СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Справа № 917/439/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача від відповідачаОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ордер №059298 від 15.03.2018 ОСОБА_6 довіреність №31-16-0.6-6/2-18 від 02.01.2018
розглянувши апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства СТЕП, с. Теплівка Полтавської області (вх. №753П/2)
на рішення Господарського суду Полтавської області
від25.09.2018 (повний текст виготовлено 03.10.2018)
у справі№ 917/439/18 (суддя Бунякіна Г.І.)
за позовомПриватного сільськогосподарського підприємства СТЕП, с. Теплівка Полтавської області
до відповідача проГоловного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава визнання поновленим на той же строк і на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки; визнання укладеною додаткової угоди до Договору оренди землі
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.09.2018р. по справі №917/439/18 відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства СТЕП до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава про визнання поновленим на той же строк і на тих самих умовах договору, укладеного між Пирятинською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством Степ, зареєстрований у відділі Держземагентства у Пирятинському районі 28.12.2012р. за №03913, щодо земельної ділянки загальною площею 44, 9722 га ріллі, яка знаходиться в адміністративних межах Теплівської сільської ради, кадастровий номер :00:036:0010; визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та приватним сільськогосподарським підприємством Степ додаткової угоди до Договору оренди землі від 21 листопада 2012 року, укладеного між Пирятинською РДА (орендодавець) і ПСП Степ(орендар) та зареєстрованого у відділі Держземагентства у Пирятинському районі 28.12.2012р. за №03913, щодо земельної ділянки загальною площею 44, 9722 га ріллі, яка знаходиться в адміністративних межах Теплівської сільської ради, кадастровий номер :00:036:0010, у редакції додаткової угоди.

Не погодившись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2018 по справі №917/439/18 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, зважаючи на наступне:

- орендодавець не надав повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі в місячний строк після закінчення договору оренди землі, а орендар продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, що є підставою для поновлення договору оренди землі на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;

- вважає, що чинним законодавством України не передбачено обовязок орендаря направити орендодавцю для підписання додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах.

Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", крім іншого, ліквідовано Харківський апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України від 28.09.2018 №295/2018 "Про переведення суддів" до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду переведено суддів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті "Голос України" №185 (6940) від 03.10.2018.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018. сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Шутенко І.А., Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства СТЕП на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2018 по справі №917/439/18; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 15.11.2018.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2018р. розгляд апеляційної скарги Приватного сільськогосподарського підприємства СТЕП на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2018 по справі №917/439/18 призначено на 19.12.2018 о 15:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №105.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2018 у звязку із перебуванням судді Шутенко І.А. у відрядженні сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Плахов О.В.

Позивач у судовому засіданні 19.12.2018р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач у судовому засіданні 19.12.2018р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін з мотивів, які були викладені в відзиві на апеляційну скаргу

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.11.2012 року між Пирятинською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством СТЕП було укладено договір оренди землі (далі договір оренди землі), відповідно до умов якого позивачу надано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 44,9722 га, яка знаходиться за межами с.Теплівка в адміністративних межах Теплівської сільської ради, в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 9 договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься у формі та розмірі: По безготівковому розрахунку через Пирятинське ВДК в розмірі 900 за 1 га. Протягом одного року за умови її перегляду в кінці кожного року.

Згідно п. 21 договору оренди землі після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку (п. 36 договору оренди землі).

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір укладено до 01.01.2018 р. (п. 8 договору оренди землі).

Пунктом 8 договору оренди землі від 21.11.2012 р. встановлено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір оренди землі зареєстровано у відділі Держземагентства у Пирятинському районі 28.12.2012р. за №03913

Як вбачається із матеріалів справи, Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з листом-клопотанням № 1 від 23.11.2017 р. про внесення змін до договору оренди землі від 21.11.2012 р. в частині встановлення орендної плати в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області та продовження строку його дії до 01.01.2025 року. До вказаного клопотання було додано проект додаткової угоди до договору оренди землі із вищезазначеними змінами (а.с. 24-25).

У відповідь Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області листом №19-16-0.332-9353/2-17 від 04.12.2017р. повідомило позивача про необхідність розробки агрохімічного паспорта поля, наявність розбіжностей між витягом з Державного земельного кадастру та матеріалами перерозподілу земель державної власності щодо виду угідь, якими представлена земельна ділянка, що є обєктом договору оренди від 21.11.2012 р., та залишення без задоволення вказаного клопотання ПСП СТЕП. Крім того, у зазначеному листі відповідач запропонував Приватному сільськогосподарському підприємству СТЕП провести за власний рахунок нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 26).

В подальшому, Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП направило на адресу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області лист № 3 (вх. № 19-17473/0/1-17 від 28.12.2017р.), у якому наголошував на тому, що Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП не порушувало законодавство України та особисто не змінювало виду угідь вищезазначеної земельної ділянки та з огляду на це, просило переглянути рішення щодо залишення клопотання орендаря про внесення змін до договору оренди землі від 21.11.2012 р. без задоволення (а.с. 27).

Листом № 2 від 11.01.2018 р. ПСП СТЕП повідомило відповідача, що на земельну ділянку площею 44,9722 га, яка знаходиться за межами с. Теплівка в адміністративних межах Теплівської сільської ради, виготовлений агрохімічний паспорт поля, екземпляр якого додано до даного листа (а.с. 31).

У відповідь на вказаний лист відповідач повідомив Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області розглянуто лист позивача № 2 від 11.01.2018 р. та надані до листа матеріали обстеження сільськогосподарських угідь земельної ділянки площею 44,9722 га на території Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (лист № 657/0/26-18 від 29.01.2018 р., а.с. 33).

15.02.2018 року позивач направив на адресу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області лист № 2 (вх. № 2408/0/25-18 від 15.02.2018 р.), у якому просив укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 21.11.2012 року, якою встановити орендну плату в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області та продовжити строк його дії до 01.01.2025 року. Відповідна додаткова угода була додана до листа.(а.с. 34).

Не погодившись із вищевказаними обставинами, Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП звернулось із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про:

- визнання поновленим на той же строк (на 5 років до 01.01.2023р.) і на тих самих умовах договору, укладеного між Пирятинською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством Степ, зареєстрований у відділі Держземагентства у Пирятинському районі 28.12.2012р. за №03913, щодо земельної ділянки загальною площею 44,9722 га ріллі, яка знаходиться в адміністративних межах Теплівської сільської ради, кадастровий номер :00:036:0010;

- визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та приватним сільськогосподарським підприємством Степ додаткову угоду до Договору оренди землі від 21 листопада 2012 року, укладеного між Пирятинською РДА (орендодавець) і ПСП Степ(орендар) та зареєстрованого у відділі Держземагентства у Пирятинському районі 28.12.2012р. за №03913, щодо земельної ділянки загальною площею 44, 9722 га ріллі, яка знаходиться в адміністративних межах Теплівської сільської ради, кадастровий номер :00:036:0010, у редакції додаткової угоди.

При розгляді вищевказаних вимог судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України Про оренду землі визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 1-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення вищевказаних підстав для поновлення договору оренди землі було сформульовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.04.2018р. у справі № 594/376/17-ц, Верховним Судом України у постанові від 25.02.2015р. у справі № 6-219цс14, а також в постановах Верховного Суду від 10.09.2018р. по справі №920/739/17, від 20.11.2018р. у справі №922/1958/17.

Як слідує із матеріалів справи, Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП, з метою використання свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, направило на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області лист-клопотання № 1 від 23.11.2017 р. про внесення змін до договору оренди землі від 21.11.2012р. в частині встановлення орендної плати в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області та продовження строку його дії до 01.01.2025 року., додавши відповідний проект додаткової угоди.

Вищевказане звернення Приватного сільськогосподарського підприємства СТЕП відбулось у відповідності до п.8 договору оренди землі від 21.11.2012р. та ст.33 Закону України «Про оренду землі», тобто за 30 днів до спливу строку дії спірного договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, орендар виконав усі вимоги, які до нього ставились законодавством про оренду землі щодо реалізації ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

В той же час, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що слід чітко розрізняти підстави поновлення договору оренди землі, передбачені ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ч. 6 вказаного Закону, оскільки вказані правові конструкції передбачають встановлення різних юридичних фактів.

Під час вирішення спору про поновлення договору оренди землі на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі» необхідно встановити на підставі якої правової конструкції позивач просить захистити його порушене право або охоронюваний законом інтерес.

Матеріали справи свідчать, що Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП під час звернення до суду із позовом просило визнати поновленим договір оренди землі на той же строк (на 5 років до 01.01.2023р.) і на тих самих умовах договору, а також визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та приватним сільськогосподарським підприємством Степ додаткову угоду до спірного договору землі.

Правовою підставою заявлених позовних вимог позивачем визначено ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно встановити наступні юридичні факти:

- орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі;

- орендар належно виконує обовязки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди землі;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже зазначалось вище, строк дії договору оренди землі від 21.11.2012р. встановлено до 01.01.2018р.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не надало Приватному сільськогосподарському підприємству СТЕП заперечення в поновленні договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах протягом 1 місяця після закінчення його строку дії на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у звязку із чим позивач вважає, що наявні правові підстави для поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах.

Проте, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що в світлі приписів ч.ч.6-8 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може вважатися поновленим лише у разі укладення відповідної додаткової угоди про його поновлення на той самий строк та на тих самих умовах.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи, Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП не направляло на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення на той самий строк та на тих самих умовах ані під час звернення до орендодавця із листом-повідомлення №1 від 23.11.2017р., ані після закінчення строку дії договору оренди землі від 21.11.2012р. під час звернення із листом №2 від 15.02.2018р.

Що стосується наявних в матеріалах справи проектів додаткових угод до договору оренди землі, які були направлені Приватним сільськогосподарським підприємством СТЕП під час звернення до орендодавця із листами №1 від 23.11.2017р. та №2 15.02.2018р., то останні не можуть вважатися додатковою угодою про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, зважаючи на наступне:

- у вказаних додаткових угодах, орендар просив продовжити строк дії договору на 7 років до 01.01.2025р., в той же час договір оренди землі від 21.11.2012р. було укладено на 5 років та 3 дні (правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації, тобто з 28.12.2012р.);

- п. 9 договору оренди землі від 21.11.2012р. було встановлено оренду плату в розмірі 900 грн. за 1 га., проте Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП просило встановити орендну плату в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області;

- наведені вище обставини свідчать, що Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП просило поновити строк дії договору оренди землі на інший строк та на інших умовах ніж ті, що були передбачені договором оренди землі від 21.11.2012р.

До того ж, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що в прохальній частині позову Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП просило визнати договір оренди землі від 21.11.2012р. поновленим на тих самих умовах та на той самий строк, а саме до 01.01.2023 року. Проте, орендар всупереч положенням ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не направляв на адресу орендодавця проекту додаткової угоди, якою б просив продовжити строк дії договору оренди землі до 01.01.2023 року.

Факт ненадання Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області додаткової угоди до договору оренди землі від 21.11.2012р. після закінчення строку дії вказаного договору, свідчить про відсутність потенційної можливості у нього укласти із орендарем додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення на тих самих умовах та на тих самих умовах, зважаючи на її фактичну відсутність у орендодавця.

Крім того, викладена в позовній заяві вимога про визнання поновленим договору оренди землі на 5 років до 01.01.2023р. свідчить, що Приватне сільськогосподарське підприємство СТЕП навіть в позовній заяві просить поновити строк дії договору на інший строк ніж був передбачений договором оренди землі, оскільки останній було укладено 21.11.2012р. до 01.01.2018р. (державна реєстрація 28.12.2012р.), тобто більше ніж на 5 років.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства СТЕП до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава про визнання поновленим на той же строк і на тих самих умовах договору, укладеного між Пирятинською районною державною адміністрацією та Приватним сільськогосподарським підприємством Степ, зареєстрований у відділі Держземагентства у Пирятинському районі 28.12.2012р. за №03913, щодо земельної ділянки загальною площею 44,9722 га ріллі, яка знаходиться в адміністративних межах Теплівської сільської ради, кадастровий номер :00:036:0010 та визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та приватним сільськогосподарським підприємством Степ додаткової угоди до Договору оренди землі від 21 листопада 2012 року, укладеного між Пирятинською РДА (орендодавець) і ПСП Степ(орендар) та зареєстрованого у відділі Держземагентства у Пирятинському районі 28.12.2012р. за №03913, щодо земельної ділянки загальною площею 44, 9722 га ріллі, яка знаходиться в адміністративних межах Теплівської сільської ради, кадастровий номер :00:036:0010, у редакції додаткової угоди, підлягають залишенню без задоволення, про що було вірно зазначено судом першої інстанції.

Доводи апелянта, що чинним законодавством України не передбачено обовязок орендаря направити орендодавцю для підписання додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах є безпідставними, необґрунтованими та такими, що були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду.

Також судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що висновок суду першої інстанції, що позивачем не було належним чином дотримано процедуру реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі від 21.11.2012р., передбачену ч.ч. 1-3 ст. 33 ЗУ Про оренду землі зважаючи на те, що орендар направив на адресу орендодавця лист від 23.11.2017р., у якому містилась пропозиція про внесення змін до вказаного договору оренди землі замість повідомлення про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі, враховуючи наступне:

- реалізація переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі врегульована ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України Про оренду землі;

- ч. 4 ст. 33 Закону України Про оренду землі прямо передбачено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється;

- з аналізу ч.ч.1-5 ст.33 Закону України Про оренду землі вбачається, що повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі відбувається шляхом направлення орендарем на адресу орендодавця відповідного листа-повідомлення із проектом додаткової угоди. При цьому, як вже було зазначено вище, сторони не позбавлені права внести зміни до умов договору оренди землі в разі досягнення взаємної згоди.

Проте, вищевказаний висновок суду першої інстанції не призвів до прийняття неправильного рішення, з огляду на предмет та підстави позову в даній справі, у звязку із чим у апеляційного господарського суду відсутні правові підстави для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у звязку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Полтавської області від 25.09.2018р. по справі №917/439/18 підлягає залишенню без змін з підстав, викладених в постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства СТЕП на рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2018р. по справі №917/439/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 25.09.2018р. по справі №917/439/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов

(У судовому засіданні 19.12.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 26.12.2018 року).