РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018Справа № 910/14099/18
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Прибори Ніни Леонтіївни (АДРЕСА_1)

до Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (04211, м. Київ, вул. Йорданська, 11-А)

про стягнення 88 063,68 грн.

Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа-підприємець Прибора Ніна Леонтіївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення 88 063,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 1503-4П про закупівлю послуг з організації гарячого харчування в НВК «Потенціал», школі № 328, від 19.03.2018 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 88 063,68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/14099/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строк на подання документів.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 24.10.2018 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками позивача та відповідача, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2018 у справі № 910/14099/18 відзив на позовну заяву Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації залишено без розгляду у зв'язку з порушенням строків подання відзиву на позовну заяву, встановленого ухвалою суду від 24.10.2018.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

19.03.2018 між Управлінням освіти Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації (замовник) та Приборою Ніною Леонтіївною (учасник) укладено Договір № 1503-4П (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого учасник зобов'язується у 2018 році надати замовнику послуги, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити послуги на умовах, визначених цим Договором.

Найменування послуги: послуги з гарячого харчування в НВК «Потенціал», школі № 328 (ДК 021:2015:55520000-1 - Кейтерингові послуги). (п. 1.2 Договору)

Відповідно до п.п. 4.1-4.5 Договору, ціни на послуги встановлюються в національній валюті України. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів. Бюджетні зобов'язання замовника за цим Договором виникають в межах затверджених кошторисних призначення. Замовник проводить розрахунки з учасником у відповідності до вимог ч.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України через УДКСУ у Оболонському районі ГУ ДКСУ у м. Києві. У випадку затримки оплати послуги замовником як бюджетною державною установою (через відсутність коштів на розрахунковому рахунку), замовник зобов'язується провести оплату наданих учасником послуг протягом 14-ти банківських днів з дня надходження коштів на свій рахунок.

Згідно з п.п. 5.1-5.3 Договору, учасник надає послуги через їдальні навчальних закладів з використанням якісних продуктів, придбаних за свій рахунок. Місце надання послуги: 04210, Україна, Київ, проспект Героїв Сталінграду, 47. Термін надання послуги: до 31 грудня 2018 року.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині оплати - до повного виконання зобов'язань. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 15.03.2018. (п. 10.1 Договору)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасного здійснення оплати за надані послуги, у зв'язку з чим заборгованість останнього перед позивачем становить 88 063,68 грн.

01.10.2018 та 04.10.2018 позивачем направлено відповідачу претензії про сплату боргу, які були отримані останнім, що підтверджується вхідним штампом Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Прибори Ніни Леонтіївни є обґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем були надані послуги з організації гарячого харчування дітей в навчальних закладах, що підтверджується актами про надання послуг за гаряче харчування учнів НВК «Потенціал» по договору від 19.03.2018 № 1503-4П: № 4/1 від 18.03.2018 на суму 18 680,68 грн, № 14 від 04.10.2018 на суму 69 383,00 грн, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені їх печатками.

Також на підтвердження надання послуг за Договором позивачем подано акти звірки взаєморозрахунків від 18.03.2018 та 04.10.2018, підписані у двосторонньому порядку.

Отже, на підставі викладеного Суд доходить висновку, що позивачем було належним чином виконано зобов'язання з організації дитячого харчування за Договором на суму 88 063,68 грн.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

У п.п. 4.3-4.5 Договору сторонами погоджено, що бюджетні зобов'язання замовника за цим Договором виникають в межах затверджених кошторисних призначення. Замовник проводить розрахунки з учасником у відповідності до вимог ч.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України через УДКСУ у Оболонському районі ГУ ДКСУ у м. Києві. У випадку затримки оплати послуги замовником як бюджетною державною установою (через відсутність коштів на розрахунковому рахунку), замовник зобов'язується провести оплату наданих учасником послуг протягом 14-ти банківських днів з дня надходження коштів на свій рахунок.

Проте, щодо передбаченої вказаними умовами Договору залежності здійснення відповідачем оплати від отримання (своєчасного або з затримкою) бюджетного фінансування, то Суд зазначає, що хоча умови чинного цивільного законодавства передбачають право сторін, не відходячи від обов'язкових вимог актів цивільного законодавства, в іншій частині погодити умови договору на власний розсуд, однак встановлена Договором залежність оплати від бюджетного фінансування не визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами та не вказує на подію, яка має неминуче настати (фінансування не є такою подією), а отже в розумінні ст.ст. 251-252, 530 Цивільного кодексу України, не є строком (терміном) виконання зобов'язань.

В той же час, відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, а також пред'явлення відповідачем вимог про сплату заборгованості за Договором, Суд доходить висновку, що строк виконання відповідачем грошового зобов'язання щодо оплати наданих послуг в розмірі 88 063,68 грн з організації гарячого харчування дітей в навчальних закладах на момент розгляду справи судом настав.

Поряд з викладеним, доказів відсутності відповідного бюджетного призначення (відсутності коштів на розрахунковому рахунку) відповідачем до матеріалів справи не подано.

Окрім того, Суд враховує, що частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Законодавством не установлено залежності оплати товару від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.03.2018р. по справі №904/6252/17.

Отже, Суд зазначає, що відсутність надходжень бюджетного фінансування ніяким чином не нівелює обов'язку замовника виконати свої грошові зобов'язання перед виконавцем за відповідним договором про надання послуг.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів позивачу в розмірі 88 063,68 грн.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За наведених вище обставин Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за Договором, не здійснив оплату наданих послуг у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 88 063,68 грн, факт існування якої позивачем належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Прибори Ніни Леонтіївни до Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення 88 063,68 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (04211, м. Київ, вул. Йорданська, 11-А, ідентифікаційний код 37445442) на користь Фізичної особи-підприємця Прибори Ніни Леонтіївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) борг у розмірі 88 063 (вісімдесят вісім тисяч шістдесят три) грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20.12.2018

Суддя Т.Ю. Трофименко