ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Справа №909/166/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя                                                            Желік М.Б.

судді                                                                                Орищин Г.В.

Кордюк Г.Т.

за участі секретаря судового засідання Тимцік М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія Адамсон” м.Івано-Франківськ вих. № б/н від 23.07.2018 (вх. ЗАГС № 01-05/267/18 від 17.10.2018)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2018 (суддя Неверовська Л.М., повний текст рішення складено та підписано 05.07.2018)

у справі № 909/166/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн”, вул. Валентини Чайки, 16, с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія Адамсон” вул. І. Макуха, 6, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості в сумі 790308,28 грн

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія Адамсон” вул. І. Макуха, 6, м. Івано-Франківськ, 76018

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Віссманн” вул. Валентини Чайки, 16, с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область, 08130

про визнання частково недійсним Договору поставки №093387 від 31.08.2017

за участі представників сторін:

від ТзОВ “ЕК “Адамсон” - адвокат Жменяк Ю.Ю.(дов. б/н від 29.10.2018, посв. №005 від 26.04.2018)

від ТзОВ “Віссманн” -адвокат Войнеску О.І.(посв.№6664/10 від 14.06.2018, ордер серії КВ№400042 від 27.11.2018)

Учасникам процесу роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 12.12.2018 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2018 у справі № 909/166/18 позов ТОВ “Віссманн” до ТОВ “Енергосервісна компанія Адамсон” про стягнення 790308,28 грн. задоволено. Стягнено з ТОВ “Енергосервісна компанія Адамсон” на користь ТОВ “Віссманн” 790 308,28 з яких: 529 804,50 боргу, 13 324,58 інфляційних втрат, 3 265,92 - 3% річних, 31991,48 пені, 211 921,80 штрафу, 11 854,64 судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ТОВ “Енергосервісна компанія “Адамсон” подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного господарського суду в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2018 у справі № 909/166/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задоволити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 02.08.2018 справу № 909/166/18 розподілено колегії суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Кордюк Г.Т., Данко Л.С.

07.08.2018 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

10.09.2018 згідно розпорядження керівника апарату суду та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи внесено зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи, а саме замість судді Кордюк Г.Т., введено суддю Орищин Г.В.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 у справі № 909/166/18 відкрито апеляційне провадження та призначено дану справу до розгляду на 02.10.2018.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; розгляд даної справи призначено на 02.10.2018, забезпечення проведення відеоконференції покладено на Господарський суд Київської області.

24.09.2018 представником ТОВ “ВІССМАНН” подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, при цьому зазначає, що ціна договору передбачається в узгоджених сторонами специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору поставки від 31.08.2017 № 093387; окрім ціни договору специфікаціями визначається порядок оплати та строки поставки, що не суперечить вимогам закону; сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору; накладна на відвантаження є первинним документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції та відповідає вимогам ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, вказує, що ТОВ “ЕК “Адамсон” здійснила часткову оплату за договором поставки, що свідчить про визнання нею таких зобов’язань, однак не виконання їх у повному обсязі, в наслідок чого первісним позивачем нараховані штрафні санкції. Щодо зустрічної позовної заяви зазначає, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов’язань передбачена ч.2 ст. 231 ГК України, аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду України від 09.04.2012 у справі 3 3-88гс11.

Разом з тим, Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 “Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах” ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України “Про судоустрій та статус суддів” у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті “Голос України” повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Західного апеляційного господарського суду.

03.10.2018 в газеті “Голос України” № 185 (6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2018 справу № 909/166/18 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желік М.Б., суддів Орищин Г.В., Кордюк Г.Т.

17.10.2018 ухвалою Західного апеляційного господарського суду справу № 909/166/18 прийнято до провадження Західного апеляційного господарського суду, призначено до розгляду на 31.10.2018.

22.10.2018 представником ТОВ “ВІССМАНН” подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв’язку. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 у задоволенні поданого клопотання відмовлено з підстав зазначених у ній.

Представником ТОВ “ЕК “Адамсон” 29.10.2018 та 31.10.2018 подавалися клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв’язку 31.10.2018 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкладено розгляд справи на 28.11.2018 та передбачено його проведення в режимі відеоконференцзв’язку, забезпечення проведення якого доручено господарському суду Тернопільської області.

06.11.2018 представником ТОВ “ВІССМАНН” подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв’язку. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 подане клопотання задоволено, забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв’язку доручено господарському суду Київської області.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 розгляд справи відкладено на 12.12.2018, зобов’язано ТОВ “ВІССМАНН” надати суду для огляду оригінали документів, якими він підтверджує свої позовні вимоги.

У судовому засіданні 12.12.2018 сторони участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення по суті спору та просили врахувати їх при винесенні постанови.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об’єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов’язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Віссманн” (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія “Адамсон” (покупець) укладено договір поставки №093387, згідно умов якого постачальник зобов’язується передати у власність, а покупець зобов’язується приймати і оплачувати товар (обладнання), в найменуванні, кількості і ціні згідно рахунків та/або узгоджених сторонами специфікацій, які є невід’ємними частинами цього договору. Підтвердженням узгодження найменування, кількості і ціни замовленого товару відповідно до рахунку є здійсненням покупцем оплати по ньому на умовах цього договору та/або отримання товару та/або здійснення підтвердження замовлення засобами електронного зв’язку в залежності від умов конкретної поставки.

Cторони погодили, що загальна вартість цього договору є сума, що була фактично оплачена або мала бути оплачена протягом дії цього договору. В специфікаціях та/або рахунках ціна товару вказана в гривнях, що дорівнює еквіваленту ціни в євро за курсом, зазначеним в такому рахунку та/або специфікації. Вартість замовленого товару не є сталою та може корегуватися відповідно до курсових коливань в разі зміни курсу євро до гривні більш як на 3%.

Оплата за поставку товару здійснюється покупцем наступним чином: авансовий платіж в розмірі 30% ціни, зазначеної в рахунку, - в строк передбачений таким рахунком; остаточний платіж в розмірі 70% ціни товару, зазначеної в рахунку, в перерахунку згідно положень цього пункту, - протягом 60 календарних днів з дня отримання товару в місці, вказаному у відповідній специфікації (п.2.2. договору).

Загальна сума договору, у відповідності до виставленого постачальником рахунку № 093387 від 31.08.2017 та специфікації до договору, становить 756571,10грн.

Специфікацією до договору передбачено, що строк поставки товару становить 4 тижні з дня отримання першого платежу відповідно до п.2.2 договору.

На виконання умов договору постачальник передав покупцю товар в повному обсязі, про що свідчать накладні на відвантаження № від 29.09.2017 на суму 756437,40 грн. та № від 31.10.2017 на суму 133,70 грн. та товарно-транспортна накладна №905000383 від 29.09.2017.

Відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88 первинні документи повинні мати такі обов’язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (п.2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88). Hакладна № від 29.09.2017 підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія Адамсон” та скріплена печаткою. Факт поставки товару підтверджує також товарно-транспортна накладна від 29.09.2017 за №905000383. Часткові проплати по даному договору також свідчать про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія Адамсон” отримано товар, за який і здійснено відповідні розрахунки.

Щодо відсутності підпису на накладній № від 31.10.2017 на суму 133,70 грн, то даний факт зафіксовано постачальником 14.11.2017 в акті про відмову від підписання зазначеної накладної, а також направлено лист до покупця про належне оформлення документів. Доказів того, що покупцем не прийнято чи повернуто товар по вищевказаній накладній суду не подано.

З метою позасудового врегулювання спору позивач за первісним позовом звертався до відповідача за первісним позовом з вимогою погасити заборгованість (лист №24/18 від 21.02.2018) і як підтверджується банківською випискою від 01.10.2017 ним частково розраховано за поставлений товар, а саме в сумі 226766,60 грн. Проплати здійснено: 11.09.2017 на суму 100000,00 грн., 12.09.2017 на суму 50000,00 грн., 19.09.2017 на суму 33780,00 грн., 28.09.2017 на суму 42986,60 грн.

З огляду на зазначене, сума основного боргу з врахуванням часткових проплат становить - 529804,50 грн.

Відповідно до п.8.4 договору в разі порушення строків здійснення розрахунків за цим договором, покупець на підставі письмової вимоги (претензії) зобов’язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, за весь період прострочення грошового зобов’язання.

Пеня може нараховуватися по день пред’явлення відповідної вимог (претензії) в межах трирічного строку з дня вчинення відповідного порушення, а в разі безпідставного ухилення покупця від виконання вимог передбачених в вимозі (претензії), пеня може нараховуватися аж до дня прийняття судом рішення по суті спору.

Окрім того, за порушення строків здійснення розрахунків за цим договором, покупець на підставі письмової вимоги (претензії) зобов’язаний протягом 5 робочих днів з дня отримання сплати постачальнику штраф в розмірі 40% від загальної вартості неоплаченого товару. Застосування штрафу до покупця за порушенням грошового зобов’язання може бути пред’явлене постачальником в межах трирічного строку з дня вчинення відповідного порушення.

За прострочення виконання грошового зобов’язання позивачем за первісним позовом нараховано 13324,58 грн. інфляційних нарахувань, 3265,92 грн. 3% річних, 31991,48 грн. пені та 211921,80 грн. штрафу.

11.01.2018 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія “Адамсон” надіслано претензію №140/01-18 від 10.01.2018, з вимогою сплатити існуючий борг. Факт направлення даної претензії на адресу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) підтверджується описом вкладення в цінний лист та фіскальний чек ПАТ “Укрпошта” від 11.01.2018. Вказана претензія залишена без належного реагування.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Частиною 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться у строк (термін) визначений у зобов’язанні (ч. 1 ст. 530 ЦК України), оскільки зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи доведеність факту поставки товару, його часткову оплату первісним відповідачем, відсутності доказів повної оплати колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення основної суми боргу у розмірі – 529 804,50 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно здійсненого судом апеляційної інстанції перерахунку заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних задоволенню на користь позивача за первісним позовом підлягають 3% річних за період з 01.12.2017 до 13.02.2018 в сумі - 3265,92грн та інфляційні втрати за період з грудня 2017 року по січень 2018 року в сумі - 13 324,58.

Окрім того, виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст.546 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. При цьому, пеня – це - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобовєязання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовєязання за кожний день прострочення виконання.

За змістом ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторонами у в договорі поставки № 093387 від 31.08.2017 визначено відповідальність відповідача у формі пені та штрафу у разі несвоєчасного виконання грошового зобов’язання (порядок її сплати та розмір).

З огляду на зазначене та здійснивши перерахунок пені та штрафу, що заявлені до стягнення колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме стягнення з відповідача за первісним позовом пені в сумі 31991,48 грн. за період з 01.12.2017 по 13.02.2018 та 211921,80грн, штрафу (40% від суми боргу).

Щодо зустрічних позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Сторонами у договорі поставки, а саме у п.8.4 погоджено стягнення пені та штрафу за порушення строків оплати за поставлений товар.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст.217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню. Такий вид забезпечення виконання зобов’язання як пеня та її розмір встановлено ч.3 ст.549 ЦК України, ч.6 ст.231 ГК України, ст.ст.1, 3 Закону країни “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та ч.6 ст. 232 ГК України. Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч.4 ст.231 ГК України.

При цьому, можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов’язань передбачено ч.2 ст.231 ГК України.

Як вірно встановлено господарським судом, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. З огляду на що не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги.

Згідно з ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу).

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін. Згідно із ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергосервісна компанія Адамсон” м.Івано-Франківськ вих. № б/н від 23.07.2018 (вх. ЗАГС № 01-05/267/18 від 17.10.2018) відмовити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2018 у справі № 909/166/18- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 17.12.2018.

Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б.

суддя                                                             Кордюк Г.Т.

суддя                                                            Орищин Г.В.