СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. справа №917/325/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача ОСОБА_5 (адвокат, довіреність №1-07 від 04.05.2018р.);
від відповідача ОСОБА_6 (адвокат, довіреність №20/2 від 17.04.2018р.);
від третьої особи на стороні Позивача:ОСОБА_7 (адвокат, довіреність №14-120 від 08.06.2018р.);
від третьої особи 1 на стороні Відповідача:не зявився;
від третьої особи 2 на стороні Відповідача:не зявився;
від третьої особи 3 на стороні Відповідача:не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ
на рішення господарського суду Полтавської області
ухваленого 17.07.2018р. (повний текст підписано 20.07.2018р.) у м. Полтаві
у справі №917/325/18 (суддя Киричук О.А.)
за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», м. Полтава
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні ПозивачаПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача 1. Комунального підприємства «Житлово-комунальний комбінат с.Розсошенці Полтавського району», с. Розсошенці Полтавської області; 2. Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)», с.Кустолово-Суходілка Машівського району Полтавської області; 3. Підприємства об'єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих», м.Полтава
про стягнення 3158086,19грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», м. Київ (наразі Акціонерне товариство «Укртрасчгаз») (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», м. Полтава (далі Відповідач) про стягнення 3158086,19грн., у тому числі:

- 2576361,14грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу наданих у квітні, червні, грудні 2016р. на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р.;

- 328142,11грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, нарахованої за період з 16.06.2017р. по 14.12.2017р. на послуги балансування за грудень 2016р. та нарахованої за період з 29.06.2017р. по 28.12.2017р. на послуги балансування обсягів природного газу за квітень, червень 2016р.

- 57779,49грн. 3% річних за прострочення виконання грошових зобовязань, нарахованих за період з 16.06.2017р. по 15.03.2018р. на послуги балансування за грудень 2016р. та нарахованої за період з 29.06.2017р. по 15.03.2018р. на послуги балансування обсягів природного газу за квітень, червень 2016р.

- 195803,45грн. інфляційної індексації на заборгованість, нарахованої за період з липня 2017р. по березень 2018р.

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.04.2018р. було призначено справу №917/325/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі Третя особа на стороні Позивача).

Ухвалою від 10.05.2018р. до участі у справі №917/325/18 було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача:

- Комунальне підприємство «Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці» Полтавського району», с. Розсошенці Полтавської області (далі Третя особа 1 на стороні Відповідача)

- Державне підприємство «Сільськогосподарське Підприємство Машівської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№9)» (наразі Державна установа «Машівська виправна колонія (№9) (далі Третя особа 2 на стороні Відповідача)

- «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих», м. Полтава (наразі - Підприємство об'єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих») (далі Третя особа 3 на стороні Відповідача).

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018р. (повний текст підписано 20.07.2018р.) у справі №917/325/18 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» було відмовлено в повному обсязі.

4. Означене рішення суду було обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту безпідставного проведення у травні-червні 2017р. перерахунку місячних небалансів Відповідача за минулий рік, оскільки такий перерахунок, відповідно до п.3 глави 4 ХІV Кодексу газотранспортної системи, має бути зроблений до 14-го числа місяця, наступного за звітним. Окрім того, судом першої інстанції також було зазначено, що оператор газотранспортної системи не наділений правом корегувати, тобто перераховувати, місячні небаланси попередніх газових місяців, по яким ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу, позиція стосовно чого підтверджується висновком Регулятора Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу, викладеним у листі №7044/16.3.2/7-17 від 27.06.2017р.

ІІ. ОСОБА_8 зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Акціонерне товариство «Укртрансгаз», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018р. у справі №917/325/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

6. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає:

- Відповідач як оператор ГРС у квітні, червні та грудні 2016р. порушував вимоги п.2 глави 1 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи в частині обовязку з надання Позивачу достовірної інформації про фактичні обсяги споживання газу споживачами, що отримують природний газ з газорозподільної системи Відповідача за попередній газовий місяць. У Відповідача був несанкціонований відбір природного газу, що останнім приховувався шляхом його не відображення в інформації, яку Відповідач повинен надавати Позивачу на виконання вимог п.2 глави 1 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи, у зв'язку з чим такі обсяги несанкціоновано відібраного природного газу з газорозподільної системи Відповідача склали відповідні обсяги негативних небалансів;

- неврахування місцевим судом тієї обставини, що Позивач до 28.04.2018р. (змінено та викладено в новій редакції розділ ХІІ Кодексу газотранспортної системи) не мав повноважень здійснювати алокацію у точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до газорозподільної системи Відповідача, водночас, після набуття чинності нової редакції розділом ХІІ Кодексу газотранспортної системи у Позивача виникли виключні повноваження здійснювати алокацію, за результатами якої Позивачем були алоковані обсяги негативних місячних небалансів Відповідача за квітень, червень та грудень 2016р.;

- посилання місцевого суду на лист голови НКРЕКП №7044/16.3.2/7-17 від 27.06.2017р. є хибним, оскільки останнього не наділено жодними повноваженнями стосовно надання розяснень чи тлумачень нормативно-правових актів, у зв'язку з чим, висновки наведені у вказаному листі не мають жодної обовязкової сили та навіть суперечить умовам договору та Кодексу газотранспортної системи;

- судом при прийнятті оскаржуваного рішення не були зясовані в повній мірі обставини, що мають значення для справи. Так, суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог, безпідставно не навів мотивів відмови в задоволенні заявлених Позивачем штрафних санкцій. Між тим, матеріали справи свідчать про те, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано, з порушенням норм процесуального кодексу, прийнято оскаржуване рішення без врахування доводів та доказів, наданих Позивачем.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

7. Відповідачем в межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу №14/10946 від 22.10.2018р. (а.с.а.с.233-243 т.3), за змістом якого проти її доводів та вимог заперечував, зазначаючи про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду з підстав:

- факту відсутності між сторонами боргу за договором щодо кількості протранспортованих обсягів природного газу, підтверджений актом планової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ №232, складеного НКРЕКП від 11.12.2017р., спростовує твердження Позивача стосовно несанкціонованого відбору природного газу;

- в порушення умов договору та Кодексу газотранспортної системи Позивачем не дотриманого відповідного порядку визначення небалансу, що передбачає направлення Відповідачу відповідного звіту про надання послуг з балансування та надання змоги останньому самостійно врегулювати небаланс у визначені строки;

- Позивачем в коригуючи актах та розрахунках вартості послуг балансування за квітень, червень, грудень 2016р. неправильно застосований коефіцієнт компенсації що дорівнює 1,2, який при розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, повинен дорівнювати 1;

- судом першої інстанції правомірно прийнято до уваги листи-розяснення НКРЕКП, оскільки саме цей орган відповідно до покладених на нього завдань розглядає звернення споживачів та надає розяснення з питань застосування нормативно-правових актів НКРЕКП, в тому числі норм Кодексу газотранспортної системи.

8. Підприємством об'єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих» в межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу №01-306 від 29.10.2018р. (а.с.а.с.5-12 т.4), за змістом якого проти її доводів та вимог заперечував, зазначивши про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду з підстав врахування місцевим судом при ухвалені рішення нормам Кодексу газотранспортної системи, якими чітко встановлені строки, в межах яких оператор газотранспортної системи має визначати небаланс замовника послуг, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню. При цьому, оператор газотранспортної системи не наділений правом корегувати місячні небаланси попередніх газових місяців, по яким ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

9. Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», в межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу №14/4-2825 від 30.10.2018р. (а.с.а.с.30-39 т.4), за змістом якого зазначено, що апеляційна скарга Позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з підстав:

- порушення Відповідачем, як оператором ГРС у квітні, червні, грудні 2016р. вимог п.2 глави 1 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи в частині обовязку надання Позивачу достовірної інформації про фактичні обсяги споживання газу споживачами, що отримують природний газ з газорозподільної системи Відповідача, за попередній газовий місяць, а також в частині зазначення постачальників таких обсягів природного газу для споживачів з інформацією про підтверджений та фактичний обсяг спожитого природного газу;

- набуттям чинності нової редакції розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи з 28.04.2017р., внаслідок чого у Позивач виникли виключні повноваження здійснювати алокацію, за результатами якої Позивачем і були блоковані обсяги негативних місячних небалансів Відповідача за квітень, червень та грудень 2016р., які були встановлені за результатами алокації після співставлення даних номінацій, поданих Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на квітень, червень, грудні 2016р. по точках входу та по точках виходу, та звітів Відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу, в результаті чого були виявлені випадки віднесення Відповідачем фактичних обсягів споживачів на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», без надання останнім номінацій на транспортування таких обсягів природного газу.

10. Комунальним підприємством «Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району», 01.11.2018р. (після спливу визначеного апеляційним судом в ухвалі від 16.10.2018р. строку для надання відзиву до 31.10.2018р.) був надісланий поштовою організацією відзив на апеляційну скаргу, без клопотання про поновлення процесуального строку на його подання та обґрунтування наявності поважних причин для цього, внаслідок чого такий відзив в порядку ч.2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України залишається апеляційним судом без розгляду.

Своєю чергою, Державна установа «Машівська виправна колонія (№9)» в межах строку (до 31.10.2018р.) встановленого апеляційним судом, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзив на апеляційну скаргу не надала.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

11. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 11.10.2018р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_9 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_10

12. Ухвалою від 16.10.2018р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/325/18, а ухвалою від 05.11.2018р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» у судовому засіданні на 28.11.2018р. з подальшим відкладенням на 05.12.2018р. з повідомленням учасників справи.

13. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2018р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв'язку із знаходженням на лікарняному головуючого, судді-доповідача ОСОБА_9, відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи №917/325/18.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2018р. у справі №917/325/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1 та судді Пушай В.І., Чернота Л.Ф.

14. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2018р. означена судова колегія прийняла апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до свого провадження із розглядом у судовому засіданні, що відбудеться у визначену попереднім складом суду дату та час - 05.12.2018р. о 16:30 з метою забезпечення прав учасників справи відносно належного повідомлення про судовий розгляд та гарантій розумного строку його здійснення.

Ухвалою суду від 05.12.2018р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 26.12.2018р. об 14:00.

15. Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2018р. «Щодо повторного автоматичного розподілу справ» у зв'язку із знаходженням у відпустці члена судової колегії, суддів Черноти Л.Ф., відповідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, її було замінено на суддю Стойку О.В. відповідно, що вбачається з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2018р. у справі №917/325/18.

16. Враховуючи викладене в п.п.11-16 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

17. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

18. У судовому засіданні 26.12.2018р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник Відповідача у судовому засіданні 26.12.2018р. проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу №14/10946 від 22.10.2018р., наголосивши на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Представник Третьої особа на стороні Позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у відзиві на апеляційну скаргу №14/4-2825 від 30.10.2018р., додатково надавши через канцелярію суду письмові пояснення, відповідно до яких:

- твердження Відповідача про наявність договірних відносин між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Державною установою «Машівська виправна колонія (№9)» у квітні 2016р. не відповідають дійсності та є такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, як і аргументи Відповідача щодо здійснення Комунальним підприємством «Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району» оплат за природний газ отриманий на підставі договорів постачання природного газу №3794/1617-ТЕ-24 від 29.09.2016р., №3795/1617-БО-24 від 31.10.2016р. та №3826/1617-КП-24 від 20.12.2016р. за рахунок спільних протокольних рішень.

Представники Третіх осіб на стороні Відповідача 1, 2 та 3, попри належне повідомлення (а.с.а.с.103, 104, 106 т.4) у судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення їх належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

19. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

20. Як було встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 17.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (організаційно-правова форма в подальшому змінена на Акціонерне товариство) (Оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (Замовник) укладено договір транспортування природного газу № (договір а.с.а.с.23-33 т.1), який відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015р., відповідно до умов п.2.1. якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з п.2.2 договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

21. За змістом п.2.3. договору, до послуг, які можуть бути надані Замовнику за цим договором, належать: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та відбираються з неї.

22. В п.2.5. договору сторони погодили, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи

У п.5.1. договору сторонами було погоджено, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, визначення та перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи та з урахуванням цього договору.

23. Відповідно до п.9.1. договору, у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу газотранспортної системи в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов'язаний сплатити Оператору за послуги балансування.

При цьому, у п.9.4. договору сторонами передбачено, що Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру, останній зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів.

Своє чергою, згідно з п.11.4. договору, послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора газотранспортної системи на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовника відповідно до Кодексу газотранспортної системи та розділу ІХ цього договору.

24. За змістом п.13.5. договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

25. У п.17.1. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016р., умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015р. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

26. Так, місцевим судом встановлено, що Позивачем, як Оператором за договором транспортування природного газу № від 17.12.2016р. було здійснено процедуру алокації Відповідача, за результатами якої встановлена наявність у Відповідача негативних місячних небалансів у квітні, червні, грудні 2016р.

26.1. За даними Позивача в грудні 2016р. обсяг негативного небалансу Відповідача склав 247,588тис. куб.м. На підтвердження означеного факту подано до суду звіт про надані послуги з транспортування (по точкам входу/виходу операторів газорозподільних систем) за грудень 2016р. (а.с.39 т.1). Відповідно до звіту Відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за грудень 2016р. (а.с.а.с.41, 42 т.1), в V рядку в графі «Підтверджений обсяг номінацій» якого зазначено загальний номінований обсяг природного газу у розмірі 26504,000тис. куб.м., а у графі «Фактичний обсяг за місяць» вказаний обсяг природного газу в розмірі 19851,551тис. куб.м. Своєю чергою, в реєстрі фактичного споживання природного газу промисловими споживачами Відповідача, які уклали договори на постачання газу з Позивачем з ресурсу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (а.с.40 т.1) в грудні 2016р. Відповідачем вказаний фактичний обсяг спожитого природного газу в розмірі 86,327тис. куб.м.

Водночас, у звіті про поділ фактичного обсягу (об'єму) природного газу, відібраного з точки виходу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачання) у розрізі їх контрагентів (споживачів) за грудень 2016р. (а.с.а.с.43-45 т.1), вказано, що Відповідач розподілив 247,588тис. куб.м. на Комунальне підприємство «Житлово-комунальний комбінат с.Розсошенці Полтавського району», який нібито був отриманий Відповідачем з ресурсу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що останнє заперечує.

26.2. У квітні 2016р. за даними Позивача обсяг негативного небалансу Відповідача склав 2,114тис. куб.м. На підтвердження цього факту Позивач надав звіт про надані послуги з транспортування (по точкам входу/виходу операторів газорозподільних систем) за квітень 2016р. (а.с.51 т.1) Відповідно до звіту Відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за квітень 2016р. (а.с.а.с.53, 54 т.1), в V рядку в графі «Підтверджений обсяг номінацій» якого зазначено загальний номінований обсяг природного газу у розмірі 6164,000тис. куб.м., а у графі «Фактичний обсяг за місяць» вказаний обсяг природного газу в розмірі 3093,561тис. куб.м. Своєю чергою, в реєстрі обсягів природного газу, використаного споживачами за договорами з Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в зоні діяльності Відповідача (а.с.52 т.1), останній розподілив на Державну установу «Машівська виправна колонія (№9)» 2,114тис. куб.м. природного газу.

26.3. За даними Позивача в червні 2016р. обсяг негативного небалансу Відповідача склав 1,067тис. куб.м. На підтвердження цього факту Позивач надав звіт про надані послуги з транспортування (по точкам входу/виходу операторів газорозподільних систем) за червень 2016р. (а.с.60 т.1) Відповідно до звіту Відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за червень 2016р. (а.с.а.с.61, 62 т.1), в V рядку в графі «Підтверджений обсяг номінацій» якого зазначено загальний номінований обсяг природного газу у розмірі 2037,000тис. куб.м., а у графі «Фактичний обсяг за місяць» вказаний обсяг природного газу в розмірі 1840,227тис. куб.м. Своєю чергою, в реєстрі обсягів природного газу, використаного споживачами за договорами з Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в зоні діяльності Відповідача (а.с.63 т.1), останній розподілив на Державну установу «Машівська виправна колонія (№9)» 1,067тис. куб.м. природного газу.

27. За результатом виявленого небалансу у квітні, червні та грудні 2016р. Позивачем були надані Відповідачу послуги балансування обсягів природного газу, на підтвердження чого було складено односторонні акти з розрахунками вартості послуг балансування №12-16--БАЛАНС від 25.05.2017р. (а.с.а.с.36, 37 т.1), №04-16--БАЛАНС від 29.05.2017р. (а.с.а.с.48, 49 т.1), №06-16--БАЛАНС від 29.05.2017р. (а.с.а.с.57, 58 т.1).

28. Згодом, Позивачем на адресу Відповідача було направлено рахунки на оплату за послуги балансування обсягів природного газу в грудні, квітні, червні 2016р. №12-16--БАЛАНС на суму 2548452,98грн. (а.с.38 т.1), №04-16--БАЛАНС на суму 19211,69грн. (а.с.50 т.1), №06-16--БАЛАНС на суму 8696,47грн. (а.с.59 т.1). Докази відправлення означених документів засобами поштового зв'язку містяться в матеріалах справи. (а.с.а.с.34, 46, 55 т.1) Факт отримання Відповідачем актів та рахунків на оплату вбачається з відбитку штампу підприємства на супровідних листах (а.с.а.с.91, 98, 105 т.1) та відмітки про отримання на повідомленні.

Наразі, будь-яких доказів оплати означених рахунків у встановлений п.9.4 договору строк матеріали справи не містять, так само, як і доказів припинення відповідних грошових зобовязань у будь-який інший передбачений діючим законодавством спосіб. За твердженням Відповідача, у нього відсутні правові підстави для оплати вказаних актів надання послуг балансування в грудні, квітні, червні 2016р., з огляду на їх складення лише в травні 2017р.

29. Вказані в п.п.20-28 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

30. Також з матеріалів справи та пояснень присутніх у судовому засіданні учасників справи, апеляційним судом встановлено, що:

- Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не подавало, а Позивач не підтверджував номінації щодо Комунального підприємства «Житлово-комунальний комбінат с.Розсошенці Полтавського району» на грудень 2016р.; Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не постачало природний газ Комунальному підприємству «Житлово-комунальний комбінат с. Розсошенці Полтавського району» в грудні 2016р. в обсязі 247,588тис. куб.м.;

- у квітні 2016р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Державною установою «Машівська виправна колонія (№9)» були відсутні договірні відносини; враховуючи відсутність договірних відносин Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не здійснювало постачання природного газу Державній установі «Машівська виправна колонія (№9) у квітні 2016р., що також підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017р. у справі №910/10225/16

- Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не подавало, а Позивач не підтверджував номінації щодо Підприємства об'єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих» на червень 2016; Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не постачало природний газ Підприємству об'єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих» у червні 2016 в обсязі 1,067тис. куб.м.;

30. Між тим, учасниками до матеріали справи були надані, а судом залучені:

- договори №3338/16-ТЕ-24 від 24.12.2015р., №3339/16-БО-24 від 15.12.2015р. та додаткові угоди, що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Державною установою «Машівська виправна колонія (№9) стосовно передачі у власність природного газу у період з січня по березень 2016р. (а.с.а.с.23-46 т.2)

- договори №3826/1617-КП-24 від 24.12.2016р., №3794/1617-ТЕ-24 від 20.09.2015р., що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Житлово-комунальний комбінат с.Розсошенці Полтавського району» стосовно передачі у власність природного газу у період з жовтня по грудень 2016, січня по березень 2017р. Крім того, було надано додаткові угоди до них, а також докази несвоєчасності виконання зобовязань (а.с.а.с.47-99 т.2)

- договір №3336/16-ТЕ-24 від 21.12.2015р., додаткові угоди до нього, що було укладено між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Підприємством об'єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих» стосовно передачі у власність природного газу у період з січня по березень 2016р. (а.с.а.с.100-129 т.2)

- копії сальдо підприємств-споживачів газу означених вище за цими договорами, операцій за ними, банківські виписки тощо (а.с.а.с.130-237 т.2)

31. Також матеріали справи містять постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017р., залишену без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2017р. у справі №910/10225/16 (а.с.а.с.180-210 т.1), за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», якими було встановлено, що у квітні та червні 2016р. не замовлялися послуги з транспортування (не надавалися номінації) стосовно обсягів природного газу, який було спожито зокрема Державною установою «Машівська виправна колонія (№9) та Підприємством об'єднання громадян «Полтавське учбово-виробниче підприємство «Полтаваелектро» Українського товариства сліпих» відповідно.

32. Своєю чергою, Відповідачем до суду першої інстанції було надано:

- листи НКРЕКП №2840/16.3/7.16 від 25.03.2016р., №7044/16.3.2/7-17 від 27.06.2017р. (а.с.а.с.22-26 т.3), якими було розяснено, що коефіцієнт компенсації має розраховуватись від загального обсягу небалансу по відношенню до обсягу природного газу отриманого на ГРС.

- акт звірки взаємних рахунків, відповідно до якого станом на 31.12.2016р. сальдо на користь Відповідача становить 328845,17грн. (а.с.17 т.3) та акт планової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ №232, складеного НКРЕКП від 11.12.2017р. (а.с.а.с.27-40 т.3), яким на думку Відповідача, встановлена відсутність між сторонами боргу за договором щодо кількості протранспортованих обсягів природного газу.

33. Акціонерне товариство «Укртрансгаз», враховуючи факт нездійснення Відповідачем оплати за надані послуги балансування, оформлених актами №12-16--БАЛАНС від 25.05.2017р., №04-16--БАЛАНС від 29.05.2017р., №06-16--БАЛАНС від 29.05.2017р. звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з Відповідача 3158086,19грн., у тому числі: 2576361,14грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 328142,11грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, нарахованої за період з 16.06.2017р. по 14.12.2017р. на послуги балансування обсягів природного газу за грудень 2016р. та нарахованої за період з 29.06.2017р. по 28.12.2017р. на послуги балансування обсягів природного газу за квітень, червень 2016р.; 57779,49грн. 3% річних за прострочення виконання грошових зобовязань, нарахованих за період з 16.06.2017р. по 15.03.2018р. на послуги балансування обсягів природного газу за грудень 2016р. та нарахованої за період з 29.06.2017р. по 15.03.2018р. на послуги балансування обсягів природного газу за квітень, червень 2016р. та 195803,45грн. інфляційної індексації на заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу за грудень, квітень, червень 2016р., нарахованої за період з липня 2017р. по березень 2018р.

34. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом в контексті приписів Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015р., чинних на дату виникнення спірних правовідносин сторін.

VI. Оцінка апеляційного суду:

35. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного субєктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

36. Сутність розглядуваного спору полягає у примусовому стягненні з Відповідача заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу наданих у квітні, червні, грудні 2016р. на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. та нарахованих відповідно до ст.ст.611, 625 Цивільного кодексу України на суму означених порушених (прострочених у виконанні) грошових зобов'язань пені, передбаченої п.13.5 договору, 3% річних та інфляційної індексації.

37. Беручи до уваги правову природу укладеного договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом, насамперед, за нормами Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015р. (далі Кодекс ГТС), а також нормами Цивільного та Господарського Кодексів України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких вирішувалось питання відносно розглядуваного спору. Поряд із цим, застосовними до розглядуваних правовідносин (зважаючи на коло їх учасників) є також Кодекс газорозподільчих систем, затверджений Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015р. (далі Кодекс ГРС) та Правила постачання природного газу, затверджені постановою цієї Комісії №2496 від 30.09.2015р. (далі правила постачання природного газу).

38. За змістом п.7 глави 3 Розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи (в редакції чинній на дату спірних правовідносин), вбачається, що місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок надання послуг балансування, тоді як п.4.1 укладеного між сторонами договору встановлює обовязок Замовник своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, а також вчасно врегульовувати небаланси. У разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу, відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця наступного за газовим місяцем, Замовник зобовязаний сплатити Оператору за послуги балансування (п.9.1. договору)

Своєю чергою, відповідно до п.9.4. договору Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру, останній зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів.

39. Враховуючи викладене в п.п.36-38 цієї постанови, сутність заявлених вимог полягає у спонуканні до виконання грошових зобовязань зі сплати послуги балансування та застосуванні наслідків прострочення такого грошового зобовязання, оцінка обґрунтованості яких (вимог) перебуває у залежності від послідовного встановлення наступної низки фактичних обставин:

- чи була надана/спожита послуга з балансування (включає в себе встановлення негативного небалансу у спірний період та його не врегулювання впродовж визначеного строку Відповідачем);

- чи була вірно визначена вартість такої спожитої послуги і чи настав момент її оплати;

- чи була ця послуга оплачена Відповідачем у фактично наданих/спожитих обсягах або грошове зобовязання останнього припинилося з інших передбачених діючим законодавством підстав, які (фактичні обставини) становлять предмет судового дослідження для оцінки законності і обґрунтованості переглядуваного рішення в апеляційному проваджені.

40. Стосовно надання/споживання послуги з балансування у спірний період позиція судової колегії полягав в наступному.

40.1. Пункт 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу визначає серед підстав постачання наявність як укладеного у Споживача договору постачання природного газу з відповідним Постачальником, так і наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб Споживача, на що справедливо вказувала Третя особа на стороні Позивача.

Зі змісту визначення термінів в п.5 розділу І Кодексу ГТС «несанкціонований відбір природного газу», «номінація», «підтверджена номінація» та «підтверджений обсяг природного газу» випливає, що правомірність (санкціонованість) відбору/постачання природного газу конкретному споживачеві вимагає, окрім наявності чинного договору поставки, наявності номінації Постачальника газу (в даному випадку НАК «Нафтогаз України») на відповідні обсяги газу для такого Споживача, підтверджена Оператором ГТС (в даному випадку Позивачем).

Згідно із п.1 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС умовою правомірного споживання (відбору) природного газу Третіми особами 1-3 на стороні Відповідача з його газорозподільчої системи, окрім укладання відповідного договору розподілу природного газу між такими Споживача та Оператором ГРС (в даному випадку Відповідачем), є наявність у конкретного Споживача або його Постачальника (НАК «Нафтогаз») підтверджених обсягів природного газу у розумінні Кодексу ГТС (п.40.2 цієї постанови).

Відтак, остільки небаланс за змістом визначення в п.5 розділу І Кодексу ГТС перебуває в залежності від відбору природного газу замовником послуг з транспортування (Відповідач по відношенню до Позивача в межах укладеного між ними договору п.20 цієї постанови), остільки на наявність такого небалансу безпосередньо впливає факт несанкціонованого відбору газу, що узгоджується із правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 06.03.2018р. у справі №917/492/17, яка всупереч вимог ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України не була врахована місцевим судом.

40.2. Між тим, ані Відповідачем, ані Третіми особами 1-3 на його стороні не доведено правомірності споживання природного газу впродовж спірного періоду за рахунок ресурсу НАК «Нафтогазу» як постачальника підтвердженої номінації останнього матеріали справи не містять (а відносно Третьої особи 2 взагалі не було чинного договору поставки природного газу), що дозволяє констатувати несанкціонованість споживання/відбору природного газу такими споживачами в розмірі всіх (100%) розподілених на них Відповідачем обсягів фактичного споживання у розглядувані періоди.

При цьому, посилання Відповідача з цього приводу на розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016р. №742-р колегією суддів відхиляється, оскільки:

- за змістом ч.ч.2, 3 ст.49 Закону України «Про Кабінет міністрів України» розпорядження (на відміну від постанови Уряду) не є актом нормативного характеру, а отже не відповідає ознакам регуляторного у розумінні ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності) та не замінює (не скасовує обовязковість дотримання) наведених у п.40.1. цієї постанови положень нормативно-правових актів щодо визначення несанкціонованого відбору природного газу за відсутність підтверджених номінацій;

- таке розпорядження хронологічно не розповсюджується на квітень і червень 2016р., а з урахуванням вимоги його п.1 щодо надання номінацій до початку опалювального сезону 2016/2017 (тобто, в жовтні 2016р.) та положень п.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГТС щодо права подати номінацію на період не більше місяця не впливає і на розглядуваний періоду грудня 2016р.

Апеляційний суд також враховує преюдиціальні для розглядуваної справи у розумінні ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини відносно конкретних споживачів (п.31 цієї постанови), які були проігноровані місцевим судом.

40.3. Наразі, питання правомірності/неправомірності ненадання підтверджених номінацій у правовідносинах з постачання природного газу між Постачальником (НАК «Нафтогаз») та Споживачами (Треті особи 1-3 на стороні Відповідача) може бути предметом розгляду у справі за позовом відповідного Споживача до Постачальника, але не впливає на зумовлений відсутністю таких номінацій небаланс у Відповідача. Аналогічна позиція приведена у постанові Верховного суду від 20.02.2018р. у справі №911/653/17.

З цих же самих міркувань судова колегія залишає без правової оцінки позицію Третьої особи на стороні Позивача відносно обґрунтування причин не здійснення постачання з боку НАК «Нафтогаз України» на користь Третіх осіб 1-3 на стороні Відповідача в розглядуваний спірний період визначальним для правильного вирішення цього спору є лише факт такого непостачання, що впливає на кваліфікацію фактичного відбору/споживання природного газу як несанкціонованого.

40.4. Не відображення в алокаціях Відповідача зумовленого несанкціонованим відбором природного газу з ресурсів НАК «Нафтогазу» у спірні періоди і складених на їх підставі актів звірення розрахунків та виїзної перевірки (вказані в п.32 цієї постанови), які (акти) не є первинними документами у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», через хибне уявлення про правомірність постачання/споживання природного газу за відсутністю підтверджених номінацій, не спростовують факт негативного небалансу у розумінні пп.3) п.6 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС, який (небаланс), відповідно, через таке субєктивне ставлення Оператора ГРС, несумісне із п.10 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС, не був своєчасно врегульований докази такого врегулювання, передбачені п.6 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд звертає увагу Відповідача, що за змістом п.10 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС процедура алокації є похідною (визначається наявністю/відсутністю від підтверджених номінацій) від процедури номінації, а не навпаки. Відтак, первісні власні алокації Відповідача, що не враховують несанкціонований відбір газу Споживачами з огляду на відсутність підтверджених номінацій щодо таких Споживачів, не можуть вважатися достовірними первинними документами і джерелом відомостей для актів наданих послуг за відповідні газові місяці, відносно яких місцевий суд дійшов висновку про «закриття сторонами 2016 року і наявність у Відповідача позитивного сальдо» (абз.5 11 стор. рішення).

40.5. Своєю чергою, несанкціонований відбір газу з ГТС, статус якого (несанкціонований) не був змінений і через подальше підписання актів приймання-передачі природного газу між Постачальником та Споживачами, обєктивно зумовлює необхідність фізичного (компенсаційного) балансування Позивачем як Оператором ГТС згідно вимог глави ХІІІ Кодексу ГТС.

Наразі, своєчасно неврегульований Відповідачем небаланс у відповідності до п.7 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС зумовлює надання Оператором ГТС та споживання Відповідачем послуг з комерційного балансування, право на оплату який у відповідності до ч.1 ст.901 та ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України як легітимний обєкт судового захисту за розглядуваними позовом набуває Позивач.

41.Стосовно визначення вартості спожитої послуги та настання моменту її оплати колегія суддів зазначає:

41.1. Слід відмітити, що аргументи Відповідача про некоректність застосування коефіцієнту 1,2 до обсягів балансування замість коефіцієнту 1 є несумісними із його позицією щодо відсутності споживання послуг балансування у спірні періоди в принципі адже опосередковано вказує на незгоду саме із визначенням розміром оплати таких послуг, а не їх надання.

41.2. Апеляційний суд погоджується із позицією Позивача та Третьої особи на його стороні відносно того, що розмір наданих послуг балансування визначений у відповідності до вимог глави 4 розділу ХІV Кодексу ГТС та п.п.7.1. і 9.2. договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р., адже за відсутністю будь-якої підтвердженої номінації у розрізі відповідного Споживача у спірний період весь фактично спожитий/відібраний обсяг природного газу становить обсяг небалансу (100%).

41.3. Відсутність підстав для зменшення відносного значення обсягу небалансу з метою застосування у розрахунку меншого коефіцієнту, утвореного несанкціонованим відбором конкретних споживачів, за рахунок співставлення із загальним обсягом відбору всіх інших споживачів, відносно яких Відповідач здійснював у спірні періоди розподіл природного газу, узгоджується із змістом п.4 глави 5 розділу VІ Кодексу ГРС, спрямованої на подальшу індивідуалізацію кінцевого платника послуг з балансування, несанкціонований відбір газу яким утворив небаланс. Дійсно, запропоноване Відповідачем «узагальнення» обсягів небалансу конкретних споживачів у відносинах із визначення розміру плати за послуги балансування на користь Оператора ГТС призвело б до безпідставного збагачення Оператора ГРС при визначенні розміру плати кінцевого споживача газу на його користь на суму різниці, що утворюється через невиправдане застосування коефіцієнту 1 замість 1,2 (у першому випадку) та коефіцієнту 1,5 або 2 (у другому випадку), що не відповідало б вимогам ст.15 Господарського процесуального кодексу України та п.6 ст.3 Цивільного кодексу України.

41.4. Матеріали справи (п.п.27, 28 цієї постанови) містять докази оформлення та надання Відповідачеві належних документів, що за умовами, визначеними Кодексом ГТС и договором (п.38 цієї постанови) належною мірою у розумінні ст.530 Цивільного кодексу України визначають момент настання оплати наданих послуг, нездійснення чого зумовлює настання прострочення боржника у розумінні ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України.

41.5. Колегія суддів зазначає, що недотримання Позивачем строків складання актів і надання рахунків на оплату послуг балансування (до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, в якому надавалися послуги) у відповідності до ч.1 ст.613 Цивільного кодексу України кваліфікується як прострочення кредитора, яке згідно ч.4 ст.612 цього Кодексу унеможливлює впродовж відповідного періоду прострочення боржника. Однак, означені приписи були враховані Позивачем при визначенні моменту прострочення і початку нарахування 3% річних та пені (а.с.а.с.20, 21 т.1).

42. Стосовно припинення грошового зобовязання з оплати наданих Позивачем і спожитих Відповідачем послуг з балансування зазначає наступне:.

42.1. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

42.2. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598,599 Цивільного кодексу України зобовязання за загальним правилом припиняються виконанням, проведеним належним чином, або у інший спосіб, передбачений договором або діючим законодавством. Наразі жодних доказів, які б підтверджували сплату Відповідачем заборгованості за послуги балансування надані Позивачем у квітні, червні, грудні 2016р. в розмірі 2576361,14грн. Відповідачем не надано та з матеріалів справи не вбачається, а факт такої неоплати останнім не заперечується.

42.3. Позиція Відповідача та місцевого суду, відображена в переглядуваному рішенні, що враховувала розяснення НКРЕКП, фактично зведена до кваліфікації факту несвоєчасного (п.41.5. цієї постанови) складання актів про надані послуги як достатньою підстави їх правомірної несплати.

Між тим, такий висновок не ґрунтується на нормах діючого законодавства, адже:

- ст.613 Цивільного кодексу України не визначає наслідком прострочення кредитора втрату останнім права вимоги;

- сплив/недотримання визначеного п.9.4. договору транспортування природного газу № від 17.12.2015р. та п.4 глави 4 розділу ХІV Кодексу ГТС строку складання за змістом означених норм не визначений підставою для припинення грошового зобовязання з оплати послуг балансування;

- ч.1 ст.901 і ч.3 ст.903 Цивільного кодексу України не передбачають можливість звільнення сторони, яка фактично спожила послуги, від її оплати з мотивів несвоєчасного складання документів для розрахунку, адже наявність/відсутність таких документів не змінюють факт споживання послуги як підстави для її оплати;

- листи НКРЕКП не є підставою для припинення грошових зобовязань у Відповідача перед Позивачем та (без запровадження відповідних змін до Кодексу ГТС) не встановлює преклюзивності строків оформлення актів, так само як і міркування збереження відображення у податковому обліку Відповідача стану, що не відповідає фактично здійсненим господарським операціям, адже вони є первинним подіями для обліку, а не навпаки.

42.4 За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.13.5 договору.

Апеляційний суд перевіривши розрахунок Позивача, дійшов висновку про правомірність заявлених вимог щодо стягнення з Відповідача 328142,11грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, нарахованої за період з 16.06.2017р. по 14.12.2017р. на послуги балансування за грудень 2016р. та нарахованої за період з 29.06.2017р. по 28.12.2017р. на послуги балансування обсягів природного газу за квітень, червень 2016р., 57779,49грн. 3% річних за прострочення виконання грошових зобовязань, нарахованих за період з 16.06.2017р. по 15.03.2018р. на послуги балансування за грудень 2016р. та нарахованої за період з 29.06.2017р. по 15.03.2018р. на послуги балансування обсягів природного газу за квітень, червень 2016р. та 195803,45грн. інфляційної індексації на заборгованість, нарахованої за період з липня 2017р. по березень 2018р.

43. Відтак, на підставі викладеного в п.п.39-42 цієї постанови, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та скасування переглядуваного рішення Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018р. у справі №917/325/18 на підставі ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України та неправильного застосування норм матеріального права та прийняття нового про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» у повному обсязі.

44. За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» витрат зі сплати судового збору як за подання позовної заяви, так і за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018р. (повний текст підписано 20.07.2018р.) у справі №917/325/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018р. (повний текст підписано 20.07.2018р.) у справі №917/325/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №917/325/18, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», м. Полтава про стягнення 3158086,19грн. в повному обсязі.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (36020, м. Полтава, вул. В. Козака, буд. 2-А, ідентифікаційний код 03351912) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) заборгованість в сумі 2576361,14грн. за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015р., пеню за несвоєчасне виконання грошових зобовязань в сумі 328142,11грн., 3% річних за прострочення виконання грошових зобовязань в сумі 57779,49грн., інфляційну індексацію в сумі 195803,45грн.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (36020, м. Полтава, вул. В. Козака, буд. 2-А; ідентифікаційний код 03351912) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 47371,29грн. та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 71056,93грн.

6. Доручити Господарському суду Полтавської області видати накази на примусове виконання цієї постанови, оформивши їх у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

7. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 26.12.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 28.12.2018р.

Головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 28.12.2018р.