СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа № 905/1302/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.

та за участю:

від позивача - ОСОБА_1 ( за довіреністю № 14-120 від 08.06.2018, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю КС № 6537/10),

від відповідача - уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №620 Д/2) на рішення ухвалене Господарським судом Донецької області о 14 годині 21 хвилині 05.10.2018 у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Зекуновим Е.В. повний текст складено та підписано 11.10.2018 у справі № 905/1302/18

за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", , місцезнаходження : вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01601

до ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа", , місцезнаходження : вул. Постишева, буд. 68, м. Донецьк, 83001

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобовязання у загальному розмірі 155 503 529 грн. 04 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №16-12-БО від 19.01.2012 в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, що стало підставою для донарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 позовні вимоги Публічного акціонерного товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 155503529 грн. 04 коп. задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" (83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд.68, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.6, ) заборгованість в загальному розмірі 121233451 (сто двадцять один мільйон двісті тридцять три тисячі чотириста пятдесят одна) грн. 56 коп., з яких:

- інфляційні втрати в розмір 106383460грн. 94 коп.;

- 3% річних в розмірі 14849990грн. 62коп.;

Стягнуто з ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" (83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд.68, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.6, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 480790 (чотириста вісімдесят тисяч сімсот девяносто) грн. 82 коп.

Суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених вимог, однак помилки при їх розрахунку, тому вимоги задовольнив частково відповідно до зробленого судом перерахунку.

Позивач не погодився з прийнятим у справі рішенням в частині відмови у стягненні інфляційних втрат в сумі 34270074,62 грн та звернувся з апеляційною скаргою.

В скарзі просить суд : скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 у справі № 905/1302/18 в частині відмови у стягненні 34270074,62 грн інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відшкодувати за рахунок відповідача понесені ПАТ "НАК "Нафтогаз" судові витрати за подання скарги.

Апелянт вважає, що рішення в цій частині не відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на те, що ним у відповідності до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97-р при здійсненні розрахунку використано методику, за якою збільшення суми боргу на індекс інфляції здійснюється за кожний місяць, при цьому для розрахунку кожного наступного періоду буде використана сума боргу збільшена на індекс інфляції попереднього місяця. Вважає, що даний розрахунок відповідає викладеним у розділі 3 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 висновкам. Таким чином, на думку апелянта місцевим господарським судом здійснено невірний перерахунок інфляційних втрат.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2018 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 22.11.2018.

З урахуванням місцезнаходження відповідача на території, на якій проводиться антитерористична операція, з метою належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи на сайті Східного апеляційного господарського суду в мережі Інтернет 31.10.2018 розміщено оголошення про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання 22.11.2018 уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання 22.11.2018 прибув представник позивача, який підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просить її задовольнити.

В судовому засіданні 22.11.2018 оголошено про перерву в судовому засіданні до 17.12.2018, про що на сайті Східного апеляційного господарського суду в мережі Інтернет 23.11.2018 розміщено оголошення про час та місце розгляду апеляційної скарги з метою забезпечення належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання з урахуванням місцезнаходження відповідача.

Відповідач не скористався своїм правом щодо участі представника в судовому засіданні та подання відзиву на апеляційну скаргу.

З урахуванням строків розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду першої інстанції, належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, приймаючи до уваги те, що судом не визнавалась обов'язковою явка представників сторін до судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача (заявника апеляційної скарги) підтримав її вимоги в повному обсязі та просив задовольнити скаргу.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апелянта та про наявність правових підстав для часткового скасування рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 у справі № 905/1302/18, зважаючи на наступні обставини:

як вбачається з апеляційної скарги апелянт оскаржує рішення місцевого господарського суду у даній справі виключно в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 34270074,62 грн.

Відповідно до положень статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, враховуючи приписи процесуального закону, предметом апеляційного перегляду за апеляційною скаргою ПАТ "НАК Нафтогаз України" є рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 в частині позовних вимог щодо стягнення втрат від інфляції.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 140653538,42 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції так і під час апеляційного провадження встановлено, що між позивачем ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та відповідачем укладено договір закупівлі природного газу № 16-12-БО від 19.01.2012.

На виконання умов Договору, Позивач передав у власність відповідача природний газ, кількість якого підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Копії містяться в матеріалах справи.

Відповідно до умов Договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору у нього утворилась заборгованість за отриманий за договором газ.

Рішеннями Господарського суду Донецької області №5006/8/47/2012 від 03.09.2012, №905/2657/15 від 08.12.2015, а також рішенням Господарського суду Запорізької області №908/2111/15-г позови Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" про стягнення заборгованості частково задоволені.

Рішенням Господарського суду Донецької області №500/8/47/2012 від 03.09.2012 стягнуто з ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" суму основного боргу за договором №16-12-БО від 19.01.2012 у розмірі 95306555,66 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області №908/2111/15-г від 10.06.2015 стягнуто з ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" та 3 % річних за зобов'язаннями січня - липня 2012, інфляційні втрати за період з 01.05.2014 по 31.03.2015, 3 % річних за період з 11.06.2014 по 15.04.2015.

Рішенням Господарського суду Донецької області №905/2657/15 від 08.12.2015 донараховано та стягнуто з ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради Донецькміськтепломережа інфляційні витрати у період з травня 2014 по березень 2015, а також 3% річних за зобов'язаннями січня липня 2012 з 11.06.2014 по 15.04.2015.

Однак, відповідачем не виконані зобов'язання та станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 у даній справі у відповідача перед позивачем рахується заборгованість, що не спростовано відповідачем та не надано доказів її оплати.

З урахуванням наведеного, позивачем, крім іншого, нараховані та заявлені у даній справі до стягнення втрати від інфляції.

Дослідивши доданий до позовної заяви розрахунок інфляційних втрат, виконаний позивачем та перевіривши розмір інфляційних втрат, стягнутих оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне:

- позивачем нараховані до стягнення за період з 01.04.2015 по 31.03.2017 на суму боргу 29893592,12 інфляційні втрати 17618367,86 грн. (а.с. 14)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 11704744,92 грн, що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

- позивачем нараховані до стягнення за період 01.04.2017 по 30.04.2018 на суму боргу 29889146,58 грн інфляційні втрати 8845250,70 грн. (а.с. 14)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 4222537,80, що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

- позивачем нараховані до стягнення за період з 01.04.2015 по 30.04.2018 на суму 61153842,30 інфляційні втрати 53965256,93 грн (а.с. 15)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 35966407,77 грн, що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

- позивачем нараховані до стягнення за період з 01.04.2015 по 31.03.2017 на суму 48853876,17 інфляційні втрати 28615009,77 грн (а.с. 15).

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 19128356,02 грн, що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

- позивачем нараховані до стягнення за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 на суму 48850606,68 грн інфляційні втрати 14366723,75 (а.с. 15)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 6901285,47 грн.

За висновком апеляційного господарського суду при розрахунку інфляційних втрат за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 Господарським судом Донецької області допущено помилку, що призвело до визначення не вірного розміру інфляційних втрат, які підлягають задоволеню.

- позивачем нараховані до стягнення за період з 01.04.2015 по 30.04.2018 на суму 13871089,36 грн інфляційні втрати 12203942,05 грн (а.с. 16)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 8158003,44 грн, що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

- позивачем нараховані до стягнення за період з 01.04.2015 по 30.04.2018 на суму 2117736,91 грн інфляційні втрати 1868815,39 грн (а.с. 17)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 1245504,56 грн, що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

- позивачем нараховані до стягнення за період з 04.04.2015 по 30.04.2018 на суму 1933865,86 грн інфляційні втрати 1711691,90 грн (а.с. 17)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 1137364,48 грн, що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

- позивачем нараховані до стягнення за період з 01.04.2015 по 30.04.2018 інфляційні втрати 1458480,07 грн (а.с. 18)

Однак за розрахунком апеляційного господарського суду правильним розміром інфляційних втрат за вказаний період та на зазначену суму боргу є 967164,45 грн що відповідає розрахунку Господарського суду Донецької області при розгляді даної справи.

Апеляційним господарським судом встановлено, що при визначенні періодів для нарахування втрат від інфляції позивачем враховано періоди, за які стягнуто заборгованість при розгляді інших справ (про що зазначено вище), та суми фактичних оплат відповідачем.

Апеляційним господарським судом встановлено, що господарським судом першої інстанції допущено помилку в розрахунку втрат від інфляції за період з 01.04.2017 по 30.04.2018, що призвело до ухвалення рішення про задоволення вимог про стягнення втрат від інфляції в розмірі 16953092,03 грн.

З урахуванням наведеного, рішення Господарського суду Донецької області підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення втрат від інфляції в розмірі 16 952 092,03 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

За висновком Східного апеляційного господарського суду розмір позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, які підлягають задоволенню, є 89 431 368,91 грн.

Детальний розрахунок втрат від інфляції за заявлений позивачем період, виконаний Східним апеляційним господарським судом долучено до матеріалів справи.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд зазначає про наступне.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач розраховує втрати від інфляції не на суму основного боргу, а на суму, яка збільшується внаслідок вже нарахованих втрат від інфляції, і , відповідно, таким чином кожного місяця. Однак такий спосіб розрахунку не ґрунтується на положеннях чинного законодавства та суперечить сталій судовій практиці.

Статтею 625 ЦК України передбачені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання які поширюються на всі види грошових зобов'язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За вимогами ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов'язання.

При цьому, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями, що спростовує доводи заявника про зворотнє.

Східний апеляційний господарський суд також враховує рекомендації, викладені в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.02.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", а саме:

"Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р].

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 № 11/109)"

Щодо обґрунтованості нарахування втрат від інфляції лише на суму основного боргу зазначає Верховний Суд у постанові № 914/712/16 від 12.03.2018.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, тому її вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги витрати апелянта у вигляді сплаченого судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта відповідно до положень статті 129 ГПК України.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, п.2 ч. 1 статті 275, п.3 ч. 1 статті 277 ГПК України, 281, 282-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 у справі № 905/1302/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення втрат від інфляції в розмірі 16 952 092,03 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 року у справі № 905/1302/18 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" на користь позивача ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" судового збору в розмірі 6 7310,71 грн.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Донецької області від 05.10.2018 у справі № 905/1302/18 в наступній редакції:

"позовні вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 155503529 грн 04 копійки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість в загальному розмірі 104 281 359, 53 грн, яких:

89 431 368,91 грн втрати від інфляціії;

14 849 990,62 грн 3 % річних.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецьтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 413 480,11 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції."

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.12.2018

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов