ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/437/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Колоколова С.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018, ухвалене суддею Гридасовим Ю.В. у м. Херсоні, повний текст якого складено 26.09.2018

у справі № 923/437/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро»

до відповідача: Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національного Банку України

про: визнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Дніпро» звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третьої, яка не заявляє самостійних вимог, Національного банку України, про визнання недійсним рішення Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.04.2018 № 3-р/к.

Позовна заява мотивована ним, що Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України прийняло оспорюване рішення з порушенням норм матеріального права, а саме ч. 3 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та п. 5 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», оскільки частина інформації, яка запитувалась у вимозі, а саме: заяви Клієнта про надання довідки про відсутність заборгованості за кредитом; інформація про представників Клієнта, які отримували таку довідку; документи, які підтверджують сплату Клієнтом Банку за надання зазначеної довідки, становить банківську таємницю і не відноситься до інформації, що може бути надана на вимогу Антимонопольного комітету України на підставі ч. 3 ст. 62 Закону України «Про банк і банківську діяльність». На думку позивача, правомірна відмова у наданні інформації відповідачу не може бути підставою для притягнення банку до відповідальності. Клієнтом лише 01.03.2018 було надано згоду на розкриття Банком банківської таємниці, тому 07.03.2018 позивач листом № 406-БТ надав Херсонському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України запрошувані документи та інформацію у повному обсязі.

Крім того, у тексті прохальної частини позовної заяви сформульоване клопотання про зупинення виконання оспорюваного рішення , яке у судовому засіданні 19.06.2018 залишено судом без розгляду, у звязку з зупиненням виконання оспорюваного рішення відповідача після звернення з позовом позивача, на час розгляду справи, відповідно до приписів ст. ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», про що зазначено в ухвалі суду від 20.06.2018.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 23.05.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Національний банк України.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 у справі №923/437/18 в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» відмовлено у повному обсязі.

Рішення мотивоване тим, що перша відповідь на вимогу відповідача (від 08.02.2018), незалежно від її змісту, направлена позивачем з порушенням семиденного строку (до 01.02.2018 включно), встановленого у вимозі відповідача. Позивач не звертався до відповідача з проханням продовжити зазначений у вимозі строк, з метою отримання погодження Клієнта на розкриття банківської таємниці, не надав відповідачу інформацію та документи, зазначені у вимозі, які не містять банківської таємниці. Натомість, позивачем, з порушенням встановленого у вимозі строку, направлено на адресу відповідача письмову відмову у наданні всієї інформації та документів, що зазначені у вимозі (як тих що містять банківську таємницю так і тих, що її не містять).

Не погодившись з означеним рішенням суду, Акціонерне товариство «ОСОБА_4 Дніпро» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 по справі № 923/437/18 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» до Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.04.2018 №3-р/к у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, зазначаючи, що судом першої інстанції безпідставно залишено без розгляду клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення; інформація стосовно операцій за рахунками Клієнта Херсонським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України взагалі не вимагалась; всі документи та інформація, які Банку запропоновано надати у вимозі є банківською таємницею в розумінні ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; строки надання інформації на запит державних органів встановлені Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці», відповідно до ч. 5 п. 3.3 якої ОСОБА_4 у разі надходження до нього письмової вимоги про надання інформації, що містить банківську таємницю, зобов'язаний розкрити цю інформацію або дати мотивовану відповідь про неможливість надання відповідної інформації протягом 10 робочих днів з дня отримання вимоги, якщо інші строки не встановлені законодавством України; за надання інформації в обсягах та порядку, що не передбачені ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до банку можливе застосування не лише заходів впливу з боку Національного банку України та предявлення вимог від клієнта про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, а і застосування кримінальної відповідальності; ОСОБА_4 не мав правових підстав для надання запитуваної інформації.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

08.11.2018 від Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» надійшло клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, в якому заявник з посиланням на значну завантаженість та неможливість забезпечення явки представника в судове засідання в приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду, просив забезпечити АТ «ОСОБА_4 Дніпро» можливість приймати участь у розгляді справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 в режимі відеоконференції в одному з наступних судів: Господарському суді м. Києва, Господарському суді Київської області, Оболонському районному суді м. Києва, Подільському районному суді м. Києва.

15.11.2018 від Національного банку України надійшли пояснення на апеляційну скаргу, відповідно до яких третя особа просила судове рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 у справі № 923/437/18 скасувати, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» задовольнити.

В поясненнях Національний банк України зазначив, що ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлена виключна вимога щодо інформації, яку має змогу отримати Антимонопольний комітет, а саме відомості щодо операцій за рахунками. Водночас відповідач у своїй вимозі вийшов за коло наданих йому повноважень, встановлених зазначеною статтею.

Крім того, згідно п.3.5 Постанови Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» Банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо вони зазначені в документах, договорах та операціях клієнта, якщо інше не зазначено в дозволі клієнта або рішенні суду. Отже, лише за рішенням суду або з дозволу клієнта банк може розкрити банківську таємницю, у тому числі, дані про контрагента тієї особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 клопотання Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» задоволено, призначено справу № 923/437/18 до розгляду на 14.12.2018 о 14:30 год. в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

21.11.2018 від Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшли заперечення на апеляційну скаргу, згідно яких відповідач просив в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» відмовити, а рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 у справі № 923/437/18 залишити без змін. Відповідач зазначив, що відповідь Банком мала бути надана до 01.02.2018 включно.

03.12.2018 від Національного Банку України надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, в якому останній, з посиланням на надмірну завантаженість відділу судової роботи та значну кількість судових справ, просив надати можливість приймати участь в судовому засіданні представнику Національного Банку України в режимі відеоконференції , а обовязок забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференцзвязку покласти на Господарський суді м. Києва.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 клопотання Національного Банку України про розгляд справи № 923/437/18 в режимі відеоконференції задоволено, ухвалено судове засідання 14.12.2018 о 14:30 год. провести в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представники сторін висловились на підтримку власних доводів та заперечень, які викладені письмово.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив та пояснення на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Херсонським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (Відділення, відповідач) на адресу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» (ОСОБА_4, позивач) направлено вимогу № 2-25/60 від 22.01.2018, за змістом якої Відділення повідомляло, що ним розглядається справа від 15.09.2017 № 41/2-17 за наявністю в діях Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних і електротехнічних виробів» ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

В ході розгляду справі Відділенням встановлено, що Новомосковським відділом ПАТ «ОСОБА_4 Дніпро», як обслуговуючим банком, Товариству з обмеженою відповідальністю «Союз-Аванград» було надано довідку про відсутність заборгованості по кредитам.

У звязку з чим, на підставі ст. 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ч. 3 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 3, 8 та 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України 23.02.2001 № 2-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482), Банку запропоновано у семиденний термін з дня отримання вимоги надати Відділенню інформацію та копії документів:

1. Копії заяв та доданих до них документів, які ТОВ «Союз-Авангард» подавало до Банку з метою отримання довідки (Довідки про відсутність заборгованості по кредитам від 05.05.2016 № 49/11-32).

2. Копії конвертів, в яких ТОВ «Союз-Авангард» подавало заяву та додані до неї документи до Банку для отримання зазначеної вище довідки. Якщо заяви та додані до них документи були подані до Банку представниками Замовника особисто, надати відомості про цих представників (П.І.Б., посада тощо) та копії підтверджуючих документів.

3. Копії зразків (шаблонів, форм тощо) для написання заяв на отримання довідок, які ОСОБА_4 надавав субєктам господарювання у період часу з 01.01.2015 по 31.12.2016.

4. Копії документів, які засвідчують отримання представниками Замовника зазначеної вище довідки.

5. Копії документів (квитанції, інші фінансові та бухгалтерські документи), які засвідчують оплату з боку Замовника, за отримання зазначеної вище довідки (при наявності).

У тексті вимоги позивачу розяснено, що відповідно до п.п. 13, 14, 15 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації визнаються порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену ст.52 цього Закону.

Зазначена вимога отримана позивачем 25.01.2018 за вх. № 814/к, що підтверджується відбитком штампу канцелярії позивача на копії вимоги та відміткою на листі позивача на адресу відповідача від 08.02.18 № 33-514.

В подальшому від Банку до Відділення надійшов лист (від 08.02.2018 № 33-514), у якому ОСОБА_4 повідомив про неможливість надання витребуваної інформації у відповідності до вимог ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», і зазначив, що на запит органів Антимонопольного комітету України можливе надання інформації, що містять банківську таємницю виключно стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - субєкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

21.02.2018 розпорядженням адміністративної колегії відповідача розпочато розгляд справи № 7/2-18 за ознаками вчинення позивачем порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме неподання інформації відповідачу у встановленим ним строк.

01.03.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Авангард» було надано згоду на розкриття банком банківської таємниці відповідачу.

07.03.2018 ОСОБА_4 листом № 406-БТ на підставі згоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз-Авангард» надав відділенню документи та інформацію, яка становить банківську таємницю. Одночасно позивач просив закрити розгляд справи про порушення банком законодавства про захист економічної конкуренції, у звязку з відсутністю в його діях порушень.

27.03.2018 Відділом досліджень і розслідувань Відділення підготоване подання № 2-28/3, що містить попередні висновки у справі № 7/2-18, згідно з якими запропоновано визнати, що позивачем вчинено порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та накласти штраф у розмірі до одного відсотку доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

11.04.2018 ОСОБА_4 надав свої пояснення (заперечення), що стосуються справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у яких просив винеси рішення про закриття провадження у справі № 7/2-18, у звязку з відсутністю у його діях порушень.

12.04.2018 адміністративна колегія Відділення прийняла рішення № 3-р/к у справі № 7/2-18, яким визнала, що ОСОБА_4 вчинив порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації відповідачу у встановлений ним строк та наклалав на ОСОБА_4 штраф у розмірі до одного відсотку доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. (Рішення).

Причиною спору у даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання Рішення № 3-р/к у справі № 7/2-18 недійсним.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, у тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Антимонопольний комітет України згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», «Про державну допомогу суб'єктам господарювання», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України утворюється у складі Голови та восьми державних уповноважених. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (ч. 7 ст. 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; призначати експертизу та експерта з числа осіб, які володіють необхідними знаннями для надання експертного висновку; тощо.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначені підстави зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, а саме: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відтак, розглядаючи позов про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України, суд зобов'язаний перевірити наявність чи відсутність визначених законом підстав для визнання рішення органу Антимонопольного комітету України недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії № 3-р/к у справі № 7/2-18 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації відповідачу у встановлений ним строк та наклалав на ОСОБА_4 штраф у розмірі до одного відсотку доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до пункту 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань. Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

У відповідності до норм статей 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» ПАТ «ОСОБА_4 Дніпро» за підписом в.о. голови Відділення було направлено вимогу від 22.01.2018 № 2-25/60 про надання інформації.

Запитувана інформація витребувана Відділенням, у звязку з розглядом справи про наявність в діях Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних і електротехнічних виробів» ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У вказаній вимозі ПАТ «ОСОБА_4 Дніпро» було запропоновано у семиденний строк з дня отримання вимоги надати відповідачу витребувану інформацію та копії документів та попереджено про наслідки її невиконання.

Дану вимогу позивач отримав 25.01.2018, що підтверджується відбитком штампу канцелярії позивача на копії вимоги та відміткою на листі позивача на адресу відповідача від 08.02.18 № 33-514, отже останній день виконання вимоги настав 01.02.2018.

08.02.2018, тобто з порушенням встановленого у вимозі строку, Банком надіслало Відділенню лист № 33-514, в якому повідомлено про неможливість розкриття інформації, посилаючись на положення ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Даний факт не заперечується позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

У світлі доводів заявника апеляційної скарги щодо обсягу запитуваної інформації колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Антимонопольного комітету України має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що суб'єкти господарювання, інші юридичні особи, їх посадові особи та працівники зобов'язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону. За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з матеріалів справи, витребувана відповідачем інформація була необхідна для здійснення Антимонопольним комітетом України передбачених законом обов'язків щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції суб'єктами господарювання, зокрема, щодо наявності в діях Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський завод залізобетонних і електротехнічних виробів» ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відповідачем проводилось відповідне дослідження.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи-клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Отже, як правомірно зазначено судом першої інстанції, серед зазначеного переліку вказані, зокрема, інформація та документи, що не містять банківської таємниці, а також такі, що її містять та відповідають обсягу інформації, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (інформація стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи субєкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу), щодо яких позивач мав можливість вчасно підготувати відповідь на вимогу відповідача, а в наданні іншої частини інформації та документів мотивовано відмовити.

Згідно з ч. 2 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна: 1) бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; 2) бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; 3) містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; 4) містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Вимоги Антимонопольного комітету України про надання інформації, що містить банківську таємницю, відповідали приписам частини 2 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Позивач не подав інформацію у встановлений строк на вимогу в.о. голови Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.01.2018 № 2-25/60, що становить зазначене у оспорюваному рішенні відповідача адміністративно-господарське правопорушення.

Доводи скаржника щодо невідповідності встановленого строку для подання відповіді вимогам Закону не можуть бути прийняті до уваги, адже, позивач не звертався до відповідача з проханням продовжити зазначений у вимозі строк, з метою отримання погодження Клієнта на розкриття банківської таємниці, не надав відповідачу інформацію та документи, зазначені у вимозі, які не містять банківської таємниці. Натомість, позивачем, з порушенням встановленого у вимозі строку, направлено на адресу відповідача письмову відмову у наданні всієї інформації та документів, що зазначені у вимозі (як тих що містять банківську таємницю так і тих, що її не містять).

Отже, оскільки відсутність інформації, запитуваної у вимозі, перешкоджала виконанню Антимонопольним комітетом України покладених на нього завдань, відповідач дійшов правомірного висновку, що дії ПАТ «ОСОБА_4 Дніпро», які полягають у неподанні інформації на вимогу в.о. голови Відділення від 22.01.2018 № 2-25/60 у встановлений строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано вимоги Конституції України, Законів України «Про Антимонопольний комітет України», «Про захист економічної конкуренції», у зв'язку з чим всебічно, повно і об'єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.

Стосовно доводів позивача, що залишення судом першої інстанції без розгляду клопотання Банку про зупинення оскаржуваного Рішення є порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Згідно ч. 1 ст. 48 вказаного Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобовязання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання субєкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ субєкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи помякшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації субєктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

З огляду на викладене Господарським судом Херсонської області правомірно в ухвалі від 20.06.2018 залишено клопотання позивача без розгляду.

Отже, місцевий господарський суд повно і всебічно дослідив обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надав необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права та з наведенням у рішенні необхідного мотивування, встановивши обґрунтованість висновків Відділення стосовно наявності в діях Банку порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації (або ж вмотивованої відмови її подання) органу Антимонопольного комітету України у встановлені строки, за що в межах розміру, визначеного Законом України «Про захист економічної конкуренції», накладено штраф, - дійшов обґрунтованого висновку стосовно відсутності передбачених ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним, а тому й правомірно відмовив Банку в задоволенні його позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 у справі № 923/437/18 слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 у справі № 923/437/18 - без змін.

Судові втрати, повязані з апеляційним розглядом даної справи, відповідно до правил ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОСОБА_4 Дніпро» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 18.09.2018 у справі №923/437/18 залишити без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.12.2018

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді С.І. Колоколов

ОСОБА_5