ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Справа №921/235/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого – судді                                                            Желіка М.Б.

суддів                                                                                          Кордюк Г.Т.

Орищин Г.В.

за участі секретаря судового засідання Тимцік М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, м.Тернопіль вих. № 16-2/1398 від 12.11.2018 (вх.ЗАГС 01-05/1081/18 від 14.11.2018)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.10.2018 (суддя Руденко О.В., повний текст виготовлено та підписано 18.10.2018)

у справі № 921/235/18

за позовом: Дочірнього підприємства “Тернопільський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, м.Тернопіль

до відповідача: Служби автомобільних доріг в Тернопільській області, м.Тернопіль

про стягнення 5 541 654,00 заборгованості за виконані роботи (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог)

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Рісний М.Б.

від відповідача: не з'явився.

Учасникам процесу роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 12.12.2018 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 08.10.2018 у справі № 921/235/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що матеріалами справи підтверджено виконання позивачем будівельних робіт за квітень, травень 2018 року на загальну суму 6 511 199 грн., про що складено акти приймання виконаних робіт. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують, що складені та підписані повноважними особами учасників цього спору акти підтверджують виконання робіт на загальну суму 6 511 199,00 грн., з яких неоплаченими залишаються 5 541 654 грн. Крім того, суд звертає увагу на п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 де зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов’язання, тому неприбутковість організації не впливає на стягнення заборгованості з відповідача.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Тернопільської області у даній справі відповідач - Службa автомобільних доріг у Тернопільській області звернулася до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, відкрити апеляційне провадження, поновити скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду, скасувати рішення господарського суду Тернопільської області та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що відповідач здійснюючи поетапну оплату частково виконаних робіт своїх зобов’язань за договором не порушив, так як проміжні платежі до повного виконання зобов’язань підрядником за частково виконані роботи відповідно до п.4.1. договору - це право, а не обов’язок відповідача. Вказані положення договору узгоджуються з п.2.1. наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309, відповідно до якого зобов’язання, що взяті замовником, якщо вони перевищують розмір бюджетних призначень не вважаються зобов’язаннями перед підрядником.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2018 справу № 921/235/18 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Кордюк Г.Т., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2018 поновлено Службі автомобільних доріг у тернопільській області строк на апеляційне оскарження рішення у даній справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Тернопільській області на рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.10.2018 у даній справі та призначено розгляд справи на 12.12.2018.

На адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н, б/д (вх.. ЗАГС № 01-04/1215/18 від 06.12.2018), в якому останній просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.10.2018 по справі № 921/235/18 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення з врахування того, що рішення суду першої інстанції прийняти з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства.

Від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення б/н від 07.12.2018 (вх..ЗАГС № 01-04/1330/18), в якому останній зазначає, що відсутність бюджетних коштів у відповідача не звільняє останнього від виконання договірних зобов’язань по договору № 2Е/17-18 від 01.12.2017. Водночас, позивач в повному обсязі виконав роботи на суму 5 541 654, 00 грн. Крім того, зі сторони відповідача не заявлялися жодні зауваження щодо їх якості, кількості чи обсягу. a акт виконаних робіт підписаний представниками Служби автомобільних доріг у Тернопільській області. Також, в даних письмових пояснення позивач надав суду копії постанов та рішень суду з аналогічних правовідносин.

На адресу суду від позивача надійшло клопотання б/н, б/д (вх..ЗАГС № 01-04/1370/18 від 12.12.2018), в якому він просить присудити на користь ДП “Тернопільський облавтодор” понесені витрати на правничу допомогу та стягнути їх з Служби автомобільних доріг у Тернопільській області суму у розмірі 5 000, 00 грн.

В судовому засіданні 12.12.2018 представник позивача участь упоноваженого представника забепечив, який надав пояснення по суті спору, а також пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги. Крім того, представником у судовому засіданні подано копію платіжного доручення № 85 від 21.11.2018 на суму 5 624 778, 81, яке свідчить про належне виконання відповідачем рішення Господарського суду Тернопільської області у даній справі, а саме сплати суми заборгованості.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об’єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов’язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 01.12.2017 між Службою автомобільних доріг у Тернопільській області (Замовник) та Дочірнім підприємством “Тернопільський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” (Замовник) укладено договір №2Е/17-18 на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення у Тернопільській області, згідно із п.1.1 якого виконавець зобов’язувався у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій надати послуги: ДК 021:2015: 45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв’язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення у Тернопільській області), за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений термін. Замовник зобов’язався прийняти надані послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їхню вартість по мірі надходження коштів на його рахунок.

Відповідно до п.1.2. договору, виконавець приймає по акту від Замовника мережу автомобільних доріг державного значення у Тернопільській області, дорожні споруди на них для надання послуг з експлуатаційного утримання.

Пунктом 3.1 сторони визначили, що вартість цього договору становить 751 791 083,00 грн., в т.ч. ПДВ складає - 125 298 514,00 грн. Разом з тим контрагенти передбачили, що договірна ціна є динамічною і може бути уточнена за певних умов.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться Замовником Виконавцю після підписання сторонами “Актів приймання виконаних будівельних робіт” (форма КБ-2в) і “Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати” (форма КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ, які складаються Виконавцем і подаються для підписання Замовнику не пізніше за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати Замовником наданих послуг. Замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги. Представник Замовника на протязі 5 робочих днів, відповідно до погодженого сторонами графіку здачі наданих обсягів послуг, перевіряє надані послуги згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.5.1 та п.5.2 Договору термін надання послуг - з моменту підписання до 31.12.2018. Місце надання послуг - автомобільні дороги державного значення у Тернопільській області.

Згідно із п.10.1 Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань. Строк дії договору може продовжуватись у разі виникнення документально підтверджених об’єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат Замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Між сторонами укладено Додаток №1 і Додаток №2 до договору №2Е/17-18, а саме Акт передачі автомобільних доріг та План фінансування послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення у Тернопільській області.

Згідно Акту Виконавець прийняв від Замовника мережу автомобільних доріг державного значення у Тернопільській області, дорожні споруди на них для надання послуг з експлуатаційного утримання, загальною протяжністю - 964,572 км.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконання умов договору №2Е/17-18 позивачем надано послуги на загальну суму 6 511 199 грн., про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт за квітень, травень 2018 року і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за цей же період ( належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи), які підписані представниками сторін без будь-яких зауважень, однак не скріплені печатками Служби автомобільних доріг Тернопільської області.

18.06.2018 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про оплату виконаних робіт згідно актів за квітень та травень 2018 року на суму 6 511 199 грн. в трьохденний строк.

В процесі розгляду справи у суді першої інстанції позивачем подана заява про зменшення позовних вимог №06-2/985 від 01.08.2018, згідно якої заборгованість відповідача за виконані роботи становить 5 541 654 грн. та на час судового розгляду є неоплаченою.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Підставою виникнення даних правовідносин є укладений між сторонами договір на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення у Тернопільській області №2Е/17-18від 01.12.2017.

Взаємовідносини, що склалися між учасниками спору суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору підряду, згідно якого та в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2 ст. 837 ЦК України).

Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін ( ч.1 ст.530 ЦК України).

Так, умовами укладеного учасниками спору Договору передбачено, що розрахунки проводяться Замовником Виконавцю після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт і Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем в суді апеляційної інстанції, відповідач виконані роботи прийняв, акти за квітень, травень 2018 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за цей же період підписані посадовими особами обох контрагентів, доказів неналежного виконання (позивачем) робіт по договору від 01.12.2017 та/або доказів виявлення замовником допущених у роботі відступів від умов договору, доказів висловлення відповідачем будь-яких зауважень щодо відсутності актів, щодо вартості виконаних робіт чи щодо наявності будь-яких інших недоліків суду не надав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що акти приймання виконаних будівельних робіт за період квітня та травня 2018 року, укладені між сторонами на виконання умов договору підряду від 01.12.2017, відповідають вимогам Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, засвідчують факт здійснення господарських операцій та договірних відносин та є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи за цей період на загальну суму 6 511 199,00 грн., з яких неоплаченими залишаються 5 541 654.00 грн.

Враховуючи несплату відповідачем виконаних та прийнятих ним підрядних робіт за договором від 01.12.2017 по актах за період квітня та травня 2018 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність стягнення з відповідача 5 541 654.00 грн. боргу.

Стосовно тверджень відповідача про те, що Служба автомобільних доріг є неприбутковою організацією, судова колегія погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов’язання.

За приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України “Про міжнародні договори України” і ст. 11 ГПК України, господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі “Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України” від 18.10.2005 та у справі “Бакалов проти України” від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов’язання.

Підписані сторонами акти виконаних робіт є первинними документами, оскільки фіксують факт здійснення господарської операції, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи (надані послуги). Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов’язаннями і, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у Служби необхідних коштів або взяття нею зобов’язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє її від обов’язку виконати зобов’язання за Договором. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 03.05.2018 при розгляді справи № 914/1556/17.

Крім того, в матеріалах справи наявний доказ, а саме копія платіжного доручення № 85 від 21.11.2018 на суму 5 624 778, 81, яке свідчить про належне виконання рішення Господарського суду Тернопільської області у даній справі, а саме сплати суми заборгованості.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об’єктивним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, м.Тернопіль вих. № 16-2/1398 від 12.11.2018 відмовити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.10.2018 у справі № 921/235/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст.287,288 ГПК України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови оформлено і підписано відповідно до вимог ст.282 ГПК України 17.12.2018.

Головуючий-суддя                                                                      Желік М.Б.

суддя                                                                      Кордюк Г.Т.

суддя                                                                      Орищин Г.В.