ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Справа № 915/720/18

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

за участі секретаря судового засідання Сьянової О.С.,

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 06/50 від 09.07.2018,

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність від 21.05.2018 № 14

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, буд.23/14),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ (54002, м. Миколаїв, вул. Заводська, буд.23/26),

про: стягнення заборгованості в розмірі 595402 грн. 08 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт» (ДП «ММТП») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №06/937 від 10.07.2018 року, в якій просить суд стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ» (ТОВ «МСК») 595402 грн. 08 коп. понесених витрат у зв'язку із вчиненням дій в його майнових інтересах.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що має право на відшкодування з боку ТОВ «МСК» вартості витрат, понесених Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» у звязку із вчиненням дій в майнових інтересах «ТОВ «МСК» без його доручення в сумі 595402 грн. 08 коп.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечує, вказуючи на безпідставність позовних вимог через відсутність реальної небезпеки його майновим інтересам, відсутність заінтересованої в охороні майна особи та очевидної користі для неї, відсутність інших умов, передбачених чинним законодавством, за яких у ТОВ «МСК» виникає обовязок компенсації понесених Позивачем витрат.

Відповідач у Відзиві на позовну заяву від 04.09.2018 року поставив Позивачу питання, відповіді на які було надано у Відповіді на відзив від 18.09.2018 року.

Ухвалою від 05.09.2018 року за клопотанням представника Відповідача підготовче засідання відкладено на 19.09.2018 року.

Ухвалою суду від 25.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.11.2018 року.

Під час розгляду справи представники сторін підтримали доводи, викладені у позові та запереченнях проти позову.

У судовому засіданні 13.12.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані Позивачем та Відповідачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

30.12.2008 року між ДП «ММТП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська транспортна стивідорна компанія» (ТОВ «ЄТСК») за результатами конкурсу було укладено Договір оренди портальних кранів та бункерних установок №11-А (надалі - Договір), а саме:

- портальний кран «Альбатрос» №81 в/п 10/20т, зав.№1315, рег. №7512, бух. Інв. №3835, виготовлений у 1985 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №12;

- портальний кран «Альбатрос» №72 в/п 10/20т, зав. №0612, рег. №7089, бух. інв №3654, виготовлений у 1981 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №12;

- портальний кран «Альбатрос» №88 в/п 10/20т, зав. №1818, рег. №8438, бух. інв №8149, виготовлений у 1988 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №13;

- портальний кран «Альбатрос» №73 в/п 10/20т, зав. №0614, рег. №7107, бух. інв №3632, виготовлений у 1981 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №13;

- портальний кран «Альбатрос» №71 в/п 10/20т, зав. №0551, рег. №7033, бух. інв №3662, виготовлений у 1981 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №13;

- портальний кран «Альбатрос» №57 в/п 10/20т, зав. № 1096877, рег. №5640, бух. інв №3194, виготовлений у 1974 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №13;

- портальний кран "Альбрехт" №44 в/п 10т, зав. №1072379, рег. №4209, бух. інв №3201, виготовлений у 1967 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №12;

- портальний кран «Альбрехт» №51 в/п 10т, зав. № 073285, рег. №5029, бух. інв №3189, виготовлений у 1970 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №12;

- портальний кран «Сокіл» №93 в/п 16/25/32т, зав. № 1882, рег. № 8811, бух. інв №4023, виготовлений у 1988 році заводом «Кранбау Еберсвальде», Німеччина, встановлений на фронті причалу №13;

- бункерну установку №3 V=70 м, бух. інв. №541, виготовлену у 1983 році Миколаївським морським торговельним портом, встановлену в тилу причалу №13;

- портальну бункерну установку для сипучих вантажів №18 V=120 м, бух. інв. №19199, виготовлену у 2004 році Миколаївським морським торговельним портом, встановлену в тилу причалу № 12.

Майно було передано в оренду з метою використання його за цільовим призначенням - для виконання розвантажувально-навантажувальних робіт на території ДП «ММТП». Строк дії договору - до 31.12.2018 року.

Пунктом 7.4 Договору передбачено обов'язок Орендодавця, у випадку реорганізації Орендаря до припинення чинності Договору, переукласти цей Договір на тих самих умовах з повним правонаступником, якщо останній згоден стати Орендарем.

05.02.2013 року шляхом виділу з ТОВ «ЄТСК» було утворено Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова європейська Компанія» (ТОВ «НЄК»), яке згідно Розподільчого балансу стало правонаступником ТОВ «ЄТСК» щодо прав та обовязків, передбачених Договором №11-А від 30.12.2008 року.

Державну реєстрацію ТОВ «НЄК» проведено 05.02.2013 року. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «НЄК» є правонаступником ТОВ «ЄТСК».

У звязку з цим, 12.02.2013 року між ТОВ «НЄК» та ДП «ММТП» було укладено Додаткову угоду №3 до Договору №11-А від 30.12.2008 року про заміну сторони у Договорі.

01.07.2016 року шляхом виділу з ТОВ «НЄК» було утворено Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал стивідорінг компані» (ТОВ «МСК»), яке згідно Розподільчого балансу стало правонаступником ТОВ «НЄК» щодо прав та обовязків, передбачених Договором №11-А від 30.12.2008 року.

Державну реєстрацію ТОВ «МСК» проведено 01.07.2016 року. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «МСК» є правонаступником ТОВ «НЄК».

У звязку з цим, 28.07.2016 між ТОВ «МСК» та ДП «ММТП» було укладено Додаткову угоду №4 до Договору №11-А від 30.12.2008 року про заміну сторони у Договорі.

Отже, до ТОВ «МСК» як до законного правонаступника ТОВ «НЄК» згідно Розподільчого балансу від 01.07.2016 перейшли права та обовязки за Договором оренди №11-А від 30.12.2008 року.

Таким чином, укладенням додаткових угод №3 від 12.02.2013 року та №4 від 28.07.2016 року до договору №11-А від 30.12.2008 року, сторони погодили перехід прав та обовязків орендаря від ТОВ «ЄТСК» до ТОВ «НЄК» та від ТОВ «НЄК» до ТОВ «МСК».

Слід зазначити, що 24.05.2017 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі №757/28711/17-к було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001609.

Даною ухвалою накладено арешт на майно, яке перебуває у володінні та користуванні ТОВ «МСК» на підставі Договору оренди №11-А від 30.12.2008 року; заборонено ТОВ «МСК», його представникам за дорученням, будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею; майно передано з можливістю використання на відповідальне зберігання власнику рухомого майна - ДП «ММТП» та з метою позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати, знищення, перетворення та передачі третім особам.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Як слідує з пояснень сторін, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2017 року в порядку статті 41 Кримінального процесуального кодексу України було оголошено керівникам ДП «ММТП» та ТОВ «МСК» працівниками Національної поліції України зі складанням відповідного протоколу.

На виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року по справі №757/28711/17-к наказом ТОВ «МСК» №218 від 05.07.2017 року створено комісію з підготовки майна до передачі ДП «ММТП», а наказом №219 заборонено експлуатацію кранів та бункерних установок згідно переліку та розпочато підготовку до передачі майна за актами прийому-передачі на відповідальне зберігання ДП «ММТП».

06.07.2017 року арештоване майно було спільно опломбовано та передано на відповідальне зберігання Позивачу, про що свідчать протоколи №1-11 від 06.07.2017 року засідання комісії з приймання майна на відповідальне зберігання.

Суд погоджується з твердженням Відповідача про те, що прийняття ухвали про арешт майна від 24.05.2017 року по справі №757/28711/17-к. та подальша його передача на відповідальне зберігання ДП «ММТП» фактично призвело до неможливості ТОВ «МСК» користуватися орендованим за Договором №11-А від 30.12.2008 року майном.

12.06.2017 року ТОВ «МСК» подано до Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року по справі №757/28711/17-к.

01.08.2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ТОВ «МСК» задоволено частково, скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року по справі №757/28711/17-к в частині передачі майна з можливістю використання на відповідальне зберігання власнику майна ДП «ММТП».

03.08.2017 року листом №01-3/921 ТОВ «МСК» звернулось до прокурора Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки ГПУ ОСОБА_3 з проханням забезпечити виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2017 року по справі №757/28711/17-к та надати можливість ТОВ «МСК» використовувати портальні крани та бункерні установки у своїй господарській діяльності.

Того ж дня листом №01-3/922 на ім'я прокурора Бедрековського М.М., слідчого Пахолюка О.І., звернувся трудовий колектив ТОВ «МСК» з проханням втрутитись в ситуацію та посприяти відновленню роботи підприємства.

11.08.2017 року листом №07/1/2-19334-17 слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важких справ у сфері економіки ГПУ ОСОБА_4 з посиланням на вже скасовану на той час ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року по справі № 757/28711/17-к зазначає, що рухоме майно передано власнику ДП «ММТП» та з приводу здійснення господарської діяльності ТОВ «МСК» необхідно звертатись до керівництва вказаного підприємства.

18.08.2017 року листом №01-3/954 ТОВ «МСК» повторно звернулось до прокурора Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної Прокуратури України ОСОБА_3 з проханням забезпечити виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2017 року та надати можливість ТОВ «МСК» використовувати портальні крани та бункерні установки у своїй господарській діяльності.

21.08.2017 року листом за №07/1/2-19334-17 слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важких справ у сфері економіки ГПУ ОСОБА_4 надає відповідь, яка є абсолютно ідентичною відповіді, викладеній в листі від 18.08.2017 року.

Двома ідентичними листами від 28.08.2017 року за одним номером 07/2-19334-17 на ім'я Директора ТОВ «МСК», Голови профкому ТОВ «МСК» профспілки працівників морського транспорту ММТП ОСОБА_5І, голови профкому ТОВ «МСК» профспілки працівників морських терміналів міста Миколаєва прокурор Бедрековський М.М. повідомив, що згідно ч.1 ст.382 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим для ТОВ «МСК», у ТОВ «МСК» є право звернутись до Апеляційного суду м. Києва для отримання відповідних роз'яснень.

Лист з ідентичним змістом за тим самим номером 07/2-19334-17 на адресу ТОВ «МСК» направив слідчий Генеральної Прокуратури України ОСОБА_4

28.08.2017 року листом №01-3/921 ТОВ «МСК» вкотре звернулось до прокурора Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки ГПУ ОСОБА_3 з проханням забезпечити виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2017 року та надати можливість ТОВ «МСК» використовувати портальні крани та бункерні установки у своїй господарській діяльності.

13.09.2017 року листом за номером 07/2-19334-17 заступник начальника управління - начальник відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важких справ у сфері економіки ОСОБА_6 повторно надав пояснення на аналогічні звернення ТОВ «МСК», що згідно ч.1 ст.382 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим для ТОВ «МСК», воно має право звернутись до Апеляційного суду м. Києва для отримання відповідних роз'яснень.

Враховуючи наведене, за результатами листувань, незважаючи на неодноразові звернення Відповідача, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2017 року не було виконано, майно з відповідального зберігання не повернуто.

Станом на теперішній час Відповідач фактично, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується Сторонами, не отримав майно в законне користування.

Позивач зазначає в позовній заяві, що з метою сумлінного виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва по справі №757/28711/17-к від 24.05.2017 року, з метою недопущення можливості викрадення майна, ДП «ММТП» для надання послуг охорони залучило на договірних засадах Управління поліції охорони Миколаївської області та ТОВ «Охоронна Компанія «АЛЬФА БЕЗПЕКА».

На підтвердження цього Позивачем долучено до позовної заяви копію договору №2710/34/17-2016/70-Р від 26.12.2016 року, термін дії - до 31.12.2017 року, та копію договору №65-Р від 11.10.2017 року, термін дії - до 31.12.2017 року.

Позивач направляв Відповідачу рахунки за охорону майна за період з липня 2017 по грудень 2017 року, а саме:

Рахунок №13508331 від 31 липня 2017 року з призначенням платежу відшкодування витрат ДП «ММТП» за липень 2017 року по охороні об'єктів відповідно ухвали суду (справа №757/28711/17-к).

Рахунок №17008331 від 31 серпня 2017 року з призначенням платежу - відшкодування витрат ДП «ММТП» за серпень 2017 року по охороні об'єктів відповідно ухвали суду (справа №757/28711/17-к).

Рахунок №18208331 від 13 вересня 2017 року з призначенням платежу - відшкодування витрат ДП «ММТП» з 01 по 13 вересня 2017 року по охороні об'єктів відповідно ухвали суду (справа №757/28711/17-к).

Рахунок №24048331 від 28 листопада 2017 року з призначенням платежу - відшкодування витрат ДП «ММТП» з 23 по 31 жовтня 2017 року по охороні об'єктів відповідно ухвали суду (справа №757/28711/17-к).

Рахунок №27308331 від 31 грудня 2017 року з призначенням платежу - відшкодування витрат ДП «ММТП» за листопад 2017 року по охороні об'єктів відповідно ухвали суду (справа №757/28711/17-к).

Рахунок №27318331 від 31 грудня 2017 року з призначенням платежу - відшкодування витрат ДП «ММТП» за грудень 2017 року по охороні об'єктів відповідно ухвали суду (справа №757/28711/17-к).

До позовної заяви Позивачем долучено шість рахунків, направлених на адресу ТОВ «МСК» з призначенням платежу «Відшкодування витрат ДП «ММТП» (із зазначенням періоду надання таких послуг) по охороні об'єктів відповідно ухвали суду (справа №757/28711/17-к).

Суд вважає обґрунтованою позицією Відповідача, щодо відсутності ухвали суду у справі №757/28711/17-к або будь - якого іншого рішення суду, яким би на Позивача або Відповідача був покладений обов'язок по охороні об'єктів.

З метою відшкодування сплачених коштів, витрачених ДП «ММТП» на охорону арештованого майна, Позивач направив Відповідачу вимогу від 23.08.2017 року на суму 127792, 00 грн. , від оплати якої Відповідач відмовився листом від 30.08.2017 року, та вимогу від 20.04.2018 року на суму 595 402, 08 грн., від оплати якої Відповідач відмовився листом від 25.05.2018 року.

Судом досліджено зміст та надано оцінку наступним нормативним актам, що визначають правовий режим та умови охорони майна, що знаходиться на режимній території Позивача:

- Положення про забезпечення пропускного та внутрішньообєктового режиму на території Миколаївського морського порту ПП 18-34/01-02 від 2016 року;

- Технологічна схема пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для морського вантажного сполучення «Миколаївський морський торговельний порт», затверджена наказом Херсонського прикордонного загону від 01 вересня 2015 року №72;

- Типове положення про загін охорони морського порту, затверджене наказом Міністерства інфраструктури України від 15.04.2013 року №220.

З аналізу наведених нормативних актів вбачається, що на час спірних правовідносин не існувало правових та фактичних підстав для додаткової охорони майна на території ДП «ММТП», яке є режимним об'єктом з обмеженим доступом, з покладенням обовязку з оплати на ТОВ «МСК».

Обізнаність Позивача із наявністю та змістом ухвали Апеляційного суду м. Києва від 01.08.2017 року підтверджується листуванням між сторонами та розміщенням ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В листуванні між Позивачем та Відповідачем останній систематично наводить інформацію про те, що ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року по справі №757/28711/17-к в частині передачі майна з можливістю використання на відповідальне зберігання власнику майна ДП «ММТП» скасовано, а тому вбачається, що ситуація, за якої майно продовжує знаходитись на відповідальному зберіганні у ДП «ММТП», не відповідає чинному законодавству.

Матеріалами справи підтверджено, що 07.07.2017 року ТОВ «МСК» позбавлено можливості користуватись майном згідно Договору №11-А від 30.12.2008 року.

Незважаючи на це за відсутності правових підстав, Позивач вживає заходи щодо охорони арештованого майна, при цьому ці заходи є власною ініціативою Позивача, що не узгоджена з Відповідачем та, як вбачається з його письмових пояснень, не відповідає його майновим інтересам.

Відповідно до положень ст.1158 Цивільного кодексу, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір (ч.2 ст. 1158 ЦК України).

Суб'єктами вказаного зобов'язання є особа, майновим інтересам якої загрожує небезпека та особа, яка вчинила дії в її інтересах без доручення. Крім того, відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як передбачено ст.1160 ЦК України, особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат.

Для виникнення у особи права на відшкодування фактично зроблених витрат при вчиненні дій в майнових інтересах іншої особи, необхідною є наявність ряду певних умов, а саме: - небезпека має загрожувати саме майновим інтересам;

- небезпека настання невигідних майнових наслідків має бути реальною, а не уявною;

- дії щодо запобігання попередженню, усунення або зменшення небезпеки настання невигідних майнових наслідків здійснюються нею за власною ініціативою, а не у зв'язку з укладенням договору доручення чи іншого цивільно-правового договору, відповідні дії не мають бути пов'язаними з виконанням службових чи інших, покладених відповідно до вимог закону, обов'язків;

- дії, вчинені в інтересах іншої особи без її доручення, мають містити очевидну користь для заінтересованої особи;

- зобов'язання з відшкодування витрат, понесених особою у зв'язку з вчиненням нею дій у майнових інтересах іншої особи без її доручення виникає за умови відсутності можливості отримати відповідну згоду на вчинення дій у її інтересах.

Всупереч вимогам ч.2 ст.1158 ЦК України суд вважає, що позивачем не доведено, що небезпека є реальною, а не уявною (гіпотетична можливість викрадення майна); небезпека загрожує саме майновим інтересам ТОВ «МСК» та дії, вчинені ДП «ММТП» містять очевидну користь для Відповідача; повідомлення про здійснення дій в майнових інтересах ТОВ «МСК» вчинено при першій нагоді.

Як вбачається із наданих суду документів, перше повідомлення вчинено Позивачем лише 23 серпня 2017 року з направленням вимоги щодо відшкодування вартості послуг охорони за липень 2017 року. Наведене, згідно положень чинного законодавства, є самостійною підставою втрати ДП «ММТП» права на відшкодування.

Наявність інших обставин, існування яких складає підставу для задоволення вимог Позивача, не доведені належними засобами доказування, не підтверджуються документально. Таким чином, позовні вимоги Позивача щодо відшкодування витрат, повязаних з охороною арештованого майна, що перебуває у користуванні останнього, є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись ст.ст.73,74,76-79, 91, 220,232,233,238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 21.12.2018.

Суддя С.М. Коваль