ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" грудня 2018 р.           Справа№ 973/59/18

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Руденко М.А.

при секретарі:                     Ігнатюк Г.В.

представники сторін не з`явилися,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” (03143, м. Київ, вул. Заболотного, 150-а, офіс 25) від 25.05.2017 р. у третейській справі № 40/16 (суддя Пошелюзний С.В.)

по справі 973/59/13

за позовом публічного акціонерного товариства “Сбербанк”

до товариства з обмеженою відповідальністю “Металінвест ЛТД”

за участю третьої особи-1 - товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-ГТВ”

за участю третьої особи-2 - публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет”

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство “Сбербанк” (в подальшому змінено найменування на акціонерне товариство “Сбербанк”) звернулося до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю “Металінвест ЛТД” про стягнення заборгованості у сумі 41 615 675,59 доларів США та 140 404 812,46 грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” від 25.05.2017 р. у третейській справі № 40/16, позовну заяву публічного акціонерного товариства “Сбербанк” до товариства з обмеженою відповідальністю “Металінвест Лтд”, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-ГТВ”

задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Металінвест Лтд” на користь публічного акціонерного товариства “Сбербанк” заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р. та на підставі договору поруки № 4 від 25.05.2015 р., що станом на 03.06.2016 р. склала 41 615 675,59 доларів США та 140 404 812,46 грн., з яких: 33 000 000,00 доларів США заборгованість за кредитною лінією; 8 615 675,59 доларів США проценти за користування кредитною лінією, що нараховані за період з 17.09.2013 р. по 02.06.2016 р. включно; 110 553 717,27 грн. пені за прострочення сплати заборгованості за кредитною лінією, що нарахована за період з 13.02.2016 р. по 03.06.2016 р.; 29 851 095,19 грн. пені за прострочення процентів за користування кредитною лінією, що нарахована за період з 26.05.2015 р. по 03.06.2016 р.; 42 500,00 грн. витрат по сплаті третейського збору.

Зазначене рішення третейським судом мотивовано неналежним виконанням з боку третьої особи, як позичальником, зобов'язання за кредитним договором № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р., направлена позивачем (банком) відповідачу (поручителю) повідомлення-вимога № 2527/5/28-2 від 12.03.2016 р. про повернення повної суми заборгованості позичальника, відповідно до договору поруки № 4 від 25.05.2015 р., укладеного між позивачем та відповідачем, поручителем у добровільному порядку не виконана, тож на відповідача покладається обов’язок оплатити суму забезпечення виконання зобов’язання боржника перед кредитором.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням третейського суду, публічне акціонерне товариство “Чернігів Вторчормет” звернулося до апеляційного господарського суду із заявою, в якій просило скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” від 25.05.2017 р. у справі № 40/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано на розгляд судді Остапенку О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 р. вказану заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

17.08.2018 р. до апеляційного господарського суду від публічного акціонерного товариства “Сбербанк” надійшла заява про відмову у відкритті провадження у справі, яку мотивовано тим, що інтереси заявника рішенням у третейській справі № 40/16 не порушені та останнім пропущено дев’яностоденний строку для звернення до суду із даною заявою.

29.08.2018 р. до апеляційного господарського суду подано докази сплати судового збору згідно вимог ухвали від 13.08.2018 р.

На дату прийняття оскаржуваного рішення третейським судом, публічне акціонерне товариство “Чернігів Вторчормет” не було учасником справи № 40/16. В силу частини 1 статті 346 Господарського процесуального кодексу України, в обґрунтування наявності права оскарження рішення, заявник має довести, що оскаржуваним актом суд вирішив питання про його права та (або) обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 346 Господарського процесуального кодексу України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов’язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заявник зазначав, що оскаржуване третейське рішення стосується його прав та обов’язків, посилаючись на те, що він є фінансовим поручителем боржника перед банком (кредитором) за кредитним договором № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р. на підставі договору поруки № 3 від 25.05.2015 р., однак не був залучений до участі у справі № 40/16. В свою чергу, при прийнятті рішення третейським судом у справі № 40/16 визначався розмір вимог, які підлягали стягненню з відповідача, як іншого поручителя за основним зобов’язанням за договором поруки № 4 від 25.05.2015 р.

За твердженням заявника, участь усіх осіб, які поручилися за виконання основного зобов’язання боржника перед кредитором, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обов’язковою, оскільки таке рішення може вплинути на права та обов’язки кожного з поручителів у разі виконання одного із них обов’язку (повністю або частково) по сплаті заборгованості кредитору, тому необхідним є з’ясування обставин судом чи виконано зобов’язання не лише боржником, або одним із поручителів, а й іншими поручителями, що неможливо здійснити без залучення до участі у справі всіх поручителів.

Таким чином, у випадку виконання оскаржуваного рішення (повністю або частково) іншим поручителем може бути припинено обов’язок (повністю або частково) заявника по сплаті заборгованості кредитору в силу положень частин 2, 4 статті 543 Цивільного кодексу України, що на думку останнього свідчить про прийняття Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” рішення, яким вирішено питання про права та обов’язки публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет”.

Як підставу для скасування оскаржуваного рішення заявник посилався на норми частини 5 статті 51 Закону України “Про третейські суди” та пункт 5 частини 2 статті 350 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване з підстав, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов’язки осіб, які не брали участь у справі.

Ухвалою від 04.09.2018 р. відкрито провадження у справі № 973/59/18 за заявою публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” від 25.05.2017 р. у третейській справі №40/16 та розгляд справи призначено на 20.09.2018 р. Зобов’язано сторін надати додаткові документи, а Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” матеріали третейської справи № 40/16.

20.09.2018 р. до апеляційного господарського суду від голови Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” надійшли документи.

20.09.2018 р. до апеляційного господарського суду від заявника надійшли додаткові документи.

Ухвалою від 20.09.2018 р. витребувано матеріали третейської справи Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” № 40/16. Відкладено розгляд заяви на 18.10.2018 р.

24.09.2018 р. актом господарського апеляційного суду № 09.1-14/3382/18 від 20.09.2018 р. передано матеріали третейської справи № 40/16 для долучення до матеріалів даної справи.

24.09.2018 р. до апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченням на заяву про скасування рішення третейського суду № 40/16.

Указом Президента України “Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах” № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 р. в газеті “Голос України” № 185 (6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 р.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018 р. справу № 973/59/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 973/59/18 передано на розгляд судді Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 р. прийнято до провадження справу № 973/59/18 за заявою публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” від 25.05.2017 р. у третейській справі № 40/16. Розгляд справи призначено на 18.12.2018 р.

17.12.2018 р. до Північного апеляційного господарського суду від заявника надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви з підстав участі представника в інших судових засіданнях.

18.12.2018 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява із запереченнями на заяву публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет”.

В судове засіданні 18.12.2018 р. представники сторін не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, поважних причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 349 Господарського процесуального кодексу України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін, отже клопотання заявника про відкладення розгляду справи залишено без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши заяву, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що заява про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” від 25.05.2017 р. у третейській справі № 40/16 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини 5 статті 349 Господарського процесуального кодексу України справа про оскарження рішення третейського суду розглядається господарським судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом.

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до статті 350 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Також, частиною 1 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 25.05.2017 р. у справі № 40/16 прийнято у спорі, що виник внаслідок неналежного виконання позичальником договору про відкриття кредитної лінії №64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р. (далі – кредитний договір), який укладено між публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (далі - банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" (далі - позичальник) (а.с. 42-85).

Розгляд справи здійснювався третейським суддею – Пошелюзним С.В., призначеним відповідно до статті 14 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України".

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику мультивалютну відновлювальну кредитну лінію, надає позичальнику кредитні кошти у порядку та на умовах, визначених кредитним договором, а третя особа зобов'язується використовувати кредит на цілі, зазначені в пункті 1.5 кредитного договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути наданий кредит у терміни, передбаченими кредитним договором та виконати інші умови кредитного договору.

Відповідно пункту 1.2 кредитного договору в редакції додаткового договору № 2 від 25.05.2015 р., ліміт кредитної лінії складає: з часу укладення цього договору і по 15.04.2016 р. - 33 000 000,00 доларів США; з 16.04.2016 р. по 15.05.2016 р. 22 000 000,00 доларів США; з 16.05.2016 р. по 15.06.2016 р. 11 000 000,00 доларів США; з 16.06.2016 р. 0 доларів США 0 центів.

На виконання умов кредитного договору банк надавав позичальнику кредитні кошти в межах кредитної лінії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі меморіальними ордерами та банківськими виписками (а.с. 103-153 третейської справи № 40/16).

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем (поручителем) укладено договір поруки № 4 від 25.05.2015 р. (а.с. 86-89), відповідного до умов якого обсяг відповідальності поручителя перед кредитором (банком) включає, зобов’язання, які були невиконані боржником, та які передбачені основним договором (основне зобов’язання), зокрема, але не обмежуючись:

- зобов'язання повернути банку кредит, наданий в доларах США, гривні в межах кредитної лінії, відкритої строком до 16.06.2016 р. за кредитним договором з граничним лімітом кредитування в сумі 33 000 000,00 дол. США (з урахуванням індексу інфляції у разі прострочення повернення кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії в національній валюті України), в строк/и який/і зазначений/ються в кредитному договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором та/або цим договором – достроково (в цьому договорі під терміном "граничний ліміт кредитування" розуміється найбільша сума ліміту кредитної лінії, яка зазначається в кредитному договорі);

- зобов'язання в строк/и та в порядку, які передбачені в статті 6 кредитного договору, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором та/або цим договором, - до настання строків, зазначених в ст. 6 кредитного договору - сплатити/чувати банку проценти за користування кредитом за кредитним договором, які розраховуються за формулою.

- зобов'язання в строк/и, який/і зазначений/ються в кредитному договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором та/або цим договором, - до настання строку/ів, який/і зазначений/ються в кредитному договорі - сплатити/чувати банку комісійну винагороду за надання кредиту шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 10 000,00 грн.;

- зобов'язання відшкодувати документально підтверджені збитки, завдані банку невиконанням та/або неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору;

- зобов'язання сплатити банку штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по кредитному договору у строки та у розмірах, які зазначаються в кредитному договорі;

- зобов'язання сплатити банку будь-які інші платежі (якщо такі платежі передбачені умовами кредитного договору) в строки і в порядку, встановлені в кредитному договорі.

За умовами п. 4.1 договору поруки боржник (третя особа) та поручитель (відповідач) відповідають перед кредитором (позивач) як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю.

Згідно п. 4.2 договору поруки, відповідальність відповідача наступає у випадку, якщо третя особа допустить прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Поручитель зобов'язався виконати за боржника зобов'язання за кредитним договором шляхом перерахування суми заборгованості, вказаної позивачем, в рахунок погашення такої заборгованості (п. 5.4.1 договору поруки).

Аналогічні умови також передбачені в укладеному між банком та заявником (поручителем), з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р., договорі поруки № 3 від 25.05.2015 р. (а.с. 90-93).

Умовами кредитного договору та договорів поруки (пункти 6.8) передбачено сторонами вирішення спорів у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України”.

Як встановлено оскаржуваним рішенням, заборгованість позичальника перед банком за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54КЛ від 17.06.2011 р. в сумі 41 615 675,59 доларів США та 140 404 812,46 грн., підтверджена наявним в матеріалах справи доказами та відповідними розрахунками, а отже поручитель несе відповідальність у межах суми забезпечення виконання зобов’язання боржника.

Як підставу для скасування оскаржуваного рішення заявник вказував, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” (як іншого поручителя за кредитним договором №64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р.), яке не брало участі у справі № 40/16, що є порушенням вимог частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди".

На думку заявника, залучення поручителів за забезпеченим зобов’язанням, судом при розгляді справи є необхідним, оскільки права та обов’язки кожного з поручителів у разі виконання одного із них обов’язку (повністю або частково) по сплаті заборгованості кредитору припиняються (повністю або частково), що неможливо дослідити без залучення до участі у справі всіх поручителів.

Колегія суддів з такими твердженнями заявника не може погодитись з огляду на наступне.

Враховуючи положення частини 1 статті 346 Господарського процесуального кодексу України, особи, які не брали участь у справі, мають право на подання заяви про скасування рішення третейського суду в разі, якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Підставою для надання не залученій до участі особі у справі, права на звернення із заявою, є саме порушення її прав або охоронюваних законом інтересів внаслідок вирішення судом спору у справі, до участі в якій ця особа обов'язково підлягала залученню як така, що мала певні права і обов'язки у спірних правовідносинах.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення третейським судом є заявник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Як унормовано відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Приписами частин 1, 3 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредиторів має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Рішенням Постійного діючого третейського суду про Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 25.05.2017р. у справі № 39/16 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет”, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" задоволено повністю; стягнуто з публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” на користь публічного акціонерного товариства "Сбербанк" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р. та на підставі договору поруки № 3 від 25.05.2015 р., що станом на 03.06.2016 р. склала 41 615 675,59 доларів США та 140 404 812,46 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 р. у справі № 910/10797/17, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 11.09.2018 р., відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 25.05.2017 р. у справі № 39/16.

Враховуючи, що законом не передбачено обов’язку кредитора звернутися з позовом до всіх боржників одразу, банк відповідно до вимог статті 543 Цивільного кодексу України реалізував своє право на звернення до боржників окремо, зокрема, у справі № 39/16 в рамках взаємовідносин публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” та акціонерного товариства “Сбербанк”, що виникли з договору поруки № 3, який укладено на забезпечення виконання зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-ГТВ” за кредитним договором № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р. та у справі № 40/16, що виникли з договору поруки № 4, який укладено на забезпечення виконання зобов’язання за цим же кредитним договором.

Таким чином, предметом спору є різні самостійні договірні відносини між кредитором і поручителем за договорами поруки на підставі одного кредитного договору, що не змінює суті окремих договірних відносин між сторонами. При цьому, солідарні боржники, які частково виконали зобов'язання, не вибувають із зобов'язального правовідношення до моменту повного погашення вимог кредитора, тільки повне задоволення вимог кредитора припиняє зобов'язання між ним та солідарними боржниками.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заявник не довів обґрунтованість своєї заяви, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, суд погоджується із рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 25.05.2017 р. у справі № 40/16, отже підстав для його скасування не вбачається.

Оскільки, у задоволенні заяви відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання заяви покладаються на заявника.

Відповідно до частини 6 статті 349 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Частиною 7 статті 349 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після розгляду судом заяви про скасування рішення третейського суду справа підлягає поверненню до третейського суду, якщо господарський суд витребував справу з третейського суду.

Керуючись статтями 129, 234, 346, 347, 349, 351 Господарського процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства “Чернігів Вторчормет” про скасування рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” від 25.05.2017 р. у третейській справі № 40/16 за позовом публічного акціонерного товариства “Сбербанк” до товариства з обмеженою відповідальністю “Металінвест ЛТД”, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-ГТВ” про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011 р. та на підставі договору поруки № 4 від 25.05.2015 р., що станом на 03.06.2016 р. склала 41 615 675,59 доларів США та 140 404 812,46 грн.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” (03143, м. Київ, вул. Заболотного, 150-а, офіс 25) від 25.05.2017 р. у третейській справі № 40/16 (суддя Пошелюзний С.В.) залишити без змін.

Повернути Постійно діючому третейському суду при Всеукраїнській громадській організації “Союз інвесторів України” матеріали справи № 40/16 за позовом публічного акціонерного товариства “Сбербанк” до товариства з обмеженою відповідальністю “Металінвест ЛТД”, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-ГТВ” про стягнення заборгованості.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду може бути оскаржена до Верховного Суду в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Суддя                                                                                          М.А. Руденко