ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 917/203/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

за участю представників:

Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» - Шмельова М.М.,

Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради - Дрозда О.В.;

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод»

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018

у складі колегії суддів: Ільїн О.В. (головуючий), Гетьман Р.А., Слободін М.М.

та на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.06.2018

у складі судді Киричук О.А.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод»

до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради

про зобов'язання зареєструвати податкові накладні.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної

інстанції

1. 01.03.2015 між Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» (позивач) та Комунальним підприємством «Кременчукводоканал» (відповідач) було укладено Договір № 2065 на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.

Відповідно до 1.1. Договору відповідач зобов'язується надати позивачу послуги з централізованого постачання холодної питної води та централізованого водовідведення, для його господарсько-питних потреб і технологічних потреб та прийняти від позивача каналізаційні стоки, а позивач зобов'язується розрахуватись за вищезазначені послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, які визначені цим договором.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2, 3.1, 3.4 Договору відповідач надає послуги позивачу відповідно до встановленого ліміту та до діючих тарифів. Позивач розраховується з відповідачем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача. Розрахунковим періодом оплати послуг, є умовний місяць: з 23 по 23 число наступного місяця. Зняття показів засобів обліку здійснюється щомісяця самим позивачем. Позивач не пізніше 24 числа звітного місяця повинен подавати відповідачу інформацію про спожиті послуги централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення по кожному об'єкту, де вказуються попередні та поточні покази засобів обліку та інше.

Додатковою угодою № 1 до Договору, підписаною з протоколом розбіжностей, сторонами змінено порядок розрахунків, а саме: розрахунковим періодом оплати послуг, є один умовний місяць: з 23 по 23 число, позивач розраховується за надані послуги з водопостачання та водовідведення попередньою оплатою в розмірі 50 % від об'ємів водопостачання та водовідведення минулого місяця з остаточним розрахунком по закінченню розрахункового періоду.

Відповідно до п. 3.8 Договору фактом прийняття-передачі послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення є акт виконаних робіт, який позивач отримує разом з рахунком за надані послуги.

Згідно з п. 3.5 Договору, відповідач зобов'язаний надати позивачу податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України, скріплену електронним підписом уповноваженої особи й зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкову накладну в електронній формі відповідач надає позивачу не пізніше 15-ти календарних днів з моменту її складання.

2. На виконання умов договору позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення, на підставі виставлених рахунків відповідача, сплачено 4 313 433, 60 грн (за період з 01.01.2016 по 31.07.2017) з урахуванням сум податку на додану вартість, яка складає 698 863, 11 грн.

3. Позивач вказував, що в порушення договірних зобов'язань відповідач у встановлений договором строк не склав податкові накладні в електронній формі з дотриманням її реєстрації, як цього вимагає чинне законодавство, і за цих підстав позивач не мав можливості включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки відсутні податкові накладні.

Подання позовної заяви

4. 27.02.2018 ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовом до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про зобов'язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2017 по 31.07.2017 включно, для включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 698 863, 11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права позивача включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту через невиконання відповідачем договірного зобов'язання з складення податкових накладних в електронній формі.

Розгляд справи судами

5. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.06.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018, у задоволенні позову відмовлено.

6. Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляло покупця права на включення спірної суми до податкового кредиту. При цьому позивач наділений правом у відповідності до умов статті 201 Податкового кодексу України нарахувати суми податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної на підставі рахунків за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, який виставляється платнику податку за надані послуги та містить загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, вартість яких визначається за приладами обліку, оскільки такий рахунок для отримувача послуг є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до складу податкового кредиту, без отримання податкової накладної.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. 21.09.2018 ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 та рішення Господарського суду Полтавської області від 05.06.2018 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод».

8. Посилання зроблені на неповне дослідження доказів та неправильне застосування положень статей 173, 174, 179, 180, 193 ГК України, статей 628, 629 ЦК України, статті 201 ПК України та на неврахування висновків Верховного Суду при розгляді аналогічних спорів.

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу

9. 22.10.2018 до Верховного Суду від Комунального підприємства «Кременчукводоканал» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому з посиланням на правильність застосування судами норм права наведено прохання залишити без змін оскаржені судові рішення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

10. Предметом позову у даній справі є зобов'язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість.

11. Згідно з пунктом 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

12. Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

13. У пункті 198.6 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

14. Водночас, згідно з п.п. 201.11. Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є рахунок, який виставляється платнику податку за … інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

15. Державна фіскальна служба України, керуючись статтею 52 Податкового кодексу України, у листах від 18.07.2016 № 15372/6/99-99-15-03-02-15, від 04.07.2016 № 14516/6/99-99-15-03-02-15, від 18.05.2016 № 10888/6/99-99-15-03-02-15 зазначала, що якщо рахунок за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, який виставляється платнику податку за надані послуги, містить загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, вартість яких визначається за приладами обліку, то такий рахунок для отримувача послуг є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до складу податкового кредиту, без отримання податкової накладної.

16. Оскільки судами встановлено, що рахунки, надані позивачу у відповідності до умов договору, містять всю необхідну інформацію, передбачену вимогами п.п. а п. 201.11 статті 201 ПК України (загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця - КП «Кременчукводоканал», вартість послуг визначена за приладами обліку (показники зазначаються), то це надає право та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної.

17. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту.

18. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах у справах №№ 925/494/17, 917/877/17, що спростовує твердження скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду при розгляді аналогічних спорів.

19. Крім того, аналіз змісту положень статей 173, 174, 179, 180, 193 ГК України, статей 628, 629 ЦК України, свідчить про правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, що передбачене пунктом 3.5 Договору зобов'язання відповідача щодо надання податкової накладної, складеної в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації, не пов'язується з виконанням позивачем своїх зобов'язань щодо оплати послуг, оскільки виникає в разі невиконання продавцем приписів податкового законодавства.

20. Тому відхиляються колегією суддів доводи скаржника, що відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання, адже обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства. При цьому вказівка у Договорі про обов'язок відповідача надати замовнику податкову накладну не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

21. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

22. Тому судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги стосовно неповноти встановлення обставин справи і дослідження доказів, оскільки це призведе до встановлення нових обставин справи та переоцінки доказів, тобто до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Доводів, які б спростовували правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, у касаційній скарзі не наведено.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Таким чином, оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» і про залишення без змін постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 та рішення Господарського суду Полтавської області від 05.06.2018.

В. Висновки про правильне застосування норм права

24. Згідно з п.п. 201.11. Податкового кодексу України рахунок за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, який виставляється платнику податку за надані послуги та містить загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, вартість яких визначається за приладами обліку, є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до складу податкового кредиту, без отримання податкової накладної.

При цьому зобов'язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість виникає саме з податкового законодавства, а не з договірних відносин, а відтак не є господарським зобов'язанням.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 та рішення Господарського суду Полтавської області від 05.06.2018 у справі № 917/203/18 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук