ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/712/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №5

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Ярош А.І.

секретар судового засідання - Селиверстова М.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача-1: Мишкіна І.А., за довіреністю;

від позивача-2: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від прокуратури: Лянна О.А., за посвідченням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області

на ухвалу Господарського суду Херсонської області

від 18 жовтня 2018 року

по справі № 923/712/18

за позовом Керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі: 1. Херсонської обласної державної адміністрації

2. Генічеської районної державної адміністрації

до відповідача Фізичної особи-підприємця Воробйова Володимира Станіславовича

про розірвання договору оренди водного об'єкта, вилучення водного об'єкта та земельної ділянки, -

суддя суду першої інстанції: Пінтеліна Т.Г.

час та місце винесення ухвали: 18.10.2018р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 12.12.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року керівник Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації та Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області до Фізичної особи-підприємця Воробйова Володимира Станіславовича про розірвання договору оренди водного об'єкта місцевого значення від 01.02.2013, вилучення водного об'єкта та земельної ділянки та повернення їх до володіння Херсонської обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Херсонської обласної ради від 05.04.2012 № 438 надано Воробйову В.С. у тимчасове користування на умовах оренди терміном на 15 років водний об'єкт місцевого значення - озеро загальною площею 16,9 га, що знаходиться на території Новодмитрівської сільської ради Генічеського району, для риборозведення, встановлено ставку орендної плати за 1 га площі водного дзеркала у розмірі 51,42 грн. та доручено Генічеській районній державній адміністрації укласти договір на право тимчасового користування водним об'єктом місцевого значення з Воробйовим В.С, у якому передбачити вільний доступ худоби до водопою, надання можливостей відпочинку мешканцям села, і риби на договірних умовах, та погодити його з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. 01.02.2013 Воробйовим В.С. укладено з Генічеською районною адміністрацією договір оренди водного об'єкту місцевого значення, відповідно до пунктів 6.4.1, 6.4.3 якого орендар зобов'язаний виконувати умови цього договору, а також зобов'язаний протягом року укласти договір оренди земельної ділянки водного фонду. З часу укладення договору оренди водного об'єкту від 01.02.2013р., ФОП Воробйов В.С. фактично використовує ділянку водного фонду загальною площею 16,9 га, розташовану під водним об'єктом в порушення вимог ст. ст. 4, 51 ВК України та ст. ст. 59, 116, 125, 126 ЗК України, а саме без укладення договору оренди земельної ділянки під водним об'єктом та його державної реєстрації, тобто без відповідної правової підстави. Таким чином, ФОП Воробйовим В.С., в порушення умов договору оренди водного об'єкта від 01.02.2013р., не укладено у встановлений договором строк договір оренди землі водного фонду, що підтверджується листами ГУ Держгеокадастру в області, Новодмитрівської сільської ради.

Херсонська обласна державна адміністрація, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору оренди водного об'єкта в частині невиконання вимог водного законодавства, вважає позов керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області про розірвання договору оренди водного об'єкта законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, та підтримує позовні вимоги.

ФОП Воробйов В.С. заперечував проти позову посилаючись на те, що виправлення помилки за рахунок позбавлення суб'єкта господарювання права оренди, набутого ним на підставі спірного договору, свідчило б про непропорційне втручання в нове право, що у світлі висновків Європейського суду з прав людини є не припустимим. Окрім того, відповідач просив суд про застосування позовної давності.

17.10.2018 року до Господарського суду Херсонської області від відповідача надійшла заява, в якій останній посилаючись на те, що спір у даній справі виник з приводу правомірності займання ним водного об'єкту відповідно до правочину, укладеного між фізичною особою Воробйовим В.С. та Генічевською РДА, вважав, що вказана справа на підставі ст. 20 ГПК України не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Заступник прокурора області заперечував проти вказаної заяви та зазначав, що правовідносини, що виникли між сторонами є господарськими, а відповідно і спір у справі підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства. Прокурор також зазначає, що згідно листа Міністерства юстиції України від 11.01.2007 № 19-32/2 роз'яснено, що право власності на нерухоме майно реєструється за фізичною особою, а не за фізичною особою-підприємцем. Таким чином, і похідне право - право оренди підлягає реєстрації за фізичною особою. Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами є господарськими, то і спір підлягає розгляду господарським судом, не дивлячись на суб'єктний склад.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 18 жовтня 2018р. по справі №923/712/18 (суддя Пінтеліна Т.Г.) провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що спір про розірвання договору, стороною якого є фізична особа, не підлягає розгляду господарськими судами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Заступник прокурора Херсонської області звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Херсонської області. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник, зокрема, посилається на те, що виконання умов оскаржуваного договору неможливе позаяк шляхом здійснення орендарем господарської діяльності із риборозведення (відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання ним умов договору, здійснення риборозведення як фізичною особою), правовідносини, що виникли між сторонами є господарськими, а відповідно і спір у справі підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства. Фактично апеляційна скарга мотивована посиланнями на ті ж самі обставини, що викладені у позовній заяві та поясненнях.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Херсонської області на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.10.2018р. по справі №923/712/18, призначено справу до розгляду на 12 грудня 2018 року об 11:30 год.

03.12.2018р. від Херсонської обласної державної адміністрації до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого позивач-1 просить доручити Господарському суду Херсонської області.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018р. розгляд справи призначено у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Херсонської області.

05.12.2018р. від Фізичної особи-підприємця Воробйова Володимира Станіславовича до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Також, 05.12.2018р. від Херсонської обласної державної адміністрації надійшла заява, в якій позивач-1 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Представники позивача-2 і відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 13.11.2018р.

У судовому засіданні 12.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Заступника прокурора Херсонської області, заслухавши представників позивача-1 та прокуратури, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Херсонської обласної ради від 05.04.2012 № 438 надано громадянину Воробйову Володимиру Станіславовичу у тимчасове користування на умовах оренди терміном на 15 років водний об'єкт місцевого значення загальною площею 16,9 га, що знаходиться на території Новодмитрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області для риборозведення.

01.02.2013 року між Генічеською районною державною адміністрацією та громадянином Воробйовим Володимиром Станіславовичем укладено договір оренди водного об'єкта місцевого значення.

В цей же день, а саме 01.02.2013 року між Генічеською районною державною адміністрацією та громадянином Воробйовим Володимиром Станіславовичем підписано акт про передачу та прийом водного об'єкта.

Умовами п.п. 6.4.1, 6.4.3 даного договору передбачено, що орендар зобов'язаний виконувати умови цього договору, а також зобов'язаний протягом року укласти договір оренди земельної ділянки водного фонду.

Листом від 25.07.2018р. № 02/31-302/1651 надісланим на адресу Керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, Генічеська райдержадміністрація Херсонської області повідомила, що між гр. Воробйовим В.С. та Генічеською районною державною адміністрацією договір оренди земельної ділянки водного фонду не укладався.

Отже, з часу укладення договору оренди водного об'єкту від 01.02.2013, гр. Воробйов В.С. фактично використовує ділянку водного фонду загальною площею 16,9 га, розташовану під водним об'єктом, без укладення відповідного договору оренди земельної ділянки під водним об'єктом та його державної реєстрації, тобто без відповідної правової підстави.

Вказані обставини й стали підставою для звернення Керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області до суду з позовом про розірвання договору оренди водного об'єкта місцевого значення від 01.02.2013, вилучення водного об'єкта та земельної ділянки та повернення їх до володіння Херсонської обласної державної адміністрації.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у даній справі, місцевий господарський суд виходив із того, що спір виник між позивачами та фізичною особою Воробйовим Володимиром Станіславовичем, а не відповідачем - фізичною особою-підприємцем Воробйовим Володимиром Станіславовичем. Отже, на підставі ст. 20 ГПК України суд дійшов висновку, що спір про розірвання договору, стороною якого є фізична особа, не підлягає розгляду господарськими судами.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого суду, з огляду на таке.

Згідно з ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів, та встановлено, що вони розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності, а також інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Судом установлено, що на час укладення спірного договору оренди водного об'єкта місцевого значення від 01.02.2013 Воробйов В.С. був зареєстрований як ФОП, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, спір виник між позивачами та фізичною особою Воробйовим Володимиром Станіславовичем, а не відповідачем - фізичною особою-підприємцем Воробйовим Володимиром Станіславовичем.

З огляду на викладене, фізична особа Воробйов В.С. не може бути стороною у господарському процесі відповідно до ст. 20 ГПК України.

Частиною другою статті 2 ЗК України визначено, що суб'єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам (частина друга статті 93 ЗК України).

Згідно із частиною першою статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із частиною першою статті 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 58 ГК України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи ФОП у порядку, визначеному законом.

Правовий статус ФОП надає людині з повною цивільною дієздатністю право займатися підприємницькою діяльністю. Набуття такого статусу не позбавляє людину як учасника суспільних відносин статусу фізичної особи.

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, цивільні права й обов'язки фізичної особи, зокрема право оренди на земельну ділянку, набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

У матеріалах справи міститься копія договору оренди водного об'єкта місцевого значення від 01.02.2013 року, укладеного Генічеською районною державною адміністрацією саме з громадянином Воробйовим Володимиром Станіславовичем.

Вказаний договір було укладено на підставі рішення Херсонської обласної ради від 05.04.2012 № 438 «Про надання у тимчасове користування на умовах оренди водного об'єкта місцевого значення гр. Воробйову В.С.».

Таким чином, гр. Воробйов В.С. набув речові права на водний об'єкт місцевого значення як фізична особа - суб'єкт земельних відносин.

Наявність у гр. Воробйова В.С статусу підприємця на час виникнення спірних правовідносин, не може свідчити про те, що з моменту державної реєстрації його як ФОП він виступає в такій якості в усіх правовідносинах, зокрема, й щодо набуття в оренду водного об'єкта місцевого значення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованим висновком місцевого господарського суду про те, що спір про розірвання договору, стороною якого є фізична особа, не підлягає розгляду господарськими судами.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги прокурора про вилучення водного об'єкта та земельної ділянки та їх повернення є похідними від вимоги про розірвання договору.

Отже, виходячи із суб'єктного складу сторін, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі.

Доводи скаржника про те, що новим господарським процесуальним законом юрисдикція розмежовується передусім в залежності від предмету, а не тільки суб'єктного складу сторін спору, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах (справи № 201/9100/16-ц, 809/595/18, 925/1152/17 та інш.) неодноразово наголошувала на тому, що критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб'єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.10.2018р. у справі №923/712/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 18.10.2018р. у справі №923/712/18 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 17.12.2018р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Ярош А.І.