ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа№ 910/1472/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Кузьмич-Браток Р.А., адвокат, ордер №515080 від 17.12.2018;

від відповідача - не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 у справі №910/1472/18 (суддя Трофименко Т.Ю., повний текст складено - 27.06.2018) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. викладене у формі повідомлення №11/1-47277 від 23.09.2016 про нікчемність правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог за кредитним договором №41-2014 від 14.07.2014, укладеним між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» за рахунок виконання договору застави майнових прав №02/08/09-3 від 09.08.2014, а також договору відступлення права вимоги №02/08/09-У від 03.09.2014, укладених Компанією КВІККОМ ЛІМІТЕД.

Обґрунтування позовних вимог зводиться до того, що правочин (щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог за кредитним договором №41-2014 від 14.07.2014, укладений між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» за рахунок виконання договору застави майнових прав №02/08/09-3 від 09.08.2014, а також договору відступлення права вимоги №02/08/09-У від 03.09.2014, укладених Компанією КВІККОМ ЛІМІТЕД) не суперечить встановленим принципам та умовам забезпечення конкуренції в банківській системі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В мотивування прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту його прав та інтересів. Повідомлення про нікчемність правочину не встановлює обов'язку для позивача, а тому не може вважатися таким, що порушує його права.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. викладене у формі повідомлення №11/1-47277 від 23.09.2016 про нікчемність правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог за кредитним договором №41-2014 від 14.07.2014, укладеним між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» за рахунок виконання договору застави майнових прав №02/08/09-3 від 09.08.2014, а також договору відступлення права вимоги №02/08/09-У від 03.09.2014, укладених Компанією КВІККОМ ЛІМІТЕД.

Апелянт посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що ним правильно обрано спосіб захисту щодо порушеного права за наслідками прийнятого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення у формі повідомлення про нікчемність правочину; вказане повідомлення жодним чином не містить конкретних підстав та фактів нікчемності правочину, визначених чинним законодавством, у зв'язку з чим, за твердженнями скаржника рішення, викладене у формі повідомлення №11/1-47277 від 23.09.2016 про нікчемність правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог за Кредитним договором №41-2014 від 14.07.2014, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Відповідач своїм правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; ухвалу про призначення справи до розгляду ним отримано 26.11.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від представника відповідача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з прийняттям постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

14.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» (позичальник) було укладено Кредитний договір №41-2014 (далі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 90 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

20.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (заставодержатель) та QUICKOM LIMITED (заставодавець), який діє як майновий поручитель за ТОВ «Агроуніверсал ЛТД», укладено Договір застави майнових прав, згідно з п. 1.1 якого в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №41-2014, що укладений 14.07.2014 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Агроуніверсал ЛТД», з усіма подальшими змінами до нього, згідно з яким станом на 20.11.2014 позичальник має наступну заборгованість перед ПАТ «ВіЕйБі Банк»: заборгованість за кредитом - 90 000 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 6 231 780,82 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 817 832,73 грн.

Заставодавець надає заставодержателю в заставу майнові права, які полягають в праві вимоги грошових коштів в сумі 97 049 613,55 грн., що станом на дату підписання цього договору належать заставодавцю на підставі Кредитного договору від 01.04.2014, укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та заставодавцем.

20.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (новий кредитор) та QUICKOM LIMITED (кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги з відкладальною обставиною.

За умовами п. 1.1 Договору кредитор, керуючись ст.ст. 212, 512-519 Цивільного кодексу України, відступає новому кредитору право вимоги (з відкладальною обставиною) на грошові кошти за Кредитним договором від 01.04.2014, укладеному між ПАТ «ВіЕйБі Банк» (позичальник) і QUICKOM LIMITED (кредитор), в сумі заборгованості ПАТ «ВіЕйБі Банк» за Договором кредиту.

Згідно п. 1.2 відкладальною обставиною в розумінні цього Договору є невиконання ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» зобов'язань по Кредитному договору №41-2014 від 14.07.2014, укладеному між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» та/або застоводавцем по Договору застави.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 №733 ПАТ «ВіЕйБі Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №123 від 20.11.2014 запроваджено з 21 листопада 2014 року по 20 березня 2015 року тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 від 20.03.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено Славкіну Марину Анатоліївну.

20.01.2015 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб видано наказ №23/1 «Про здійснення альтернативної перевірки договорів», яким вирішено здійснити в ПАТ «ВіЕйБі Банк» незалежну перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Отже, перевірка здійснювалася на предмет нікчемності щодо договорів укладених в період з 21.11.2013 по 20.11.2014.

За результатами перевірки виявлено, що правочин щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог за Кредитним договором №41-2014 від 14.07.2014, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» та в рахунок виконання Договору застави майнових прав №02/08/09-3 від 08.09.2014, а також Договору відступлення права вимоги №02/08/09-У від 08.09.2014, укладених з компанією КВІККОМ Лімітед є нікчемним.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.09.2016 було надіслано ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» повідомлення №11/1-47277 про нікчемність правочину.

Вказане повідомлення ґрунтується на положеннях п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, у випадку якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім того, у повідомленні міститься вказівка на ч. 5 ст. 38 Закону про те, що у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Як вже раніше зазначалось, рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено повністю.

Колегія суддів підтримує позицію місцевого господарського суду, викладену в оскаржуваному рішенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень ч. 2 статті 20 Господарського кодексу України способом захисту прав і законних інтересів може бути, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Разом з тим, згідно п. 10 ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту віднесено визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. у спірних правовідносинах, при винесенні рішення у вигляді повідомлення про нікчемність правочину, не діяла як суб'єкт владних повноважень і не здійснювала жодних управлінських функцій щодо позивача.

Згідно з частинами 1, 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язаний забезпечити збереження активів банку, зокрема, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

На виконання зазначеної норми було проведено перевірку правочинів укладених в період з 21.11.2013 по 20.11.2014, за результатами якої виявлено нікчемність правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог за Кредитним договором №41-2014 від 14.07.2014, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» та в рахунок виконання Договору застави майнових прав №02/08/09-3 від 08.09.2014, а також Договору відступлення права вимоги №02/08/09-У від 08.09.2014, укладених з компанією КВІККОМ Лімітед та складено Акт від 09.02.2015.

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду, діючи як орган управління банку у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

На підставі наведеного, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було надіслано ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» повідомлення №11/1-47277 від 23.09.2016 про нікчемність правочину.

Як вже вище зазначалось, факт виявлення нікчемного правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог за Кредитним договором №41-2014 від 14.07.2014, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Агроуніверсал ЛТД» підтверджується Актом від 09.02.2015.

Визначення поняття нікчемності правочину передбачено ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України. Згідно вказаного положення нікчемний правочин - це правочин, недійсність якого встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, правочин є нікчемним в силу приписів закону. Оспорюване позивачем повідомлення Уповноваженої особи Фонду містить тільки вказівку на факт нікчемності правочину.

Правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і чи було надіслано повідомлення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону.

Таке повідомлення не є рішенням, що породжує права, обов'язки з можливістю його оскарження в розумінні п. 10 ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України та не породжує обов'язків у контрагентів банку, оскільки наслідки нікчемності правочину настають в силу закону, а не на підставі повідомлення. Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №910/23036/18.

Також, слід зазначити, що обов'язок повернути все одержане за нікчемним договором (правочином) виникає в силу вимог закону, а не повідомлення уповноваженої особи Фонду.

Сам факт наявності повідомлення про нікчемність правочину не може вважатися порушенням прав іншої сторони правочину, оскільки ним не встановлюються обов'язки для контрагентів банку.

Крім того, суд звертає увагу апелянта на те, що повідомлення банку про виявлення ним нікчемного правочину не означає, що воно підлягає негайному виконанню. Якщо особа добровільно не погоджується з тим, що правочин є нікчемним, і не повертає активи, банк має право звернутися до суду з вимогою застосування наслідків нікчемності правочину. (Аналогічний висновок викладено у п. 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24198/16).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроуніверсал ЛТД» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 у справі №910/1472/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 22.12.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова