номер провадження справи 33/73/16-27/82/17-5/87/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 Справа № 908/2322/16

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали справи № 908/2322/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, )

До відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, )

про стягнення 2 280 603,35 грн. пені, 218 468,73 грн. 3% річних, 231 494,76 грн. інфляційних втрат

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1-12 від 24.05.2018 ;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № Др-100-1217 від 20.12.2017 ;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 р. у справі №908/2322/16 касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. у справі №908/2322/16 скасовано, справу №908/2322/16 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 р. справу №908/2322/16 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 17.09.2018 р. прийнято справу №908/2322/16 до свого провадження в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" пені в розмірі 2 280 603,35 грн., 3% річних в розмірі 218 468,73 грн., інфляційних втрат в розмірі 231 494,76 грн. та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 33/73/16-27/82/17-5/87/18. Підготовче засідання призначено на 10.10.2018 р. об 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обовязковою.

В судовому засіданні 10.10.2018 р. судом було оголошено перерву до 02.11.2018 р. Ухвалою суду від 02.11.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 16.12.2018 р. включно, відкладено підготовче засідання на 20.11.2018 р. о 15 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

16.11.2018 до господарського суду Запорізької області від ПуАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз надійшла заява № Zp-Ck-12875-1118 від 16.11.2018 (вх. № 08-11/369/18) про поворот виконання рішення у справі № 908/2322/16.

ОСОБА_3 з протоколу передачі судової справи раніше визначеному вкладу суду від 16.11.2018 р. вказано заяву передано на розгляд судді Проскурякова К.В.

Ухвалою суду від 20.11.2018 р. прийнято до розгляду заяву ПуАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз від 16.11.2018 № Zp-Ck-12875-1118 про поворот виконання рішення у справі № 908/2322/16, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 11.12.2018 р. о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 11.12.2018 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 2 280 603,35 грн. пені, 218 468,73 грн. 3% річних, 231 494,76 грн. інфляційних втрат у звязку з порушенням ним строків оплати за надані послуги з балансування обсягів природного газу в лютому, травні, червні 2016 р. відповідно до умов договору № від 17.12.2015 р.

Представник відповідача надав суду письмовий відзив від 01.11.2018 р. за вих. №Zp-Ck-12192-1118 на позовну заяву, пояснивши, що підписавши спільні протокольні рішення сторони змінили строки розрахунків, а отже відповідач виконав свої зобовязання в строки встановлені СПР. На підставі викладеного, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.11.2016 р. у справі №908/2322/16 (суддя: Мірошниченко М. В.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто із Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» 21 217 254,03 грн. основного боргу, 3 045 686,14 грн. пені, 269 095,63 грн. 3% річних, 819 347,08 грн. інфляційних втрат та 195 076,43 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/2322/16 рішення господарського суду Запорізької області від 01.11.2016 р. у справі № 908/2322/16 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 2 804 294,01 грн. заборгованості за надані в липні, серпні 2016 року послуги з балансування обсягів природного газу, 587 852,32 грн. інфляційної індексації, 50 626,90 грн. 3% річних, 765 082,79 грн. пені та в частині відмови у задоволені вимог щодо стягнення 94 079,89 грн. штрафу за липень 2016 року у зв'язку з чим викладено п. 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути із Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» 18 412 960,02 грн. заборгованості за надані в лютому, травні, червні 2016 року послуги з балансування обсягів природного газу, 2 280 603,35 грн. пені, 218 468,73 грн. 3% річних, 231 494,76 грн. інфляційних втрат та 172 391,66 грн. судового збору."

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 р. у справі №908/2322/16 касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 у справі №908/2322/16 господарського суду Запорізької області задоволено частково. Скасовано постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. у справі №908/2322/16 господарського суду Запорізької області в частині стягнення 2280603,35 грн. пені, 218468,73 грн. 3% річних, 231494,76 грн. інфляційних втрат. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016 у справі № 908/2322/16 Господарського суду Запорізької області в іншій частині залишено без змін. В частині 2280603,35 грн. пені, 218468,73 грн. 3% річних, 231494,76 грн. інфляційних втрат справу № 908/2322/16 Господарського суду Запорізької області передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

22.09.2017 р. господарським судом Запорізької області справі № 908/2322/16 (у складі колегії суддів: головуючого - Дроздова С.С., суддів Смірнов О.Г, ОСОБА_4С.) прийнято рішення, яким позов ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» задоволено частково, стягнуто 2 374 610,97 грн. пені, 217 921,51 грн. 3% річних, 231 494,76 грн. інфляційних втрат та суму 42360,41 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16 рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 р. у справі №908/2322/16 касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. у справі № 908/2322/16 скасовано. Справу №908/2322/16 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

У вказаній постанові Верховного суду встановлено, що «4.2.1. Спір у справі, що переглядається, стосується стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання відповідачем свого зобовязання за Договором № від 17.12.2015 з оплати отриманих послуг з балансування обсягів природного газу у лютому, травні та червні 2016 року, факт наявності заборгованості за які встановлено постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2016.

4.2.4. Як зазначено у п.2.6.5 цієї постанови, частково задовольнивши позовні вимоги позивача, суди попередніх інстанцій зазначили, що спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №1/УТГ від 12.01.2017, №8/УТГ від 18.01.2017, № 409/у від 19.01.2017 та № 54/УТГ від 03.02.2017 були підписані сторонами після прийняття постанови Донецьким апеляційним господарським судом від 06.12.2016 у справі № 908/2322/16. Відтак, їх підписання не охоплює періоди, за які позивачем нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

Проте суд касаційної інстанції не погоджується із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанції, оскільки вони є помилковими з огляду на таке.

4.2.5. Спір у справі №908/2322/16 стосувався стягнення з відповідача заборгованості за лютий, травень, червень 2016 року.

Судами встановлено, що згідно з спільними протокольними рішеннями №1/УТГ від 12.01.2017, № 8/УТГ від 18.01.2017, № 409/у від 19.01.2017 та № 54/УТГ від 03.02.2017 відповідач перераховує позивачу грошові кошти за надані послуги за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № за 2016 рік.

У розділах 3 спільних протокольних рішень передбачено, що сторони зобовязались перераховувати кошти іншій стороні не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок. ОСОБА_3 з п. 5.2 спільних протокольних рішень вони набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами й діють до повного виконання сторонами зобовязань за ними.

Тобто, підписавши зазначені протокольні рішення, сторони спору по суті погодили зміну порядку і строку проведення розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за Договором № від 17.12.2015.

При цьому Верховний Суд відзначає, що ухвалення постанови Донецьким апеляційним господарським судом від 06.12.2016 у справі №908/2322/16 про стягнення основного боргу за надані у відповідний період послуги з балансування не позбавило права сторін на зміну зобовязання в частині строків та порядку розрахунків за Договором в цілому. Тобто позивач, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, у такий спосіб виявив своє бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку і тим самим погодився зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за надані ним послуги у 2016 році за Договором від 17.12.2015 №.

Обґрунтованими є доводи касаційної скарги про те, що господарські суди допустили неправильне застосування норм матеріального права та дали невірну правову оцінку взаємовідносинам сторін у зв'язку з укладенням сторонами зазначених вище спільних протокольних рішень. Отже, аргумент відповідача про те, що уклавши спільні протокольні рішення сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги згідно з Договором, є таким, що заслуговує на увагу.

4.2.6. Водночас суди попередніх інстанцій наведеного не врахували та не встановили, чи виконав відповідач положення Договору від 17.12.2015 № з урахуванням порядку і строків, визначених на підставі спільних протокольних рішень. Тобто неправильне визначення правової природи спільних протокольних рішень, стало наслідком неповного з'ясування судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, які стосуються виконання сторонами таких протокольних рішень. А саме, поза увагою судів залишено питання встановлення термінів оплати відповідачем послуг з балансування природного газу за спірний період відповідно до строків виконання зобов'язань, визначених у спільних протокольних рішеннях, а відтак, і наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача пені, 3% та інфляційних втрат.»

На виконання вимог постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 р. у справі №908/2322/16, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 7 Господарського кодексу України визначено, що відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

ОСОБА_3 з ч.ч. 1-3 ст. 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій.

Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК Нафтогаз України та ПАТ Укртрансгаз. Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (далі - Порядок).

Аналіз змісту Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов'язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Пунктом 7 Порядку визначено, що розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

З наведеного вбачається адміністративно-правове регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (надалі - ПЕК), визначений Порядком, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто, як вірно вказує скаржник, державою офіційно визнається неможливість підприємств ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами ПЕК, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. А тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти, як то Постанова КМУ від 11.01.2005 р. № 20.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2017 р. позивачем, відповідачем, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Департаментом фінансів Запорізької облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Токмацької міської ради, Управлінням соціального захисту населення Токмацької міської ради та Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» було укладено спільне протокольне рішення №1/УТГ про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом якого була організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом на надання пільг, субсидій та компенсацій» на загальну суму 405 000,00 грн. за листопад-грудень 2016 р. за надані послуги по договору транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № у 2016 р. (а.с. 193-196, Т.2)

18.01.2017 р. між позивачем, відповідачем, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Департаментом фінансів Запорізької облдержадміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Бердянської міської ради, Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області та ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» було укладено спільне протокольне рішення №8/УТГ про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом якого була організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом на надання пільг, субсидій та компенсацій» на загальну суму 5 000 000,00 грн. за грудень 2016 р. за надані послуги балансування обсягів природного газу у 2016 р. згідно договору від 17.12.2015 р. №. (а.с. 197-199, Т.2)

19.01.2017 р. між позивачем, відповідачем, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Департаментом фінансів Запорізької облдержадміністрації, Департаментом фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради, Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради, Концерном «Міські теплові мережі» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було укладено спільне протокольне рішення №409/у про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом якого була організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом на надання пільг, субсидій та компенсацій» на загальну суму 13 000 000,00 грн. за грудень 2016 р. за надані послуги балансування природного газу від 17.12.2015 р. №. (а.с. 200-201, Т.2)

03.02.2017 р. між позивачем, відповідачем, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Департаментом фінансів Запорізької облдержадміністрації та ТОВ «Запоріжгаз Збут» було укладено спільне протокольне рішення №56/УТГ про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом якого була організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом на надання пільг, субсидій та компенсацій» на загальну суму 40 588 816,74 грн. за листопад - грудень 2016 р. за надані послуги балансування обсягів природного газу по договору від 17.12.2015 р. № за 2016 р. (а.с. 8-10, Т.3)

У розділах 3 спільних протокольних рішень передбачено, що сторони зобов'язались перераховувати кошти наступній стороні, а сторона остання до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок.

ОСОБА_3 з п. 5.2 спільних протокольних рішень вони набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами зобов'язань за ними.

Судом встановлено, що вказані вище спільні протокольні рішення підписані всіма сторонами та скріплені печатками підприємств.

При цьому, Верховний Суд відзначив, що ухвалення постанови Донецьким апеляційним господарським судом від 06.12.2016 р. у справі №908/2322/16 про стягнення основного боргу за надані у відповідний період послуги з балансування не позбавило права сторін на зміну зобов'язання в частині строків та порядку розрахунків за договором в цілому.

Таким чином, позивач, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, у такий спосіб виявив своє бажання здійснити розрахунки відповідна до Порядку й тим самим погодився зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за надані ним послуги у 2016 р. за договором № від 17.12.2015 р.

Отже, на виконання вказаних спільних протокольних рішень ПАТ «Запоріжгаз» перерахувало на рахунок ПАТ «Укртрансгаз»:

- 405 000,00 грн. з зазначенням призначення платежу: «постанова Уряду від 11.01.05 №20; СПР №1/УТГ від 12.01.2017 р.; за над.посл.тр.пр.газу 2016 р.; договір від 17.12.2015 р. №; ПДВ 67500,00 грн.», що підтверджується платіжним дорученням №437 від 17.01.2017 р.; (а.с. 202, Т. 2)

- 13 000 000,00 грн. з зазначенням призначення платежу: «постанова Уряду від 11.01.05 №20; СПР №409/у від 19.01.2017 р.; за над.посл.баланс.пр.газу 2016 р.; договір від 17.12.2015 р. №; ПДВ 2166666,67 грн.», що підтверджується платіжним дорученням №438 від 24.01.2017 р.; (а.с. 202, Т. 2)

- 5 000 000,00 грн. з зазначенням призначення платежу: «постанова Уряду від 11.01.05 №20; СПР №8/УТГ від 18.01.2017 р.; за над.посл.баланс.обсяг.пр.газу 2016 р.; договір від 17.12.2015 р. №; ПДВ 833333,33 грн.», що підтверджується платіжним дорученням №439 від 24.01.2017 р.; (а.с. 203, Т. 2)

- 40 588 816,74 грн. з зазначенням призначення платежу: «постанова Уряду від 11.01.05 №20; СПР №56/УТГ від 03.02.2017 р.; за над.посл.баланс.об.пр.газу 2016 р.; договір від 17.12.2015 р. №; ПДВ 6764802,79 грн.», що підтверджується платіжним дорученням №450 від 07.02.2017 р.; (а.с. 11, Т. 3)

Судом встановлено, що відповідач перерахував позивачу грошові кошти за надані послуги за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № за 2016 рік у строк встановлений в спірних протокольних рішеннях №1/УТГ від 12.01.2017 р., № 8/УТГ від 18.01.2017 р., № 409/у від 19.01.2017 р. та № 54/УТГ від 03.02.2017 р., тобто без порушення договору та законодавства України.

Також, позивач не заперечив проти факту підписання ним спільних протокольних рішень та підтвердив, що за відповідачем згідно СПП виконані зобовязання без порушення строків.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ОСОБА_3 із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2 280 603,35 грн. пені, 218 468,73 грн. 3% річних та 231 494,76 грн. інфляційних втрат відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Щодо заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" від 16.11.2018 р. за вих. №Zp-Ck-12875-1118 про поворот виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Представник ПАТ по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз підтримав заяву про поворот виконання рішення у справі № 908/2322/16, пояснивши, що після розгляду судом апеляційної інстанції справи № 908/2322/16, рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. яким позов ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» задоволено частково та стягнуто з ПАТ «Запоріжгаз» 2 374 610,97 грн. пені, 217 921,51 грн. 3% річних, 231 494,76 грн. інфляційних втрат набуло чинності, та з метою уникнення виконання вказаного рішення в примусовому порядку, що у відповідності до приписів ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» призвело б до стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми, що підлягає примусовому стягненню, ПАТ «Запоріжгаз» 21.12.2017 р. було сплачено зазначені кошти на рахунок ПАТ «Укртрансгаз». Однак, 10.05.2018 р. Верховним Судом винесено постанову за результатами розгляду касаційної скарги ПАТ «Запоріжгаз» на рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р., якою вказані судові рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином, Верховним Судом скасовано рішення, на підставі яких ПАТ «Запоріжгаз» сплатило на користь ПАТ «Укртрансгаз» грошові кошти на загальну суму 2 866 387,65 грн. На підставі викладеного, просить суд в порядку повороту виконання рішення стягнути з АТ «Укртрансгаз» на користь ПАТ «Запоріжгаз» 2 866 387,65 грн. безпідставно отриманих за рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16.

Представник ПАТ "Укртрансгаз" надав суду письмові заперечення на заяву про поворот виконання рішення суду, зазначивши, що питання про поворот виконання рішення суду може бути вирішено судом при ухваленні рішення по суті справи або після набрання рішенням суду, за результатами нового розгляду справи, законної сили. Отже, оскільки справа №908/2322/16 перебуває на стадії судового розгляду, рішення по суті не прийнято та не набрало законної сили, то відсутні підстави передбачені нормами ГПК України для задоволення заяви про поворот виконання. З урахуванням викладеного, просить суд відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Запоріжгаз» про поворот виконання рішення суду у справі №908/2322/16.

Як судом встановлено вище, 22.09.2017 р. господарським судом Запорізької області справі № 908/2322/16 (у складі колегії суддів: головуючого - Дроздова С.С., суддів Смірнов О.Г, ОСОБА_4С.) прийнято рішення, яким позов ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» задоволено частково, стягнуто 2 374 610,97 грн. пені, 217 921,51 грн. 3% річних, 231 494,76 грн. інфляційних втрат та суму 42 360,41 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16 рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. залишено без змін.

19.12.2017 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16 видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ на користь Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ суми 231 494,76 грн. інфляційних втрат, суми 217 921,51 грн. 3% річних, суми 2 374 610,97 грн. пені, суми 42 360,41 грн. судового збору.

21.12.2017 р. ПАТ по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ перерахувало на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ грошові кошти в сумі 2 866 387,65 грн. з зазначенням призначення платежу: « 174889 інфляційні втрати, пені. 3% річних, суд збір, дог. № від 17.12.2015 р., ріш. Госп. суду Зап. обл. у справі №908/2322/16 без ПДВ+Р.5.13.11+», що підтверджується платіжним дорученням №11153 від 21.12.2017 р.

Проте, в подальшому, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 р. у справі №908/2322/16 касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. у справі № 908/2322/16 скасовано. Справу №908/2322/16 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 333 ГПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

ОСОБА_3 з ч. 5 ст. 333 ГПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

У частині 10 статті 333 ГПК України передбачено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Посилання позивача на те, що оскільки справа №908/2322/16 перебуває на стадії судового розгляду, рішення по суті не прийнято та не набрало законної сили, то відсутні підстави для задоволення заяви про поворот виконання, судом до уваги не приймаються, оскільки в ч. 2 ст. 333 ГПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він відмовляє в позові повністю, а також враховуючи, що рішення у цій справі прийнято 11.12.2018 р., яким в задоволенні позову відмовлено, то суд може розглянути таку заяву при ухваленні цього рішення.

Судом встановлено, що вказана заява подана до суду 16.11.2018 р., тобто у строк встановлений ч. 10 ст. 333 ГПК України протягом одного року з дня ухвалення постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16, якою рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. залишено без змін.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що, як вказано вище, цим рішенням господарського суду Запорізької області від 11.12.2018 р. у справі №908/2322/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено, рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16, на виконання яких ПАТ по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ було сплачено на користь Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ кошти в сумі 2 866 387,65 грн., скасовані постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.05.2018 р., то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" від 16.11.2018 р. за вих. №Zp-Ck-12875-1118 про поворот виконання рішення суду та вважає за необхідне в порядку повороту виконання судових рішень стягнути з АТ «Укртрансгаз» на користь ПАТ «Запоріжгаз» 2 866 387,65 грн. безпідставно отриманих за рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240, 333 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" від 16.11.2018 р. за вих. №Zp-Ck-12875-1118 про поворот виконання рішення суду задовольнити.

3. Здійснити поворот виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16.

4. В порядку повороту виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16 стягнути з Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ЗАПОРІЖГАЗ (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) 2 866 387,65 грн., з якої 231 494,76 грн. інфляційних втрат, 217 921,51 грн. 3% річних, 2 374 610,97 грн. пені та 42 360,41 грн. судового збору, безпідставно отриманих за рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р. у справі № 908/2322/16. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повне рішення складено 21.12.2018 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.