ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" грудня 2018 р.                                                                                            м. Київ           Справа № 911/2796/18

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю АП «Еліта» про стягнення 1432994,61грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АП «Еліта» про стягнення 1432994,61грн, у т.ч. 1085722грн основної заборгованості, 80 692,4грн пені, 170 418 грн штрафу, 96 162,17грн -40% річних.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов’язань в частині оплати переданого товару відповідно до договорів поставки №АП-19-0739 від 04.04.2018, АП-19-0793 від 10.04.2018, додаткового договору №АП-19-0793ДС1 від 12.04.2018 до договору №АП-19-0793.

Відповідна заява подана без дотримання вимог чинного на момент її подачі законодавства та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги; похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Звертаючись з даною позовною заявою позивач не лише об’єднав в одній позовній заяві вимоги, які пов’язані між собою підставою виникнення та поданими доказами (основний борг, проценти, штраф, пеня за одним договором), але й ті, що не пов’язані - вимоги за різними договорами:

-          поставки №АП-19-0739 від 04.042018;

-          поставки №АП-19-0793 від 10.04.2018 з додатковим договором №АП-19-0793ДС1.

Проте, об’єднані вимоги за різними договорами не пов’язані підставами виникнення або поданими доказами.

Так, підставою виникнення вимог за договором поставки №АП-19-0739 від 04.04.2018 є факти: укладення відповідного договору та виникнення в силу такого факту у сторін зобов’язань, визначених саме таким договором; передачі товару - кукурудзи відповідно до такого договору у власність відповідача, факт не виконання відповідачем зобов’язань з оплати саме за таким договором та у визначені таким договором строк та розмірі; виникнення у позивача в силу факту порушення права вимагати сплати штрафних санкцій тощо.

Між тим, підставою для виникнення вимог за договором №АП-19-0793 від 10.04.2018 з додатковим договором №АП-19-0793ДС1 від 12.04.2018 до нього є факти: укладення саме такого договору та виникнення в силу такого факту у сторін певних зобов’язань, визначених саме таким договором; укладення додаткового договору до такого договору, яким змінено права та обов’язки його сторін; передачі товару - засобів захисту рослин; не виконання відповідачем зобов’язань з оплати саме за договором № АП-19-0793 від 10.04.2018 з додатковим договором №АП-19-0793ДС1 у встановлені саме таким договором строки та розмірі; виникнення у позивача в силу факту порушення права вимагати сплати штрафних санкцій, визначених саме вищевказаним договором з урахуванням додаткового договору.

Заявлені вимоги підтверджуються і різними доказами, зокрема, видатковими накладними за вказаними договорами, доказами оплати поставленого товару саме за кожним договором окремо тощо.

Таким чином, заявлені вимоги не пов’язані між собою підставою виникнення та всіма поданими доказами, тобто докази, надані у підтвердження вимог за одним договором не є тотожними доказам, наданим у підтвердження вимог за іншим; дослідження доказів, що стосуються одного договору, не має значення для з’ясування обґрунтованості вимог заявленими на підставі іншого договору.

Згідно ч. 2 ст. 173 ГПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об'єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Отже, ч.2 ст.173 ГПК України визначає право суду об’єднати вимоги у випадках певного збігу осіб у таких справах, однак, з урахуванням положень ч.1 ст.173 ГПК України, відповідно до якої підставою об’єднання є – пов’язаність між собою вимог підставою виникнення або поданими доказами, а також заявлення основних та похідних вимог.

Між тим, у даному випадку відсутні відповідні умови для об’єднання; заявлені за одним договором вимоги не відносяться до заявлених за іншим як основні та похідні.

Сумісний розгляд відповідних вимог суттєво утруднить вирішення спору, оскільки для розгляду таких вимог необхідно встановлення для кожної вимоги різних юридичних фактів, з якими закон пов’язує виникнення у відповідача обов’язку оплатити переданий товар.

Зокрема, суд має визначити: який обсяг прав та обов’язків виник у сторін за кожним договором окремо; чи виконані такі обов’язки, зокрема, позивачем та відповідачем і у якому обсязі; чи порушені відповідачем взяті на себе зобов’язання, надавши оцінку встановленим у кожному із договорів обсягу таких обов’язків та строків, визначених для їх виконання тощо, а також інші необхідні для розгляду обставини.

У даному випадку позивач може об’єднати у одній позовній заяві вимоги за одним договором, а саме щодо стягнення: основного боргу, пені, процентів, інфляції, штрафу тощо.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Таким чином, подана заява підлягає поверненню.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що, в порушення вимог ч.2 ст.164 ГПК України, до поданої позовної заяви не додано копію договору поставки №АП-19-0793 від 10.04.2018, на укладення якого є посилання у позовній заяві. Фактично до поданої заяви додано дві копії договору поставки №АП-19-0739 від 04.04.2018, про що складено акт канцелярією суду від 17.12.2018.

Також, згідно п.2 ч.3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по-батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Між тим, подана заява не містить повного найменування відповідача.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.5 ст. 174, ст.ст. 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

повернути позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.257 ГПК України з урахуванням п.17.5 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя                                 А.Р. Ейвазова