РІШЕННЯ

11 грудня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/439/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Кучер Р.В.

розглянув справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз», вул. Чернівецька, 54А, м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Захід Агроінвест», вул..Загребельна,5 м.Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47400

про стягнення 30 826,71 грн. пені, 3 448,17 грн. 3% річних, 12 900,00 інфляційних нарахувань по договору постачання природного газу №10/п-001 від 01.02.2016р.

За участю представника позивача: ОСОБА_2, довіреність №14 від 29.12.2017р.

В порядку ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Товариство з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз» звернулося з позовом про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Захід Агроінвест» 30 826,71 грн. пені, 3 448,17 грн. 3% річних, 12 900,00грн. інфляційних нарахувань по договору постачання природного газу №10/п-001 від 01.02.2016р.

Ухвалою суду від 29.10.2018р.: 1/прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; 2/ розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; 3/призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27.11.2018р.; 4/зобов'язано сторони подати :позивачу: - письмові пояснення щодо: 1/ уточнення суми пені, які позивач просить стягнути (у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути 30 386,71 грн., а по тексту позовної заяви та згідно розрахунку - 30 826,71 грн.); 2/ відомих номерів засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; 3/ наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 4/ попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи; 5/ підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; - відповідь на відзив із доказами, що її підтверджують та доказами її направлення відповідачу протягом пяти днів з дня отримання копії відзиву; - письмові заяви, клопотання, передбачені нормами ГПК України (за наявності); відповідачу: - відзив на позов із доказами, що його підтверджують та доказами його направлення позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; - заперечення на відповідь на відзив із доказом, що його підтверджують та доказами його направлення позивачу протягом пяти днів з дня отримання копії відповіді на відзив; - письмові заяви, клопотання, передбачені нормами ГПК України (за наявності).

У судовому засіданні 27.11.2018р. постановлено ухвалу про оголошення перерви по розгляду справи по суті до 11.12.2018р., яку занесено у протокол судового засідання. Відповідач повідомлений про судове засідання по розгляду справи по суті ухвалою від 27.11.2018р., якою зобов'язано сторони подати: позивача: докази направлення на адресу відповідача письмових пояснень від 23.11.2018р. №481; відповідача: - письмові заяви, клопотання, передбачені нормами ГПК України ( за наявності).

Позивач надав суду докази направлення на адресу відповідача письмових пояснень від 23.11.2018р. №481. Відповідно до витягу із відстеження пересилання поштових відправлень на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" дані письмові пояснення отримані відповідачем 29.11.2018р.

В судовому засіданні 11 грудня 2018 року позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, так як постачання та споживання відповідачем газу згідно Договору № 10/п-001 від 01.02.2016р. підтверджені актами приймання-передачі природного газу за період з липня 2017р. по грудень 2017р., на загальну суму 5 394 510,64 грн., які підписані представниками сторін без заперечень, а проведення оплати з порушенням строків передбачених умовами Договору підтверджується виписками по рахунку. На обґрунтування позовних вимог посилається на норми чинного законодавства, згідно яких відповідач у разі порушення грошових зобовязань повинен, на вимогу кредитора повинен сплатити суму нарахованих санкцій та річних.

Відповідач не подав витребуваних судом відзиву на позов, письмових заяв, клопотань з процесуальних питань та не повідомив суду причин їх неподання. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень 05.11.2018р. ( ухвала від 29.10.2018р) та 30.11.2018р. (ухвала від 27.11.2018р.).

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами (ч.9 ст.81 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, судом встановлено:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз». (далі - Постачальник), та ОСОБА_1 підприємством «Захід Агроінвест» (далі - Споживач) укладено 01.02.2016р. Договір постачання природного газу №10/п-001 та Додаткові угоди до нього: №1 від 30.04.2017р., №2 від 01.07.2017р., №3 від 01.10.2017р., №4 від 01.11.2017р., №6 від 01.12.2017р., відповідно до умов якого сторони взяли на себе зобовязання:

- Постачальник зобовязується поставити Споживачу природний газ у необхідних для споживача обємах ( обсягах), а споживач зобовязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та в порядку, що визначені договором ( п. 1.1 Договору);

- Постачальник здійснює протягом 2017 року постачання природного газу Споживачеві для власного споживання в обсязі 544,301 тис. куб. м, у тому числі за місяцями: липень 2017р. - 37,607тис. куб.м., серпень 2017р. 7,894 тис. куб.м, вересень 2017р. 28,621 тис.куб. м., жовтень 2017р. 45,595тис.куб.м., листопад 2017р. 304,585 тис. куб. м. та грудень 2017р. 120,000тис. куб. м ( п. 2 Додаткової угоди №6 від 01.12.2017р.);

- ціна природного газу за 1 000 м. куб. з врахуванням тарифу на транспортування природного газу, податків та зборів передбачених чинним законодавством України становить: - у липні 2017 року 8 735грн.16коп., у жовтні 2017 року 9435грн. 60коп., у листопада 2017 року 10 111грн. 20 коп., у грудні 2017 року 10 336грн. 80коп. ( п. 1. Додаткових угод № 2 від 01.07.2017р., № 3 від 01.10.2017р. , №4 від 0111.2017р. та №6 від 01.12.2017р.);

- оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку не оплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу у пятиденний строк з дня отримання такої вимоги. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу ( п. 4.6. Договору);

- згідно п. 6.6.2 умов Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу;

- Договір набуває чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2016р року, та поширює дію на відносини, що фактично склалися з 01.02.2016р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов. При цьому Сторони мають переоформити додаток 3 Договору щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк ( п. 10.1 Договору).

На виконання умов договору, Постачальник за період липень - грудень 2017 року поставив Споживачу природний газ в кількості 543,982 тис. куб. м. на загальну суму 5 394 510,63 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31.07.2017р. на суму 328 503,16 грн., від 31.08.2017р. на суму 68 955,35 грн., від 30.09.2017р. на суму 250 017,75 грн., від 31.10.2017р. на суму 430 216,18 грн., від 30.11.2017р.р. на суму 3 079 699,63 грн., від 31.12.2017р. на суму 1 237 118,56 грн., які підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками сторін Договору.

За даними виписок банку, Споживачем здійснено повний розрахунок за поставлений та спожитий природний газ станом на 04.05.2018р., а саме: 10.07.2017р. 50 000,00грн., 21.07.2017р. 84 028,00грн., 25.07.2017р. 43 675,80грн., 31.07.2017р. 43 675,80грн., 26.09.2017р. 184 814,07грн., 17.10.2017р. 350 000,00грн., 13.11.2017р. 500 000,00грн., 22.11.2017р. 500 000, 00грн., 23.11.2017р. 500 000,00грн., 24.11.2017р. 500 000,00грн. 27.11.2017р. 500 000,00грн., 07.12.2017р. 500 000,00грн. 08.12.2017р. 500 000,00грн., 22.12.2017р. 500 000,00грн., 09.01.2018р. 338 316,96грн. та 04.05.2018р. 300 000,00грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобовязання позивач нарахував пеню, інфляційні втрати та річні, які просить стягнути.

Суд, на підставі ст. 86 ГПК України, оцінивши подані докази, наведені в процесі розгляду справи представником позивача доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із наступного:

- відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарське зобов'язання, одним з видів якого є майново господарське зобов'язання (цивільно правове), виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей ГК України.

Договірні відносини, що склалися між сторонами, за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору поставки до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, за яким одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655, ч.2 ст. 712 ЦК України).

- Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України та ст.193 ГК України, сторони повинні належним чином та в установлений договором чи законом строк виконувати взяті зобовязання, і кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

- Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

- Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу; обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 663, ч.1 ст.664, ч. 1 ст.692 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 202 - 205 ГК України, ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачені ст. 625 ЦК України втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, тому дані платежі не є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання і не відносяться до санкцій.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, 230 ГК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), іншими видами забезпечення встановленими договором або законом. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 6 статті 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" від 22.11.1996р., платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, при цьому розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 258 ЦК України та ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, та стягуються такі санкції протягом строку позовної давності в один рік, при цьому позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України.

Передбачений сторонами розмір відповідальності за порушення грошового зобовязання у п. 8.2 Договору відповідає розміру встановленому Законом та ч. 6 ст. 231 ГК України.

Матеріалами справи підтверджено, що за поставлений згідно умов Договору постачання природного газу №10/п-001 від 01.02.2016р. у липні-жовтні та грудні 2017р. газ відповідачем проведена оплата з пропуском встановленого договором терміну, а саме не до 10-го числа наступного за місяцем поставки.

Суд, перевіривши на відповідність розрахунок суми простроченої заборгованості за липень-жовтень та грудень 2017р., встановив правомірність нарахованих позивачем суми 30 826,71 грн. пені, 3 448,17 грн. 3% річних та 12 900,00грн. інфляційних нарахувань.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Судовий збір у сумі 1 762,00 грн. покладається на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1 Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Захід-Агроінвест" (вул. Загребельна, 5, м.Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, 47400, ідентифікаційний код 32865702) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (вул. Чернівецька, 54А, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 39555103) 30 826 (тридцять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 71 коп. пені, 3 448 (три тисячі чотириста сорок вісім) грн. 17 коп. 3% річних, 12 900 (дванадцять тисяч девятсот) грн. 00 коп. інфляційних нарахувань та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. судовий збір.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Тернопільської області.

Повне судове рішення складено " 19 грудня 2018 року

Суддя М.С. Стадник