінні норм ст. 76 ГПК України і полягають, зокрема, в наступному.

По-перше, при призначенні комплексної судової будівельно-технічної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи ухвалою Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 04.03.2015 її статус був визначений як "повторної", тоді як при проведенні такої експертизи предметом дослідження фактично були інші питання, що є відмінними від питань, які надані експертами ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз". Зокрема, при проведенні повторної експертизи, на відміну від вперше призначеної взагалі не досліджувалась вартість будівлі їдальні "Берізка", а чиста вартість частини активів та частини прибутку визначена станом на 01.09.2012. При цьому, ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" відповідні показники визначено станом на 01.10.2012.

На відміну від ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз", якою під час експертизи було проведено оцінку частини основних засобів (обладнання) в інвентаризаційних списках основних засобів ( т. 1 а.с.163-177) станом на 30.08.2012, а щодо іншої частини в цих інвентаризаційних списках застосовано їх залишкову вартість на 01.10.2012, експертами Дніпропетровського НДІСЕ було враховано лише залишкову вартість всієї групи цих основних засобів станом на 01.09.2012, без проведення їх оцінки.

По-друге, при проведенні повторної експертизи експертом Дніпропетровського НДІСЕ було зроблене неповне будівельно-технічне обстеження будівель та споруд СТОВ "Гірник", в зв'язку з чим висновки експерта містять суперечності щодо технічного стану будівель та споруд.

По-третє, при проведенні повторної експертизи експертом Дніпропетровського НДІСЕ було визначено технічний стан об'єктів нерухомості СТОВ "Гірник" саме на дату здійснення їх обстеження (лютий 2016), а не на досліджувану дату, яка визначена судом в ухвалі від 04.03.2015р. Дані обставини ставлять під сумнів відповідність визначеної експертом ринкової вартості об'єктів нерухомості на дату оцінки - 30.08.2012р.

По-четверте, як вбачається з висновку Дніпропетровського НДІСЕ, вартість обладнання відповідно до актів інвентаризації від 23.03.2012 згідно матеріалів справи (т.1 а.с. 162-177, т.3 а.с. 115-139) була визначена як балансова вартість цих основних засобів станом на 01.09.2012 на загальну суму 178 853, 24 грн. Тобто, застосовуючи при проведенні експертизи балансову вартість цих основних засобів, їх оцінка експертом не проведена і не визначена їх ринкова вартість на досліджувану дату, тоді як в ухвалі Дніпропетровського апеляційного господарського суду про призначення експертизи від 04.03.2015р. ставилось питання про визначення саме ринкової вартості таких основних засобів.

З наведеного слідує, що висновок Дніпропетровського НДІСЕ в частині проведення товарознавчого дослідження всупереч вимогам ст. 42 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) не відповідає на поставлене судом питання щодо визначення ринкової вартості основних засобів станом на 30.08.2012р.

По-п'яте, згідно висновку Дніпропетровського НДІСЕ, в результаті дослідження фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва СТОВ "Гірник" в складі Звіту про фінансові результати (форма № 2-м) за три квартали 2012 року встановлено, що підприємством в звітному році отримано чистий прибуток в розмірі 3 261,8 тис. грн.

При проведенні співставлення даних Звіту про фінансові результати та даними головної книги, наданої на дослідження розбіжностей експертом не встановлено:

- Рахунок 79 "Фінансові результати" - 2563797,68 грн.

- Рахунок 48 "Цільове фінансування і цільове надходження" - 698006,6 грн.

2563797,68 грн.+698006,6 грн. = 3621804,28 грн.

Відповідно до даних головної книги станом на 01.09.2012 СТОВ "Гірник" отримано чистого прибутку за 8 місяців 2012 року на загальну суму 2886374,31 грн.:

- Рахунок 79 "Фінансові результати" -2132687,6 грн.

- Рахунок 48 "Цільове фінансування і цільове надходження" - 545948,59 грн.

- Рахунок 732 "Одержані відсотки" - 207738,12 грн.

2132687,6 грн. + 545948,59 грн.+207738,12 грн.=2886374,31 грн.

Таким чином, в результаті проведеного дослідження, за даними головної книги встановлено, що СТОВ "Гірник" за результатами діяльності за 8 місяців 2012 року отримало прибуток в розмірі 2886374,31 грн. Розмір частини прибутку СТОВ "Гірник" з 01.01.2012 по 01.09.2012 включно підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 пропорційно його частці у статутному капіталі СТОВ "Гірник" в розмірі 9,53% станом на 01.09.2012 становить 275071,47 грн. (2886374,31 грн.*9,53%).

Разом з тим, встановлюючи вказані вище показники фінансово-господарської діяльності, при проведенні економічного дослідження експертом Дніпропетровського ДНІСЕ, на відміну від експерта Кропивницького відділення Київського НДІСЕ при проведенні наступної експертизи, не було враховано обставин зменшення за вказаний період нерозподіленого прибутку по субрах.441 на суму 503203,5 грн. (зменшення із показника 2474347,36 грн. до 1972143,86 грн.).

У зв'язку з цим, визначений експертом Дніпропетровського ДНІСЕ прибуток СТОВ "Гірник" за 8 місяців 2012 року в розмірі 2886374,31 грн. є завищеним на 503203,5 грн. порівняно із фактично одержаним підприємством прибутком за вказаний період в розмірі 2383170,81 грн.

Відповідно, визначена Дніпропетровським ДНІСЕ частина прибутку СТОВ "Гірник", пропорційна частці позивача (9,53%) за результатами діяльності за 8 місяців 2012 року в розмірі 275071,47 грн. є завищеною, порівняно із дійсним розміром частини отриманого прибутку за той же період, що становить 227116,18 грн.

До того ж, на відміну від висновку Кропивницького відділення Київського НДІСЕ, висновок Дніпропетровського НДІСЕ не містить посилання на те, що сума частини прибутку СТОВ "Гірник", яка підлягає виплаті ОСОБА_1 за 8 місяців 2012 року, входить до складу вартості частки чистих активів СТОВ "Гірник". Відсутність такої вказівки створює умови невизначеності включення чи не включення частини прибутку до вартості частки чистих активів, що належать до виплати позивачу. Тим самим така невизначеність створює умови для безпідставних тверджень позивача про можливість стягнення із СТОВ "Гірник" окремо як вартості частини майна, так і окремо частини прибутку.

По-шосте, всупереч п. 4.14 Інструкції № 53/5 у дослідницькій частині висновку експерта не вказано причин розбіжностей з висновком попередньої експертизи.

Отже, визначені у висновку Дніпропетровського НДІСЕ чиста вартість частини активів та частини прибутку, пропорційно частці ОСОБА_1 у статутному капіталі СТОВ "Гірник" ґрунтуються на неналежним чином проведеній оцінці майна СТОВ "Гірник", а здійснені розрахунки є неправильними і неточними, що позбавляє можливості на підставі такого висновку встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За таких обставин, висновок Дніпропетровського НДІСЕ № 1171/1172/1173/1174/1175-15 від 25.03.2016 року також не відповідає вимогам ст. 42 ГПК України) в редакції до 15.12.2017) та ст. 98 ГПК України (в редакції з 15.12.2017), а тому не враховується судом в якості належного доказу відповідно до норм статті 76 ГПК України.

Разом з тим, дослідивши Висновок Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної комплексної судової оціночно-будівельної, автотоварознавчої, товарознавчої та економічної експертизи, суд дійшов висновку, що у такому висновку в цілому було враховано допущені недоліки та допущені порушення норм нормативно-правових актів при проведенні експертизи експертами ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" та Дніпропетровського НДІСЕ.

Вказане також пояснює причини, чому висновок ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" суттєво відрізняється від висновків, зроблених експертами Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Таким чином, враховуючи досліджені судом матеріали справи та Висновки експертів № 164-167/17-27/2430-2549/18-27 від 27.06.2018 , відповідно до яких:

- Вартість чистих активів СТОВ «Гірник» на 30.08.2012 БЕЗ урахування вартості їдальні «Берізка» та вартості КТЗ (автобуса КАВЗ (1986 р.в., двигун НОМЕР_7, кузов НОМЕР_8), автомобіля ГАЗ 5201 (1990р.в., синій двигун НОМЕР_9, шасі НОМЕР_11), автомобіля ГАЗ-САЗ 3508 (1990 р.в. синій, двигун НОМЕР_14, шасі НОМЕР_13), автомобіля ЗІЛ-130 (1968 р.в., синій, двигун НОМЕР_12, шасі б/н) - 14 384 525,18 грн. Вартість частки СТОВ «Гірник», що належить ОСОБА_1 в розмірі 9,53%, станом на 30.08.2012 становить 1 370 845,25 грн., в тому числі частина прибутку за період з 01.01.2012 по 30.08.2012 -227 116,18 грн. За мінусом виплаченої ОСОБА_1 суми, колишньому учаснику СТОВ «Гірник» за результатами експертизи належить до сплати 304 797,86 грн.

- Частина прибутку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (ідентифікаційний код 30984945) з 01.01.2012 по 30.08.2012 р. включно, яка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 пропорційно його частці у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" розмірі 9,53 проценти, складає 227 116,18 грн. Проте, дана сума вже входить до складу вартості частки чистих активів СТОВ «Гірник» ,

задоволенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення 304 797,86 грн. В задоволенні решти позовних вимог господарський суд відмовляє.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат господарський суд враховує, що відповідачем неодноразово подавались до матеріалів справи заяви про розподіл судових витрат. Останньою є заява СТОВ "Гірник" № 130 від 05.12.18.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до їх розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку позивачем заявлено до стягнення усього 1 708 074,90 грн.

Позовні вимоги задоволено частково - на суму 304 797,86 грн. (вказана сума складає 17,84%). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Судовий збір в частині 17,84% покладається на відповідача, а за позовні вимоги, в задоволенні яких відмовляємо (82,16%) - на позивача, оскільки позовні вимоги в цій частині заявлено безпідставно.

Господарський суд враховує, що рішення у даній справі приймається за результатами нового розгляду та загалом сторонами сплачено судовий збір у наступному розмірі:

Позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання позову у сумі 1 721,00 грн. платіжним дорученням від 22.08.13 та судовий збір за збільшення розміру позовних вимог у сумі 32 440,50 грн. платіжним дорученням від 29.08.14, судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 40 993,80 грн. на підставі квитанції від 01.07.16, а загалом у сумі 75 155,30 грн.

Судовий збір у сумі 689,00 грн., сплачений за подання заяви про забезпечення позову не розподіляється господарським судом, оскільки у задоволенні вказаної заяви відмовлено повністю.

Враховуючи встановлену вище пропорційність розподілу судового збору, з СТОВ "Гірник" на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 17,84% від суми 75 155,30 грн., що становить 13 407,71 грн.

Відповідачем СТОВ "Гірник" сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 16 220,25 грн. на підставі платіжного доручення № 711 від 30.12.14 та у сумі 860,50 грн. квитанцією № 1/1 від 03.01.15, а загалом у сумі 17 080,75 грн.

Враховуючи встановлену вище пропорційність розподілу судового збору, з ОСОБА_1 на користь СТОВ "Гірник" підлягає стягненню судовий збір у розмірі 82,16% від суми 17 080,75 грн., що становить 14 033,54 грн.

При цьому, зважаючи на те, що у такому випадку будуть наявні зустрічні вимоги між сторонами в частині сплати судового збору на користь один одного, то суд на підставі ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне здійснити зустрічне зарахування таких сум, а оскільки на користь СТОВ "Гірник" підлягає стягненню судовий збір у більшій грошовій сумі, то суд зменшує розмір судового збору, який підлягає стягненню на користь відповідача з позивача: 14 033,54 грн. - 13 407,71 грн. = 625,84 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно, судові витрати в частині 17,84% покладаються на відповідача, а за позовні вимоги, в задоволенні яких відмовляємо (82,16%) - на позивача, оскільки позовні вимоги в цій частині заявлено безпідставно.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на проведення експертиз.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 сплачено за проведення експертизи 49 680,00 грн. (рахунок-фактура № 94 від 21.11.13, квитанція № 11065310 від 25.11.13) та 17 887,64 грн. (рахунок-фактура № 25 від 18.04.14, квитанція до прибуткового касового ордеру від 22.04.14) та 48 355,92 грн. при новому розгляді справи, а усього 115 923,56 грн.

Враховуючи встановлену вище пропорційність розподілу судових витрат, з СТОВ "Гірник" на користь позивача підлягають стягненню за проведення експертиз судові витрати у розмірі 17,84% від суми 115 923,56 грн. = 20 680,76 грн.

Відповідачем СТОВ "Гірник" здійснено наступні витрати на проведення експертиз: у сумі 72 050,40 грн. на підставі платіжного доручення № 891 від 06.05.15 та у сумі 48 355,92 грн. платіжним дорученням № 579 від 20.03.17, а загалом у сумі 120 406,32 грн.

Враховуючи встановлену вище пропорційність розподілу судових витрат, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 81,16%х120 406,32 грн.=98 925,83 грн.

При цьому, зважаючи на те, що у такому випадку будуть наявні зустрічні вимоги між сторонами в частині сплати витрат на проведення експертизи на користь один одного, то суд на підставі ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне здійснити зустрічне зарахування таких сум, а оскільки на користь СТОВ "Гірник" підлягає стягненню судовий збір у більшій грошовій сумі, то суд зменшує розмір судового збору, який підлягає стягненню на користь відповідача з позивача: 98925,83 грн. - 20680,76 грн. = 78 245,07 грн.

Господарський суд окремо враховує, що позивачем ОСОБА_1 також здійснено оплату у розмірі 846,00 грн. за отримання доказів по справі, а саме висновку Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-825 від 11.10.18. Вказані витрати не розподіляються господарським судом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 128 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка надала доказ на вимогу суду має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, однак висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-825 від 11.10.18 не витребовувався господарським судом, а наданий позивачем за власною ініціативою.

Також як позивачем, так і відповідачем заявлено вимоги про компенсацію витрат на правову допомогу.

При розгляді вимог сторін у цій частині господарський суд виходить з наступного.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено витрати на правову допомогу на суму 54 000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 12/12 від 23.08.12, оплата адвокатських послуг на вказану суму у повному обсязі підтверджується наявною в матеріалах справи розрахунковою квитанцією № N1А9Т38769 від 01.07.16 на суму 54 000,00 грн.

Враховуючи встановлену вище пропорційність розподілу судових витрат, з СТОВ "Гірник" на користь позивача підлягають стягненню за проведення експертиз судові витрати у розмірі 17,84% від суми 54 000 грн. , що становить 9633,60 грн.

Відповідачем здійснено витрати на правову допомогу на суму 64 000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 24.07.12, оплата адвокатських послуг на вказану суму у повному обсязі підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1787 від 21.11.18.

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 82,16% від суми 64 000,00 грн., що становить 52 582,40 грн.

При цьому, зважаючи на те, що у такому випадку будуть наявні зустрічні вимоги між сторонами в частині сплати витрат на проведення експертизи на користь один одного, то суд на підставі ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне здійснити зустрічне зарахування таких сум, а оскільки на користь СТОВ "Гірник" підлягає стягненню судовий збір у більшій грошовій сумі, то суд зменшує розмір судового збору, який підлягає стягненню на користь відповідача з позивача: 52 582,40 грн. - 9 633,60 грн. = 42 948,80 грн.

Господарський суд при розгляді даної справи також враховує, що у заяві СТОВ "Гірник" № 130 від 05.12.18 фактично викладено заяву про поворот виконання рішення. Про необхідність здійснення повороту виконання рішення представником відповідача також неодноразово заявлялось у засіданнях суду.

Розглядаючи вказану заяву відповідача господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У даному випадку, враховуючи часткове виконання сторонами наказів у даній справі та з огляду на те, що за результатами нового розгляду з урахуванням судових витрат та попередньо здійснених сторонами оплат з позивача на користь відповідача підлягає стягненню більша сума, у господарського суду наявні правові підстави для застосування повороту виконання в порядку норм ст. 333 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за доцільне заяву СТОВ "Гірник" про поворот виконання рішення суду від 24.12.2014р. та постанови ДАГС від 13.06.2016р., яка викладена в заяві про розподіл судових витрат № 130 від 05.12.2018р., задовольнити.

В поворот виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. та постанови ДАГС від 13.06.2016р. стягнути з ОСОБА_1 на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" 275 071, 47 грн . основного боргу, 5 500,00 грн. судових витрат за подання позову, 10 878,55 грн. оплати за проведення судової експертизи, 8 694,00 грн. витрат на послуги адвоката.

В поворот виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. та постанови ДАГС від 13.06.2016р. стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" на користь ОСОБА_1 51 216,27 грн. витрат на проведення судової експертизи та 9 234,02 грн. витрат на проведення судової експертизи та 14 330,75 грн. витрат на апеляційне оскарження.

В той же час, з метою спрощення розуміння суті рішення, забезпечення пришвидшення виконання рішення суду у даній справі та правильного розуміння змісту рішення усіма учасниками справи, господарський суд не видає окремо накази на стягнення сум, присуджених до стягнення зі сторін за результатами нового розгляду, та накази на поворот виконання рішення, а вважає за доцільне видати позивачу та відповідачу, після набрання законної сили вказаним рішенням суду, наказ на примусове виконання даного рішення в частині різниці, яка підлягає достягенню з відповідача на користь позивача та з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 231, 233, 236-241, 333 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (адреса: 28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова,1; і. к. 30984945) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; і. н. НОМЕР_1) основний борг в сумі 304 797,86 грн.

3.Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; і. н. НОМЕР_1) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (адреса: 28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова,1; і. к. 30984945) судовий збір в сумі 625,84грн., витрати на правову допомогу 42 948,80 грн., витрати на проведення експертиз 78 245,07.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Заяву СТОВ "Гірник" про поворот виконання рішення суду від від 24.12.2014р. та постанови ДАГС від 13.06.2016р. , яка викладена в заяві про розподіл судових витрат № 130 від 05.12.2018р., задовольнити.

В поворот виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. та постанови ДАГС від 13.06.2016р. стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; і. н. НОМЕР_1) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (адреса: 28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова,1; і. к. 30984945) 275 071, 47 грн . основного боргу, 5 500,00 грн. судових витрат за подання позову, 10 878,55 грн. опдлати за проведення судової експертизи, 8 694,00 грн. витрат на послуги адвоката.

В поворот виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. та постанови ДАГС від 13.06.2016р. з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (адреса: 28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова,1; і. к. 30984945) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; і. н. НОМЕР_1) 51 216,27 грн. витрат на проведення судової експертизи та 9 234,02 грн. витрат на проведення судової експертизи та 14 330,75 грн. витрат на апеляційне оскарження.

6. Після набрання законної сили данним рішенням суду видати наказ, яким стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (адреса: 28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова,1; і. к. 30984945) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; і. н. НОМЕР_1) основний борг в сумі 29 726, 39 грн. та судовий збір в сумі 8204,91 грн.

Після набрання законної сили данним рішенням суду видати наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; і. н. НОМЕР_1) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (адреса: 28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова,1; і. к. 30984945) витрати на правову допомогу в сумі 51642,80 грн., витрати на проведення експертиз 28 673,33 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

7. Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення ОСОБА_1 (АДРЕСА_4), СТОВ "Гірник" (28024, Кіровоградська обл., м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, 1); ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_8); ОСОБА_3 (02140, АДРЕСА_3), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5).

Повне рішення складено та підписано 17.12.2018

Головуючий суддя Т. В. Макаренко

Суддя Л.С. Вавренюк

Суддя С.Б. Колодій