Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "18" грудня 2018 р. м. Житомир Справа № 4/44-Б

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у межах справи № 4/44-Б за заявою Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (м.Житомир) до боржника Комунального виробничого житлового ремонтно- експлуатаційного підприємства №10 (м. Житомир) про банкрутство,

за участю учасників судового процесу:

від боржника (заявника): Кошліченко В.С. (довіреність б/н від 28.03.2018);

від кредиторів: не з'явилися;

від Житомирської міської ради: Григорчук Н.І. (довіреність № 26/573 від 09.08.2018),

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №4/44-Б про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно- експлуатаційного підприємства № 10 (далі - КВЖРЕП № 10).

У межах вказаної справи КВЖРЕП № 10 в особі ліквідатора Довжаниці О.С. звернулося з заявою до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі;

- приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі;

- гаражний бокс загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі (матеріали оскарження, а.с. 31-52).

Ухвалою господарського суду від 28.11.2016 (суддя Омельян О.С.) повернуто без розгляду заяву КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у справі № 4/44-Б.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2016 усунуто арбітражного керуючого Довжаницю О.С. від виконання обов'язків ліквідатора КВЖРЕП № 10.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 апеляційну скаргу КВЖРЕП №10 задоволено частково; ухвалу Господарського суду Житомирської області від 28.11.2016 у справі №4/44-Б скасовано; справу №4/44-Б повернуто Господарському суду Житомирської області для розгляду по суті.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Житомирської області Дєдух О.М. №229/2017 від 25.09.2017 було здійснено повторний автоматичний розподіл справи №4/44-Б, у зв'язку із закінченням повноважень судді Омельяна О.С., в провадженні якого перебувала вказана справа.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.09.2017, справа №4/44-Б розподілена для розгляду судді Костриці О.О.

Ухвалою господарського суду від 28.09.2017 (суддя Костриця О.О.) прийнято до свого провадження справу № 4/44-Б та заяву КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно у справі № 4/44-Б.

Ухвалою господарського суду від 20.02.2018 (суддя Костриця О.О.) призначено ліквідатором КВЖРЕП №10 арбітражного керуючого Пилипенко М.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

З 15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з частиною 6 статті 12 ГПК України в редакції з 15.12.2017 господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 ГПК України).

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розгляд спору про визнання права повного господарського відання на майно в межах справи про банкрутство забезпечує реалізацію контролю суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство за діяльністю боржника та є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів та узгоджується з приписами ГПК України та Закону про банкрутство.

З підстав вищевикладеного, ухвалою суду від 22.02.2018 (суддя Костриця О.О.) відкрито провадження з розгляду заяви КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно; постановлено здійснювати розгляд заяви КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII; заяву КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 30.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено заяву КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно до судового розгляду по суті у межах справи про банкрутство №4/44-Б.

Представником КВЖРЕП №10 у судовому засіданні підтримано у повному обсязі вимоги до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно з підстав викладених у заяві (матеріали оскарження а.с. 31-57) та відповіді на відзив (т. 15 а.с. 5-6). Пояснено, що вимоги до Житомирської міської ради обґрунтовано тим, що відповідно до пункту 4.3. статуту КВЖРЕП №10 майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання. Оскільки метою діяльності КВЖРЕП №10 є одержання прибутку шляхом здійснення виробничої, торгівельної та посередницької та інших видів діяльності, виконання робіт та надання послуг, підприємство є комерційним. Вказане свідчить, що спірне майно належало КВЖРЕП № 10 на праві повного господарського відання.

Після визнання постановою Господарського суду Житомирської області від 03.11.2011 КВЖРЕП №10 банкрутом, виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення від 21.02.2012 № 120, яким дозволено КВЖРЕП №10 передати житловий фонд та інше майно Житомирської міської ради на баланс Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 13 (далі - КВЖРЕП № 13), згідно з додатками 1 і 2. У вказаних додатках, крім житлового фону, вирішено передати інше майно (нежитлові приміщення) на баланс КВЖРЕП № 13, яке включено колишнім ліквідатором банкрута Довжаницею О.С. до ліквідаційної маси банкрута. Отже, вказаним рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради позбавлено банкрута усіх активів, що знаходилися у його повному господарському віданні.

Представником КВЖРЕП № 10 також зазначено, що правова позиція щодо закріплення за комунальним комерційним підприємством на праві повного господарського відання майна викладена у постанові Верховного суду від 03.10.2018 у справі № 10/05/5026/1138/2012.

За викладених обставин, КВЖРЕП №10 просить визнати право повного господарського відання на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі;

- приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі;

- гаражний бокс загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі.

Представником Житомирської міської ради заперечено щодо задоволення заяви КВЖРЕП №10 про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно з підстав викладених у запереченнях від 16.05.2017 (т.13 а.с. 84-98); відзиві від 10.11.2017 (т. 13 а.с. 153-155); запереченнях від 16.04.2018 (т. 15 а.с. 110-111). В обґрунтування своїх заперечень представником Житомирської міської ради пояснено, що рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 120 "Про передачу житлового фонду та іншого майна Житомирської міської ради з балансу КВЖРЕП № 10 на баланс КВЖРЕП № 13" прийняте на підставі клопотань КВЖРЕП №10 та КВЖРЕП № 13. Вказане рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради боржником не оскаржувалося та є чинним.

Зі змісту заяви та доданих матеріалів неможливо встановити на яку саме частину нежитлових приміщень КВЖРЕП № 10 просить визнати право повного господарського відання. Всі зазначені у заяві приміщення на даний час перебувають в оренді юридичних осіб, які не є сторонами у справі про банкрутство. КВЖРЕП №10 не надано жодних доказів передачі спірного майна ні на баланс, ні у повне господарське відання боржника.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. При реєстрації прав власності (або інших речових прав) робиться відмітка, що зазначене майно належить підприємству на праві повного господарського відання чи праві оперативного управління. Разом з тим, заявником не надано жодних доказів наявності вказаної відмітки.

Загальна сума вимог кредиторів до боржника і вартість нерухомого майна не є відповідними, оскільки вартість спірного майна перевищує в 10 разів суму кредиторських вимог.

Заслухавши пояснення представників КВЖРЕП №10 та Житомирської міської ради, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 23.01.1992 № 45 вирішено, зокрема, затвердити статут виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 10, зареєструвати виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 10 (матеріали оскарження, а с. 34, 36-37).

У подальшому Виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 10 змінено найменування на КВЖРЕП № 10. Нова редакція статуту КВЖРЕП № 10 затверджена сесією Житомирської міської ради 25.06.2001 та зареєстрована виконавчим комітетом Житомирської міської ради 28.08.2001 (т. 1 а.с. 143-149).

Рішенням сесії Житомирської міської ради від 27.04.2007 № 223 вирішено, серед іншого, внести та затвердити доповнення до статуту КВЖРЕП № 10 (т. 9 а.с. 115), а саме доповнити розділ 4 "Майно ВЖРЕП - 10" пунктом 4.7. в наступній редакції: "Для забезпечення діяльності підприємства власником створюється статутний фонд у розмірі 92 000,00 грн" (т. 9 а.с. 116).

Рішенням Житомирської міської ради від 18.06.2014 № 689, зокрема, внесено та затверджено зміни до статуту КВЖРЕП № 10, у зв'язку з чим, викладено пункт 4.7 статуту в наступній редакції: Для забезпечення діяльності підприємства власником створюється статутний фонд в розмірі 2 100 323,20 грн (т. 10 а.с. 67-68).

Відповідно до пункту 1.2. статуту КВЖРЕП № 10 власником майна підприємства є Житомирська міська рада.

Метою діяльності підприємства є одержання прибутку шляхом здійснення виробничої, торгівельної, посередницької та інших видів діяльності, виконання робіт надання послуг (пункт 2.1. статуту).

Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства (пункт 4.1. статуту).

На самостійному балансі підприємства відображається також житловий та нежитловий фонд, переданий йому власником або уповноваженим органом для здійснення технічної експлуатації без прав володіння, користування та розпорядження (пункт 4.2. статуту).

Майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання (пункт 4.3. статуту).

Здійснюючи право повного господарського відання підприємство володіє, користується та розпоряджається на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать статуту (пункт 4.4. статуту).

Рішенням сесії Житомирської міської ради від 29.05.2009 № 978 надано згоду на визнання КВЖРЕП № 10 банкрутом (т. 1 а.с .14).

Постановою господарського суду від 03.11.2011 визнано банкрутом КВЖРЕП № 10; відкрито його ліквідаційну процедуру.

На підставі статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та враховуючи постанову Господарського суду Житомирської області від 03.11.2011 у справі № 4/44-Б, рішення Житомирської міської ради від 25.05.2009 № 978 "Про надання згоди на визнання КВЖРЕП № 10 банкрутом" та клопотання КВЖРЕП № 10 і КВЖРЕП № 13, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 120 "Про передачу житлового фонду та іншого майна Житомирської ради з балансу КВЖРЕП № 10 на баланс КВЖРЕП № 13" дозволено КВЖРЕП №10 передати житловий фонд та інше майно Житомирської міської ради на баланс КВЖРЕП № 13 згідно з додатками 1, 2 (т. 8 а.с. 67-70).

КВЖРЕП №10 передано КВЖРЕП № 13 житлові будинки згідно актів приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (т. 14 а.с.106-194).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частинами 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення;.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач, відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Таким чином, сторона при зверненні до господарського суду повинна довести, що її суб'єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об'єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору в даній справі є визнання за КВЖРЕП №10 права повного господарського відання на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі;

- приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі;

- гаражний бокс загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі.

Приписами статей 142 - 146 Конституції України встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Згідно з частинами 5 - 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

За змістом статей 316 - 319 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу (в т.ч. територіальні громади). Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 24 Господарського кодексу України, управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб'єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Правовий статус окремого суб'єкта господарювання у комунальному секторі економіки визначається уповноваженими органами управління відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів. Відносини органів управління між зазначеними суб'єктами у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися на договірних засадах.

Суб'єктами господарювання комунального сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише комунальної власності, а також суб'єкти, у статутному капіталі яких частка комунальної власності перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує органам місцевого самоврядування право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

У відповідності зі статтею 78 Господарського кодексу України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.

Комунальне унітарне підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями власника та органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого воно входить.

За змістом статей 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Зважаючи на викладені норми законодавства, господарський суд приходить до висновку, що КВЖРЕП № 10 є комунальним комерційним підприємством. Майно за таким підприємством має закріплюватися власником - Житомирською міською радою на праві господарського відання.

Водночас, як було зазначено вище, відповідно до пункту 4.1. статуту КВЖРЕП № 10 майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства (пункт 4.1. статуту).

На самостійному балансі підприємства в і д о б р а ж а є т ь с я т а к о ж ж и т л о в и й т а н е ж и т л о в и й ф о н д, переданий йому власником або уповноваженим органом для здійснення технічної експлуатації без прав володіння, користування та розпорядження (пункт 4.2. статуту).

Майно підприємства належить йому на праві повного господарського відання (пункт 4.3. статуту).

Отже, пунктом 4.2. статуту КВЖРЕП № 10 передбачено відображення окремо від інших цінностей житлового та нежитлового фонду переданого власником або уповноваженим органом для здійснення технічної експлуатації без прав володіння, користування та розпорядження. Таким чином, суд приходить до висновку, що житловий та нежитловий фонд боржника не входить до складу інших цінностей, не є майном КВЖРЕП № 10 і тому не належить йому на праві повного господарського відання.

Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Положеннями статей 181, 182, 334 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають, зокрема: право власності; речові права, похідні від права власності, в т.ч. право господарського відання.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Чинним на дату створення КВЖРЕП №10 законодавством не було передбачено обов'язкової реєстрації права господарського відання на нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджується факт відсутності реєстрації права господарського відання КВЖРЕП №10 на будь - яке нерухоме майно, у зв'язку з чим судом відхиляються доводи Житомирської міської ради про обов'язкову необхідність відмітки у разі закріплення майна за КВЖРЕП № 10 на праві господарського відання.

Отже, за умови наявності інших доказів, встановлений судом факт відсутності реєстрації права господарського відання КВЖРЕП №10 на будь-яке нерухоме майно, не свідчить про відсутність майна, яке було закріплене за підприємством на праві господарського відання.

Згідно із частинами 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частинами 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частинами 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що КВЖРЕП № 10 не надано та матеріали справи не містять жодних доказів того, що спірне майно, а саме:

- нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі;

- приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі;

- нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі;

- нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі;

взагалі коли-небудь перебувало на балансі КВЖРЕП № 10 або було закріплене за ним уповноваженим органом (власником) на праві господарського відання. КВЖРЕП № 10 не надано та матеріали справи не містять жодних доказів виокремлення вказаних нежитлових приміщень від житлових будинків до здійсненого оформлення права власності на нежитлові приміщення за територіальною громадою м. Житомира. Нежитлові приміщення, на які КВЖРЕП № 10 просить визнати право повного господарського відання, є частинами житлових будинків, які перебувають у комунальній власності та були передані від КВЖРЕП № 10 до КВЖРЕП № 13 згідно додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 1.

Щодо перебування на балансі КВЖРЕП № 10 гаражного боксу загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі інформація міститься виключно у додатку 2 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 120. Доказів закріплення уповноваженим органом вказаного гаражного боксу за КВЖРЕП № 10 на праві господарського відання, або що з передачею на баланс власник майна закріпив його на праві повного господарського відання за банкрутом, заявником не надано.

Господарським судом відхиляються доводи КВЖРЕП № 10, що передача житлових будинків від КВЖРЕП № 10 до КВЖРЕП № 13 підтверджується авізо (т. 6 а.с. 81-82), оскільки така передача підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (т. 14 а.с. 106-194).

Господарський суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Отже, передача КВЖРЕП № 10 житлового фонду та об'єктів комунальної інфраструктури КВЖРЕП № 13 здійснювалася на виконання вимог частини 1 статті 26 Закону про банкрутство відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.03.2012 № 120, прийнятого, зокрема, на підставі власних клопотань КВЖРЕП № 10 та КВЖРЕП № 13.

Господарський суд також враховує, що частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 321 Цивільного Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.03.1999 № 145 "Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" встановлено, що рішення про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна приймає виключно виконавчий комітет міської ради з видачею свідоцтва про право власності (т. 13 а.с. 94-95).

У відповідності до вказаного рішення, виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна.

Так, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.02.2010 №96 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв. м. за адресою м. Житомир, площа Польова, 10 (т. 14 а.с. 98-104).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.06.2010 № 455 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та внесення змін в рішення міськвиконкому" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, приміщення магазину загальною площею 219,30 кв.м. за адресою м. Житомир, пров. Юрія Кондратюка, 11 (т. 14 а.с. 72-79).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07.11.2012 № 466 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та внесення змін" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, нежитлові приміщення загальною площею 322,40 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 55; нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,20 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Корольова, 46 (т. 14 а.с. 80-89).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.10.2012 № 445 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна та внесення змін" вирішено, серед іншого, оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам з видачею свідоцтва про право власності, зокрема, нежитлове приміщення загальною площею 107,20 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 41; нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 42/7; нежитлове приміщення загальною площею 338,00 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, 53; нежитлові приміщення загальною площею 329,90 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Космонавтів, 38/17; нежитлове приміщення загальною площею 61,70 кв.м. за адресою м. Житомир, вул. Селецька, 21; майновий комплекс будівель загальною площею 763,00 кв.м. за адресою м. Житомир, пров. другий Кривий Брід, 2 (т. 14 а.с. 90-97).

Право власності на нежитлове приміщення загальною площею 107,2 кв.м по вул. Вітрука, 41 в м. Житомирі; нежитлові приміщення загальною площею 516,6 кв.м по вул. Вітрука, 42/7 в м. Житомирі; нежитлове приміщення з підвалом загальною площею 338,0 кв.м по вул. Вітрука, 53 в м. Житомирі; нежитлові приміщення загальною площею 322,4 кв.м по вул. Вітрука, 55 в м. Житомирі; приміщення магазину загальною площею 219,3 кв.м по вул. Юрія Кондратюка, 11 в м. Житомирі; нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м по вул. Космонавтів, 38/17 в м. Житомирі; нежитлові приміщення з підвалом загальною площею 973,2 кв.м по вул. Корольова, 46 в м. Житомирі; нежитлове приміщення загальною площею 12,0 кв.м по площі Польовій,10 в м. Житомирі; нежитлове приміщення загальною площею 61,7 кв.м по вул. Селецькій, 21 в м. Житомирі оформлене та належить територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності (матеріали оскарження; а.с. 43-51). Гаражний бокс загальною площею 69,0 кв.м по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі входить до складу майнового комплексу будівель загальною площею 763,00 кв. м. по пров. 2-ому Кривий Брід, 2 в м. Житомирі, право власності на який оформлене та належить територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності (матеріали оскарження; а.с. 52).

Рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.02.2010 № 96, від 24.06.2010 № 455, від 07.11.2012 № 466 та від 17.10.2012 № 445, якими прийнято рішення про оформлення права власності на спірне нерухоме майно, та свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно, КВЖРЕП № 10 не оскаржувалися та є чинними.

З урахуванням викладеного, судом не приймаються до уваги доводи заявника, що право власності на всі спірні об'єкти оформлено після визнання КВЖРЕП № 10 банкрутом.

Господарським судом також відхиляються доводи заявника щодо необхідності врахування висновків про застосування норм права, викладених у постанові Верховного суду від 03.10.2018 у справі № 10/05/5026/1138/2012, з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом спору у справі № 10/05/5026/1138/2012 є визнання недійсним рішення Черкаської обласної ради в частині п.п. 1.2 п. 1, про зобов'язання Черкаської обласної ради відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Комунального підприємства "Черкаське обласне підприємство з забезпечення діяльності установ соціального захисту" Черкаської обласної ради шляхом повернення йому нерухомого майна.

Предметом ж спору у даній справі є визнання права повного господарського відання на нерухоме майно.

Тобто, справа № 10/05/5026/1138/2012 та дана справа не є аналогічними ні за предметом спору, ні за фактичними обставинами та матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин.

Слід зауважити, що обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 ГПК України).

Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 238 ГПК України мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії".). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів КВЖРЕП № 10 та Житомирської міської ради та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного суду у справі №910/13407/17.

З урахуванням встановлених судом обставин відсутності будь-яких доказів перебування спірного нерухомого майна на балансі КВЖРЕП № 10, закріплення вказаного майна за банкрутом на праві господарського відання, чинності рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради про оформлення права власності та свідоцтв про право власності на нерухоме майно, на підставі основних принципів господарського судочинства, таких як верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим у задоволенні заяви КВЖРЕП №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно слід відмовити.

Керуючись статтями 13, 73-80, 123, 129, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 22-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Комунального виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства №10 до Житомирської міської ради про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно відмовити.

2. Судовий збір, пов'язаний з розглядом справи, покладається на Комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство №10.

Ухвала господарського суду набирає законної сили 18.12.2018.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Житомирської області в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повний текст ухвали складений та підписаний 20.12.2018.

Суддя Костриця О.О.