ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Справа № 915/843/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

за участі секретаря Яйчені К.М.

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. від 25.07.2018 № 25/07/02;

від відповідача ОСОБА_2, дов. від 26.10.2018 № 624;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/843/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю НікСоф Плюс,

вул. Соловїна, 219, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500,

поштова адреса: а/с 10, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500,

до дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України,

вул. Галини Петрової, 2А, м. Миколаїв, 54029,

про стягнення за договором перевезення основного боргу, нарахованих на суми основного боргу пені та інших нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а всього грошових коштів у сумі 441825 грн. 10 коп.,

В С Т АН О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) НікСоф Плюс, предявлено позов до дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі ДП Миколаївський облавтодор) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 441825 грн. 10 коп., із яких: 369904 грн. 33 коп. основний борг; 25713 грн. 11 коп. пеня; 10205 грн. 26 коп. 3 % річних; 36002 грн. 40 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; з посиланням на неналежне виконання ДП Миколаївський облавтодор грошових зобовязань за укладеним між ними договором від 12.05.2017 № 12/05/17 перевезення, а саме, зобовязань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати вартості наданих позивачем послуг з перевезення, внаслідок чого утворився у спірній сумі основний борг, на суми якого за період прострочень нараховано пеню на підставі п. 5.9. договору та інші нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У позові також викладено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.

Ухвалами суду від 05.08.2018 відкрито провадження в даній справі, а від 05.09.2018 постановлено її розглядати за правилами загального позовного провадження.

ДП Миколаївський облавтодор у відзиві від 29.08.2018 позов не визнало, вважаючи його необґрунтованим, тому що 1) ТОВ НікСоф Плюс не доведено надання відповідачу послуг за договором перевезення, зокрема, не надано передбачених п. 1.1 договору заявок ДП Миколаївський облавтодор на отримання відповідних послуг; 2) подані позивачем товарно-транспортні накладні за період 11.07-18.08.2017 не є належними та допустимими доказами надання ТОВ НікСоф Плюс послуг перевезення, так як, згідно журналу реєстрації довіреностей ДП Миколаївський облавтодор, останнім не видавалися довіреності на отримання товарів та послуг особам, що зазначені відповідальними від вантажоодержувача у спірних товарно-транспортних накладних; 3) позивачем не виконані умови пп. 3.2.4 договору щодо передачі ДП Миколаївський облавтодор документів, підтверджуючих фактичне надання послуг, зокрема рахунки-фактури, акти виконаних послуг, товарно-транспортні накладні з відмітками відвантажувача та вантажоотримувача, а тому у відповідача не виник обовязок оплати послуг товариства; 4) позивачем не доведено наявності у нього автомобілів, зазначених у товарно-транспортних накладних, якими нібито надані спірні послуги.

Вислухавши представників сторін, які підтримали доводи, викладені відповідно у позовній заяві, з урахуванням до неї пояснень, та у відзиві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір від 12.05.2017 № 12/05/17 перевезення (далі договір), за яким ТОВ НікСоф Плюс (перевізник) зобовязалося надавати ДП Миколаївський облавтодор (замовнику) послуги з перевезення вантажів власним або найманим автомобільним транспортом, до місця призначення, вказаного у заявці замовника, а замовник оплатити надані послуги на підставі рахунків, виписаних перевізником на підставі оформлених товарно-транспортних накладних та актів виконання послуг, за ціною 2 грн. 25 коп. за 1 тонно/кілометр з ПДВ в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок перевізника, з відтермінуванням платежів до 30 календарних днів з моменту надання послуг, за наявності фінансування та надання документів: рахунків-фактур, актів виконаних послуг, податкових накладних, оформлених відповідно до діючого законодавства України, товарно-транспортних накладних з відмітками відвантажувача та вантажоотримувача (п.п. 1.1, 2.2, 3.2.4, 4.1-4.3, договору).

Сторонами погоджено, що договір набирає чинності та вступає в законну силу з дати його укладення і підписання сторонами і діє до 31.12.2017; закінчення строку дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.п. 8.1, 8.3 договору).

На виконання умов договору ТОВ НікСоф Плюс у період 12.05-18.08.2017 надано відповідачу транспортні послуги з перевезення вантажів на загальну суму 899904 грн. 33 коп., що випливає із змісту складеного позивачем зведеного реєстру перевезень по договору (т.2, а.с. 30-36) та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних актів надання послуг: від 30.05.2017 № 22 на суму 222417 грн. 54 коп.; від 06.06.2017 № 29 на суму 46713 грн. 96 коп.; від 16.06.2017 № 39 на суму 120983 грн. 40 коп.; від 24.06.2017 № 47 на суму 35884 грн. 98 коп.; від 08.07.2017 № 59 на суму 74696 грн. 85 коп.; від 11.07.2017 № 64 на суму 43919 грн. 55 коп.; від 19.07.2017 № 69 на суму 84080 грн. 25 коп.; від 24.07.2017 № 71 на суму 70870 грн. 05 коп.; від 27.07.2017 № 74 на суму 22260 грн. 60 коп.; від 14.08.2017 № 89 на суму 119500 грн. 65 коп.; від 18.08.2018 № 92 на суму 58756 грн. 50 коп., підписаних представниками сторін та скріплених печатками сторін, а також товарно-транспортними накладними від 22.05.2017, 23.05.2017, 24.05.2017, 25.05.2017, 26.05.2017, 27.05.2017, 29.05.2017, 30.05.2017, 02.06.2017, 06.06.2017, 12.06.2017, 13.06.2017, 14.06.2017, 15.06.2017, 16.06.2017, 22.06.2017, 23.06.2017, 24.06.2017, 06.07.2017, 07.07.2017, 08.07.2017, 10.07.2017, 11.07.2017, 17.07.2017, 18.07.2017, 19.07.2017, 20.07.2017, 21.07.2017, 24.07.2017, 26.07.2017, 27.07.2017, 07.08.2017, 08.08.2017, 09.08.2017, 10.08.2017, 11.08.2017, 14.08.2017, 17.08.2017, 18.08.2017 (т.1, а.с. 38-72, 74-86, 88-111, 113-123, 125-140, 142-150, 152-183, 185-199, 201-207, 209-230, 232-240) , оригінали яких досліджені в судовому засіданні.

Дослідженням наведених вище документів зясовано наступне.

1. На послуги з перевезення автомобільним транспортом вантажів за спірним договором, за згрупованими на відповідні дати товарно-транспортними накладними, сторонами складено акти надання послуг.

2. Послуги з автомобільного перевезення вантажів здійснено автомобілями, орендованими ТОВ НікСоф Плюс за укладеним із фізичною особою ОСОБА_3 договором від 14.04.2017, посвідченим приватним нотаріусом Вознесенського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 14.04.2017 за реєстраційним № 383 (т.2 а.с.32-37).

3. Товарно-транспортні накладні від імені вантажоодержувача підписані представниками відокремлених структурних підрозділів ДП Миколаївський облавтодор та скріплені штампами таких структурних підрозділів відповідача.

4. Укладені між сторонами акти надання послуг від імені замовника підписані директором ДП Миколаївський облавтодор ОСОБА_5І та скріплені печаткою цього підприємства. Відомості цих актів щодо обсягу наданих послуг узгоджуються з відомостями, що містяться у згрупованих до них товарно-транспортних накладних.

Оцінюючи зазначені документи, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, у розумінні ст.ст. 76,77,78 ГПК України, доказами надання послуг за спірним договором на загальну суму 899904 грн. 33 коп., і відхиляє в цій частині викладені у відзиві доводи відповідача. Крім того, суд вважає доводи відповідача, що особи, які вчинили підписи у товарно-транспортних накладних як відповідальні вантажоодержувача, не були наділені на таке повноваженнями тому, що на їх імя ДП Миколаївський облавтодор не видано довіреностей, не основаними на умовах спірного договору, так як у договорі не узгоджено перелік підписантів товарно-транспортних накладних.

На оплату наданих послуг за спірним договором ТОВ НікСоф Плюс предявлено відповідачу рахунки на загальну суму 899904 грн. 33 коп. (т.2, а.с. 37, 73, 87, 112, 124, 141, 151, 184, 200, 208, 231), які ДП Миколаївський облавтодор оплачено частково в сумі 530000 грн., що підтверджується витягами із рахунку позивача за період 01.05-31.10.2017 (т.2 а.с. 28-29).

За твердженнями позивача, не спростованими ДП Миколаївський облавтодор, заборгованість останнього з оплати вартості наданих послуг з автомобільного перевезення за спірним договором складає суму 369904 грн. 33 коп. (899904 грн. 33 коп. 530000 грн.).

Такі твердження ТОВ НікСоф Плюс узгоджуються з відомостями складеного сторонами підписаного їх уповноваженими представниками та скріпленими печатками сторін акта звіряння взаєморозрахунків. За цим актом станом на 18.08.2017 заборгованість ДП Миколаївський облавтодор на користь позивача визначено у сумі 369904 грн. 33 коп. (т.2, ас. 27). Зазначену суму основний борг, як випливає із пояснень сторін, дотепер відповідачем не погашено.

Чинним законодавством визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ст.ст. 908-909 ЦК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що належне виконання зобовязання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. (ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України).

Судом відхиляється твердження відповідача про те, що його обовязок оплати наданих позивачем послуг не настав через невиконання ТОВ НікСоф Плюс умови пп. 3.2.4 договору щодо передачі ДП Миколаївський облавтодор документів, підтверджуючих фактичне надання послуг: рахунків-фактур, актів виконаних послуг, податкових накладних та товарно-транспортних накладних, так як договором не передбачено порядку надання перевізником замовнику документів, зазначених у пп. 3.2.4 договору, а, за твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, указані документи направлені ДП Миколаївський облавтодор простою кореспонденцією.

Суд також відхиляє доводи ДП Миколаївський облавтодор про недоведеність надання послуг за спірним договором перевезення через не подання суду передбачених п. 1.1 договору заявок відповідача на отримання відповідних послуг, так як договором не визначення форма складання відповідних заявок, а, за твердженнями представника позивача, вони подавалися та погоджувалися в усній формі.

Крім того, про безпідставність викладених у відзиві доводів свідчать дії ДП Миколаївський облавтодор щодо часткової оплати послуг саме за спірним договором та визнання спірної основної суми боргу вищевказаним актом звірки взаєморозрахунків.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що позивачем подано достатньо доказів, у розумінні ст.79 ГПК України, на підставі яких доведено прострочення виконання ДП Миколаївський облавтодор грошових зобовязань щодо оплати поставленого за договором товару, внаслідок чого утворився основний борг у загальній сумі 369904 грн. 33 коп., а тому вимоги про стягнення цієї суми є обґрунтованими.

Суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення нарахувань на суму основного боргу: 3 % річних, індексу інфляції та пені.

Так, згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України). Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Сторонами в п. 5.9 договору погоджено, що за кожен день прострочення оплати доставленої, згідно заявки, кожної партії вантажу, замовник сплачує пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, встановленої на цей період, від суми прострочених платежів за кожен день затримки.

Отже, позивачем обґрунтовано здійснено на суму простроченого грошового зобовязання ДП Миколаївський облавтодор нарахування в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також нараховано пеню.

Суд, ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо правильності розрахунків, погоджується із поданими ТОВ НікСоф Плюс нарахуваннями на суму основного боргу: за період прострочення 10.08.2017-01.08.2018 пені в сумі 25713 грн. 11 коп. та 3 % річних у сумі 10205 грн. 26 коп.; індексу інфляції у період серпень 2017 року червень 2018 року в сумі 36002 грн. 40 коп.; і визнає, що вимоги про стягнення з відповідача зазначених сум нарахувань є обґрунтованими.

Разом з тим, визначаючи розмір підлягаючої до стягнення пені, суд, виходячи з інтересів сторін, засад справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, вважає, що нарахована пеня є непропорційною розміру основного боргу, що порушення грошових зобовязань відповідачем у значній мірі компенсуються підлягаючими стягненню з відповідача іншими, передбаченими ч.2 ст. 625 ЦК України, нарахуваннями на суму основного боргу.

Викладені обставини суд ураховує як виняткові, які мають істотне значення, і дають право суду зменшити суму нарахованої пені на підставі положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, якими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

На підставі викладеного, суд визнає, що визначений ТОВ НікСоф Плюс розмір пені належить зменшити із суми 25713 грн. 11 коп. до суми 10000 грн.

Таким чином, позов ТОВ НікСоф Плюс підлягає задоволенню частково.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (п. 2 ч. 1, ч. 9 ст. 129 ГПК України).

Ураховуючи викладене, та що спір у справі виник унаслідок порушення ДП Миколаївський облавтодор зобовязань за укладеним з ТОВ НікСоф Плюс договором, і судом визнано позовні вимоги обґрунтованими в повному обсязі, суд покладає на відповідача відшкодування витрат позивача на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 25.07.2018 № НОМЕР_1 у сумі 6627 грн. 39 коп.

У судовому засіданні 12.12.2018, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю НікСоф Плюс задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, вул. Галини Петрової, 2А, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 31159920, на користь товариства з обмеженою відповідальністю НікСоф Плюс, вул. Соловїна, 219, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код 41207315, грошові кошти у загальній сумі 426111 (чотириста двадцять шість тисяч сто одинадцять) грн. 99 коп., із яких: 369904 (триста шістдесят девять тисяч девятсот чотири) грн. 33 коп. основний борг; 10000 (десять тисяч) грн. пеня; 10205 (десять тисяч двісті пять) грн. 26 коп. 3 % річних; 36002 (тридцять шість тисяч дві) грн. 40 коп. сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 6627 (шість тисяч шістсот двадцять сім) грн. 39 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано 20.12.2018.

Суддя Ю.М. Коваль.