ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Справа № 918/271/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Огороднік К.М., суддя Дужич С.П. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.08.2018 року у справі № 918/271/18 (суддя Марач В.В.), повний текст рішення складено 05.09.2018 року,

за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті-Житлобуд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Рівненській області

про розірвання Договору № 3п та Договору № 3п-02

за участю представників:

позивача - Брагіна О.Л., за довіреністю,

відповідача - Прищепа О.С., за довіреністю, за договором,

третьої особи - Брагіна О.Л., за довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (далі - Управління) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТзОВ "Аванті-Житлобуд" (далі - Товариство) про розірвання договору № 3п від 22.02.2006 року "Про дольову участь та будівництво житлово-адміністративного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями на земельній ділянці за адресою: м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 12 та комплексу споруд Автотранспортного господарства УМВС України в Рівненській області з мікрорайоном малоповерхової забудови на земельній ділянці за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 101", укладеного між позивачем та відповідачем та розірвання договору № 3п-02 від 22.02.2006 року "Про дольову участь та будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на земельній ділянці за адресою: вул. Ст. Бандери, 12 в м. Рівне", укладеного між Відділом капітального будівництва Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області та ТзОВ "Аванті-Житлобуд".

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.08.2018 року у справі № 918/271/18 в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються неправильним встановленням фактів по справі, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2018 року прийнято апеляційну скаргу Управління на рішення Господарського суду Рівненської області від 20.08.2018 року у справі № 918/271/18 до провадження; справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримала вимоги апеляційної скарги, просила її задоволити. Представник відповідача вимоги апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2006 року між Управлінням, від імені якого діяв Відділ капітального будівництва Управління МВС України в Рівненській області (далі - Відділ) та Товариством укладено договір № 3п, предметом якого є дольова участь сторін щодо організації проектування, будівництва та введення в експлуатацію житлово-адміністративного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями на земельній ділянці за адресою: м. Рівне, Ст. Бандери, 12 (далі - об'єкт 1) та комплексу споруд Автотранспортного господарства Управління з мікрорайоном малоповерхової забудови на земельній ділянці за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 101 (далі - об'єкт 2). Згідно умов вказаного договору, внеском Управління у будівництво є діяльність по організації будівництва шляхом отримання дозвільної та іншої документації, необхідної для виконання будівельних робіт та введення об'єктів будівництва в експлуатацію, а також грошові витрати фактично понесені нею до підписання цього договору, підтверджені документально. Внеском Товариства у будівництво є організація будівництва об'єкту, що включає: здійснення відповідачем функцій забудовника та землекористувача, делегованих йому за цим договором на період будівництва; укладення договорів з проектними, субпідрядними організаціями; постачальниками матеріалів; фінансування будівництва та інших витрат, пов'язаних із будівництвом об'єктів; залучення згідно чинного законодавства інвесторів будівництва або відчуження в межах своєї долі житлових та нежитлових приміщень у порядку, що не суперечить чинному законодавству; виконання Товариством функцій підрядника, покладених на нього цим договором. Термін закінчення будівництва та введення об'єктів в експлуатацію здійснюється в два етапи: перший етап введення в експлуатацію об'єкта 2 (АТГ УМВС) у 3 кв. 2008 році; другий етап введення в експлуатацію об'єкта 1 у 4 кв. 2009 року; третій етап введення в експлуатацію об'єкта 2 (мікрорайон малоповерхової забудови) у 4 кв. 2010 року.

Також судами встановлено, що з метою продовження реалізації інших умов договору № 3п від 22.02.2006 року, між Відділом та Товариством було укладено договір № 3п-02 від 22.02.2006 року, предметом якого є дольова участь сторін щодо організації будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку на земельній ділянці по вул. Ст. Бандери, 12 в м. Рівне. Згідно умов даного договору, Відділ зобов'язується передати Товариству всю документацію, необхідну для виконання функцій забудовника на строк дії цього договору, а Товариство зобов'язується прийняти цю документацію. Моментом передачі документації є підписання акту прийому-передачі документації уповноваженими особами сторін. Пунктом 5.1.1. договору на Відділ покладено обов'язок по отриманню дозволу Держархбудконтролю на будівництво та іншу документацію, необхідну для здійснення будівництва.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Управління вказувало про те, що на виконання умов спірних договорів ним було здійснено наступні дії: отримано висновок комплексної державної експертизи № 446/08 від 12.12.2008 року по проекту забудови житлових будинків з вбудованими приміщеннями по вул. Ст. Бандери, 12 в м. Рівне (будинок № 3); затверджено проектно-кошторисну документацію на забудову житлових будинків з вбудованими приміщеннями по вул. Ст. Бандери, 12 в м. Рівне (наказ УМВС України в Рівненській області від 30.01.2009 року № 44); отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № 74 від 11.02.2009 року.

Разом з цим, станом на кінець 2012 року будівництво так і не було розпочато, внаслідок чого листом від 28.11.2012 року № 1/4465 Управління повідомило Товариство про намір розірвати договір № 3п-02 від 22.02.2006 року у зв'язку з недоцільністю подальшої співпраці та інвестування коштів у будівництво об'єкта.

В свою чергу Товариством неодноразово направлялись на адресу Управління листи із вимогою виконати умови спірних договорів та передати під забудову будівельний майданчик за адресою: м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 12.

Стверджуючи, що необхідність у будівництві на вказаний період часу відпала, а також у зв'язку з тим, що на вказаній земельній ділянці розміщувались адміністративні будівлі діючого автотранспортного господарства Управління, Товариству повідомлялось про неможливість такої передачі та намір розірвати договір, що підтверджується листами Управління від 04.02.2013 року № 1/396. № 1/4154 від 01.10.2014 року та за № 1/5820 від 26.02.2016 року.

При цьому, судами встановлено, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.06.2017 року у справі № 918/410/16, яке набрало законної сили на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року, задоволено позов Товариства до Управління, зобов'язано Управляння виконати умови договорів № 3п та № 3п-02 від 22.02.2006 року шляхом передачі Товариству документації необхідної для виконання функцій замовника та оформлення акту про початок будівництва житлово-адміністративного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: м. Рівне, вул. С. Бандери, 12-Б (земельна ділянка кадастровий номер :01:048:032).

Станом на дату звернення до господарського суду із даним позовом, вказане рішення суду до виконання не зверталось, будівництво не розпочиналось.

Стверджуючи про неможливість та недоцільність будівництва на вищевказаній земельній ділянці об'єктів, визначених спірними договорами, Управління неодноразово зверталось до Товариства з листами із пропозицією розірвати договір (листи від 08.12.2017, від 18.01.2018 року).

Зазначені листи залишені Товариством без відповіді і реагування, що і стало підставою для звернення Управління до господарського суду із даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог Управління вказує на недотримання Товариством строків початку будівельних робіт та посилається на ч. 2 ст. 651, ч.ч. 2, 4 ст. 849 ГПУ України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду справи № 918/410/16 судами було встановлено, що Товариство доклало всіх зусиль для можливості подальшого виконання договорів №3п та № 3п-02. Умовами договорів саме до зобов'язань Управління відноситься діяльність по організації будівництва шляхом отримання дозвільної та іншої документації, необхідної для виконання будівельних робіт та введення об'єктів будівництва в експлуатацію, то, відповідно, саме останній зобов'язаний передати підрядній організації будівельний майданчик і оформлені у встановленому порядку документи, необхідні для його повноцінного використання. Отже, вищенаведене покладає на Управління в тому числі і отримання (набуття) земельної ділянки, в разі її відсутності у нього, для можливості організації будівництва житлово-адміністративного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою м. Рівне, вул. Ст. Бандери, 12, зокрема, шляхом передання підрядній організації будівельного майданчика і оформлених у встановленому порядку документів, необхідних для його повноцінного використання. Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Управлінням не доведено належними та допустимими доказами наявності обставин, за які він не відповідає, та неможливості виконання своїх зобов'язань за договорами № 3п та № 3п-02. Суди також дійшли висновку щодо необґрунтованості посилання Управління на розділ 9 Договорів, як на підставу розірвання договорів в односторонньому порядку, оскільки вказаним розділом не передбачається можливості їх одностороннього розірвання.

В силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, наведеним спростовуються доводи Управління про наявність таких підстав для розірвання договорів як недотримання строків початку будівельних робіт, відсутність земельної ділянки та встановлена самими договорами (п. 9,1 Договору № 3п-02) підстава для його розірвання.

Щодо такої підстави для розірвання спірних договорів, як істотне порушення умов спірних договорів відповідачем (ч.ч. 2, 7 ст. 849, ч. 2 ст. 651 ЦК України), колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 651 ЦК України встановлює підстави для зміни або розірвання договору. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3).

Права замовника під час виконання роботи унормовано в статті 849 ЦК України. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч. 1). Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (ч. 2). Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (ч. 3). Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4).

Із системного аналізу положень ч. 2 ст. 651, ч.ч. 2, 4 ст. 849 ЦК України можна зробити висновок, що від розірвання (зміни) договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України) треба відрізняти односторонню повну або часткову відмову від договору (ч.ч. 2, 4 ст. 849 ЦК України). Отже, одностороння відмова від договору (ч.ч. 2, 4 ст. 849 ЦК України) не може бути підставою для задоволення позову про розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України в судовому порядку.

Інші доводи скаржника спростовуються вищевикладеним.

Отже, колегія суддів вважає, що викладені у апеляційній скарзі доводи Управління є непереконливими та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами, а також такими, що зводяться до непогодження із судовими рішеннями.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку Управлінням не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги Управління є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 20.08.2018 року у справі № 918/271/18 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали справи № 918/271/18 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 20.12.2018 року.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.