ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

19.12.2018

Справа № 910/16782/18

Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Метизкомплект” про видачу судового наказу про стягнення заборгованості

з товариства з обмеженою відповідальністю “Інжиніринг-Груп”

у розмірі 83 354,55 грн. за договором купівлі-продажу №14/08/18-92 від 14.08.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Метизкомплект” звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю “Інжиніринг-Груп” у розмірі 83 354,55 грн. за договором купівлі-продажу №14/08/18-92 від 14.08.2018р.

Розглянувши подану заяву на предмет наявності правових підстав для видачі судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім’я (прізвище, ім’я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред’явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року “Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України”, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу № б/н від 12.12.2018 року вбачається, що заявником на підтвердження сплати судового збору подано копію платіжного доручення № 1226 від 07.12.2018 року на суму 176,20 грн.

Крім того, суд зазначає, що на даному платіжному дорученні № 1226 від 07.12.2018 року на суму 176,20 грн. міститься відмітка Відділення №290 АТ "УкрСиббанк" від 07.12.2017.

Таким чином, заявником не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Так, судом встановлено, що заявником не дотримано вимог п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ГРК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва –

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю “Метизкомплект” у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю “Інжиніринг-Груп” у розмірі 83 354,55 грн. за договором купівлі-продажу №14/08/18-92 від 14.08.2018р.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                С.М. Мудрий