ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 903/1302/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко І.М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство "Банк Форум",

представник позивача - Павликівський В.І, адвокат (довіреність від 11.06.2018 № 10/00-42),

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп",

представник відповідача - не з'явився,

третя особа на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

представник третьої особи на стороні позивача - Грицик А.С. (довіреність від 09.11.2018 № 27-22410/18),

третя особа на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор",

представник третьої особи на стороні відповідача - не з'явився,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Волощук І.Г. (далі - Уповноважена особа)

на рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 (головуючий Слободян О.Г., судді: Дем'як В.М. і Якушева І.О.)

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 (головуючий Грязнов В.В., судді: Огороднік К.М. і Тимошенко О.М.)

у справі № 903/1302/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (далі - Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Соловйової Наталії Анатоліївни (далі - Уповноважена особа)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" (далі - Товариство)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий екватор" (далі - ТОВ "Золотий екватор"),

про стягнення 33 163 984,29 долара США.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Банк звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "Золотий екватор", про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.03.2013 № 1-0020/13/30-KL (далі - Кредитний договір) та договором поруки від 29.03.2013 № 1-0099/13/38-Р (далі - Договір) у розмірі 33 163 984,29 долара США, з яких 31 825 694,54 долара США -прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів, 974 661,90 долара США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 363 627,85 долара США - пеня за простроченим кредитом та процентами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "Золотий екватор" протягом строку дії Кредитного договору допускало порушення виконання своїх зобов'язань щодо сплати кредиту і процентів, що призвело до порушення графіка прострочення чергових платежів за тілом кредиту, тому Банк на підставі пунктів 7.2, 7.2.1 Кредитного договору та статей 553, 554 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) звернувся до боржника (ТОВ "Золотий екватор") та поручителя (Товариства) з вимогою про дострокове повернення кредиту та всіх нарахувань за Кредитним договором, яка залишена боржником та поручителем без задоволення.

Справа господарськими судами розглядалась неодноразово.

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.03.2018, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що:

- ТОВ "Золотий екватор" вчасно здійснюються платежі на виконання рішення господарського суду Рівненської області від 06.10.2015 (з урахуванням ухвали суду про розстрочку виконання судового рішення) у справі №918/1930/14, що підтверджується доданими до матеріалів справи банківськими виписками з рахунків ТОВ "Золотий екватор";

- порука є похідним зобов'язанням Кредитного договору, тому поручитель не може відповідати за зобов'язаннями боржника в іншому обсязі, ніж сам боржник. Виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання;

- забезпечувальне зобов'язання застосовується у разі прострочення виконання основного зобов'язання, яке на день розгляду справи боржником - TОB "Золотий екватор" не порушено, що виключає можливість звернення з вимогою до поручителя;

- матеріалами справи доведено та Уповноваженою особою не спростовано відсутність прострочення виконання основного зобов'язання на день розгляду справи, що не дає правових підстав для застосування забезпечувального зобов'язання в силу статті 553 ЦК України та умов Договору.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Уповноважена особа звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень було неправильно застосовано статті 553, 554, 559 ЦК України та порушено статті 73, 74, 76, 86, 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Товариство подало відзив на касаційну скаргу та додаткові пояснення до відзиву на касаційну скаргу, в яких, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення; також Товариством до відзиву на касаційну скаргу долучено в якості судової практики постанови Верховного Суду: Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц та Касаційного господарського суду від 30.05.2018 у справі № 903/1296/14.

ТОВ "Золотий екватор" подало письмові пояснення, в яких, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Фонд подав письмові пояснення, в яких, посилаючись на незаконність оскаржуваних судових рішень, просить їх скасувати, а касаційну скаргу - задовольнити.

Також Фондом подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 921/107/15-г/16.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.07.2018: задоволено клопотання Фонду про зупинення провадження у справі № 903/1302/14 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 921/107/15-г/16; зупинено провадження у справі № 903/1302/14 за касаційною скаргою Уповноваженої особи на рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 921/107/15-г/16.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 921/107/15-г/16 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Волощук І.Г. задоволено частково. Рішення господарського суду Тернопільської області від 27.07.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 921/107/15-г/16 скасовано. Справу № 921/107/15-г/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2018 поновлено касаційне провадження у справі № 903/1302/14 за касаційною скаргою Уповноваженої особи на рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 і призначено її розгляд у судовому засіданні.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 921/107/15-г/16 справу № 921/107/15-г/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області, тобто у вказаній справі, рішення по суті спору не прийнято, таким чином, прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі, а тому на відповідну постанову не може бути здійснено посилання як на підтвердження визначення правової позиції.

Крім того, Касаційний господарський суд зазначає, що у справі № 921/107/15-г/16 розглядаються вимоги Банку до майнового поручителя-іпотекодавця, в той час як у даній справі - вимоги до грошового поручителя.

За таких підстав Касаційний господарський суд перевіряє законність оскаржуваних рішень у даній справі в залежності від встановлених у ній обставин судами попередніх інстанцій.

Від Фонду надійшли письмові пояснення, до яких долучено в якості судової практики постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/755/18.

Однак посилання Фонду на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 14.11.2018 у справі № 910/755/18, відхиляються Касаційним господарським судом, оскільки відповідне судове рішення ухвалено за фактично-доказової бази, відмінної від тієї, що має місце в даній справі № 903/1302/14, тобто за інших обставин справи та з'ясованої в ній сукупності доказів.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Банку та Фонду, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами, з врахуванням вказівок, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 10.10.2017, у справі встановлено, що 29.03.2013 Банком (кредитор) та ТОВ "Золотий екватор" (позичальник) укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти окремими частинами (вибірками) на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у межах визначеної цим договором граничної суми коштів, а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору максимальна заборгованість позичальника за цим договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати кредитний ліміт у сумі 7 185 457,34 долара США.

Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено, що кінцевим терміном, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.05.2013.

Згідно з пунктом 1.5 Кредитного договору надання кредиту/вибірок буде здійснюватися виключно в межах суми вільного (невикористаного) залишку кредитного ліміту відповідно до умов цього договору з таким графіком зменшення кредитного ліміту:

№з/пСума кредитного ліміту, доларів СШАПеріод дії кредитного лімітуДата та сума погашення заборгованості за кредитом, доларів США
1. 7 185 457,3429.03.2013 - 30.04.2013. 30.04.2013 (включно) 3 000 000,00 доларів США
2. 4 185 457,3401.05.2013 - 31.05.2013 31.05.2013 (включно) 4 185 457,34 долара США
але у будь-якому випадку заборгованість за кредитом має бути повністю погашена не пізніше кінцевого терміну, встановленого згідно з пунктом 1.4 цього договору.

Відповідно до пункту 1.5.1 Кредитного договору строк користування кожною окремою вибіркою не встановлюється, проте заборгованість за кредитом повинна погашатися відповідно до графіка, встановленого згідно з пунктом 1.5 цього договору, та у будь-якому випадку повинна бути повністю погашена не пізніше кінцевого терміну, встановленого пунктом 1.4 цього договору.

Згідно з пунктом 1.5.1.1 Кредитного договору дострокове погашення заборгованості за кредитом, у тому числі протягом періоду доступності, має наслідком позачергове зменшення суми кредитного ліміту та відповідне коригування належної до погашення суми заборгованості за кредитом згідно з графіком, встановленим у пункті 1.5 цього договору, без укладення будь-якого договору про внесення змін до цього договору.

Пунктом 1.6 Кредитного договору передбачено, що як забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором кредитор укладає/приймає, зокрема, договір поруки з Товариством.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Банк як кредитор та Товариство як поручитель 29.03.2013 уклали Договір, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за належне та своєчасне виконання ТОВ "Золотий екватор" зобов'язань за Кредитним договором, включаючи всі дійсні та/або можливі зміни та/або доповнення, внесені та/або такі, що можуть бути внесені в майбутньому, а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (пункт 1.1, підпункт 1.1.1), порука за цим договором забезпечує у повному обсязі виконання всіх платіжних зобов'язань ТОВ "Золотий екватор" за Кредитним договором, а саме: повернення кредиту в сумі 7 815 457,34 долара США з графіком погашення (зниження ліміту заборгованості) відповідно до умов Кредитного договору та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 31.05.2013 або протягом іншого строку в інший термін дострокового погашення кредиту у випадках, передбачених Кредитним договором; сплату процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних з можливим збільшенням їх розміру без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених Кредитним договором; сплату комісій у строки (терміни) та в порядку, визначеному Кредитним договором; сплату можливої неустойки (пені, штрафу), визначеної Кредитним договором; відшкодування витрат кредитора, пов'язаних із стягненням заборгованості за Кредитним договором (пункт 2.1, підпункт 2.1.1).

23.05.2013 Банк та ТОВ "Золотий Екватор" уклали додатковий договір №1 до Кредитного договору, за умовами якого сторони внесли зміни та доповнення до Кредитного договору шляхом викладення його в такій редакції:

- пункт 1.2 викладено в редакції, згідно з якою максимальна заборгованість позичальника за цим договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати кредитний ліміт у сумі 50 285 457,34 долара США з урахуванням таких сублімітів: субліміт-1 - 7 185 457,34 долара США - для вибірок, наданих до 23.05.2013 (підпункт 1.2.1); субліміт-2 - 43 100 000,00 доларів США для вибірок, наданих починаючи з 23.05.2013 (підпункт 1.2.2);

- пункт 1.4: кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється: для вибірок, наданих у рамках субліміту-1, - не пізніше 31.05.2013 (підпункт 1.4.1); для вибірок, наданих у рамках субліміту-2, - не пізніше 31.12.2013 (підпункт 1.4.2).

Крім того, підпунктами 1.4.2.1-1.4.2.6 додаткового договору №1 від 23.05.2013 сторонами було узгоджено відкладальні обставини, настання яких пов'язано з датою повернення кредитних коштів, а саме:

- підпункт 1.4.2.1 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.1.1.1-1.5.2.1.1.3 та/або підпунктах 1.5.2.2.1.1-1.5.2.2.1.3 цього договору, - кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12.2014;

- підпункт 1.4.2.2 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.1.2.1-1.5.2.1.2.3 та/або підпунктах 1.5.2.2.2.1-1.5.2.2.2.3 цього договору, - кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12. 2015;

- підпункт 1.4.2.3 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.1.3.1-1.5.2.1.3.3 та/або підпунктах 1.5.2.2.3.1-1.5.2.2.3.3 цього договору, - кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12. 2016;

- підпункт 1.4.2.4 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.1.4.1-1.5.2.1.4.3 та/або підпунктах 1.5.2.2.4.1-1.5.2.2.4.3 цього договору, - кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12. 2017;

- підпункт 1.4.2.5 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.1.5.1.-1.5.2.1.5.3. та/або підпунктах 1.5.2.2.5.1-1.5.2.2.5.3 цього договору, - кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12. 2018;

- підпункт 1.4.2.6 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.1.6.1-1.5.2.1.6.3 та/або підпунктах 1.5.2.2.6.1-1.5.2.2.6.3 цього договору, - кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12. 2019.

Відповідно до пункту 1.5 додаткового договору від 23.05.2013 № 1 надання кредиту/вибірок буде здійснюватися виключно у межах суми вільного (невикористаного) залишку кредитного ліміту відповідно до умов цього договору із встановленням графіка погашення кредиту, але у будь-якому випадку заборгованість за кредитом має бути повністю погашена не пізніше кінцевого терміну, як він визначений згідно з пунктом 1.4 договору.

Пунктом 1.5.1 додаткового договору від 23.05.2013 № 1 встановлено такий графік погашення кредиту, наданого у межах субліміту-1:

№з/п Сума субліміту-1, доларів США Період дії субліміту-1Дата та сума погашення заборгованості за кредитом, доларів США
1. 7 185 457,3429.03.2013 - 30.04.2013 30.04.2013 (включно) 3 000 000,00 доларів США
2. 4 185 457,3401.05.2013 - 31.05.2013 31.05.2013 (включно) 4 185 457,34 долара США
Відповідно до пункту 1.5.2 додаткового договору від 23.05.2013 № 1 встановлено умови погашення кредиту за сублімітом-2, а саме:

Підпункт 1.5.2.1.1: протягом період з 23.05.2013 по 31.12.2013 встановлюється графік погашення кредиту-1:

№з/п Сума субліміту-2, дол. США Період дії субліміту-2Дата та сума погашення заборгованості за кредитом, доларів США
1. 43 100 000,00 23.05.2013 - 30.06.201330.06.2013 - 20 000 000,00 доларів США
2.23 100 000,00 01.07.2013 - 31.12.201331.12.2013 - 23 100 000,00 доларів США

Підпункт 1.5.2.1.1.1: відкладальна обставина-1. Сторони дійшли згоди, що за умови належного погашення позичальником заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту-1 та належної сплати ним процентів і комісій згідно з умовами цього договору кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути погашена заборгованість за кредитом, переноситься на 31.12.2014, а залишок заборгованості за кредитом підлягає погашенню згідно з графіком погашення кредиту-2.

Підпункт 1.5.2.1.1.3: у разі порушення позичальником своїх обов'язків щодо належного погашення заборгованості за кредитом згідно з графіком погашення кредиту-1, належної сплати нарахованих процентів, комісій відповідно до умов цього договору, відкладальна обставина-1 вважається такою, що не настала. Наслідком ненастання відкладальної обставини-1 є зобов'язання позичальника погасити у повному обсязі заборгованість за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, а також сплатити можливу неустойку у термін не пізніше 31.12.2013.

Підпункт 1.5.2.2: у випадку, якщо позичальник не здійснив погашення наданого в рамках субліміту-2 кредиту в строк до 30.06.2013 (включно) у сумі, не меншій 20 000 000,00 доларів США, що не вважається сторонами порушенням зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту згідно з таким графіком погашення кредиту, наданого в межах субліміту-2 (при цьому графік погашення кредиту, наданого в межах субліміту-2, встановлений в підпункті 1.5.2.1 цього договору, не діє).

Підпункт 1.5.2.2.1: протягом періоду з 23.05.2013 по 31.12.2013 встановлюється графік погашення кредиту-8:

№з/пСума субліміту-2, доларів СШАПеріод дії субліміту-2Дата та сума погашення заборгованості за кредитом, доларів США
1.43 100 000,0023.05.2013-30.08.201330.08.2013 - 250 000,00 доларів США
2.42 850 000,0031.08.2013-31.12.201331.12.2013 - 42 850 000,00 доларів США

Підпункт 1.5.2.2.1.1: відкладальна обставина-8. Сторони дійшли згоди, що за умови належного погашення позичальником заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту-8 та належної сплати ним процентів і комісій згідно з умовами цього договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути погашена заборгованість за кредитом, переноситься на 31.12.2014, а залишок заборгованості за кредитом підлягає погашенню згідно з графіком погашення кредиту -9 :

№№ з/пСума субліміту-2, доларів СШАПеріод дії субліміту-2Дата та сума погашення заборгованості за кредитом, доларів США
1.42 850 000,0031.12.2013-31.03.201431.03.2014 - 1 250 000,00 доларів США
2.41 600 000,0001.04.2014-30.06.201430.06.2014 - 1 250 000,00 доларів США
3.40 350 000,0001.07.2014-30.09.201430.09.2014 - 1 250 000,00 доларів США
4.39 100 000,0001.10.2014-31.12.201431.12.2014 - 39100000,00 доларів США
Згідно з пунктом 10.7 додаткового договору від 23.05.2013 № 1 цей договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до повного остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

На виконання умов Кредитного договору Банк надав ТОВ "Золотий Екватор" кредитні кошти на підставі заявок позичальника:

- заявка від 01.04.2013 - сума вибірки 7 185 457,34 долара США, дата погашення вибірки 31.05.2013. Дата надання кредиту 01.04.2013;

- заявка від 14.06.2013 - сума вибірки 43 033 526,01 долара США, дата погашення вибірки у заявці не зазначена. Дата надання кредиту 14.06.2013, що підтверджується меморіальними ордерами від 01.04.2013 № , від 14.06.2013 № 272503.

Судами попередніх інстанцій із банківських виписок встановлено, що заборгованість за сублімітом-1 у межах суми субліміту 7 185 457,34 долара США була сплачена ТОВ "Золотий Екватор" повністю, а саме: 30.04.2013 у сумі 3 000 000,00 доларів США та 24.05.2013 на суму 4 185 457,34 долара США.

Заборгованість за сублімітом-2 у межах суми субліміту 43 033 526,01 долара США сплачена ТОВ "Золотий Екватор" частково, у сумі 11 207 831,47 долара США, а саме: 29.08.2013 у сумі 250 000 доларів США, 30.10.2013 у сумі 10 000 000,00 доларів США та 02.07.2014 у сумі 957 831,47 долара США.

Решта суми заборгованості ТОВ "Золотий Екватор" перед Банком за сублімітом-2, наданого в межах Кредитного договору станом на 15.12.2014, становила 31 825 694,54 долара США.

Крім того, підпунктом 1.5.3 додаткового договору від 23.05.2013 №1 сторони узгодили, що строк користування кожною окремою вибіркою не встановлюється, проте заборгованість за кредитом повинна погашатися відповідно до графіка, встановленого згідно з пунктом 1.5 цього договору та в будь-якому випадку повинна бути повністю погашена не пізніше кінцевого терміну, встановленого пунктом 1.4 цього договору.

Відповідно до підпункту 1.5.3.1 додаткового договору від 23.05.2013 № 1 дострокове погашення заборгованості за кредитом, у тому числі протягом періоду доступності, має наслідком позачергове зменшення суми кредитного ліміту та відповідне коригування належної до погашення суми заборгованості за кредитом згідно з графіком, встановленим у пункті 1.5 договору, без укладення будь-якого договору про внесення змін до цього договору.

Згідно з пунктом 1.6 додаткового договору від 23.05.2013 № 1 як забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором кредитор укладає/приймає, зокрема, договір поруки з Товариством.

23.05.2013 Банк та Товариство уклали договір № 1 про внесення змін до Договору, яким внесено зміни у підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору, а саме: встановлено, що порука за цим договором забезпечує в повному обсязі виконання всіх платіжних зобов'язань ТОВ "Золотий екватор" за Кредитним договором, а саме: повернення кредиту в сумі 50 285 457,34 долара США за графіком погашення (зниження ліміту заборгованості) відповідно до умов Кредитного договору та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 31.12.2019 або протягом іншого строку/в інший термін дострокового погашення кредиту у випадках, передбачених Кредитним договором; сплату процентів за користування кредитом у розмірі 10,5 процентів річних з можливим збільшенням їх розміру до 13 процентів без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених Кредитним договором, зокрема внаслідок порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором; сплату комісій у строки (терміни) та в порядку, визначені Кредитним договором; сплату можливої неустойки (пені, штрафу), визначеної кредитним договором; відшкодування витрат кредитора, пов'язаних із стягненням заборгованості за Кредитним договором.

Пунктом 2 договору від 23.05.2013 № 1 до Договору передбачено, що всі інші положення Договору, які не змінені цим договором про внесення змін, залишаються чинними.

Також 29.08.2013 Банк та ТОВ "Золотий Екватор" уклали договір про внесення змін № 2 до Кредитного договору, за умовами якого сторони дійшли згоди викласти підпункт 5.2.12 Кредитного договору в новій редакції: "Щоквартально протягом строку дії цього договору, починаючи з 01.07.2013, забезпечити проведення операцій ТОВ "Золотий Екватор" з купівлі-продажу іноземної валюти через Банк у розмірі щонайменше еквівалентна 12 000 000,00 доларів США".

30.09.2013 Банк та ТОВ "Золотий Екватор" уклали договір про внесення змін № 3 до Кредитного договору, за умовами якого сторони погодились викласти підпункт 5.2.12 Кредитного договору в такій редакції: "Щоквартально протягом строку дії цього договору, починаючи з 01.07.2013, забезпечити проведення операцій ТОВ "Золотий Екватор" та/або будь-якої юридичної особи, що виступає поручителем ТОВ "Золотий Екватор" згідно з пунктом 1.6 цього договору, з купівлі-продажу іноземної валюти через Банк у розмірі щонайменше еквівалентна 12 000 000,00 доларів США".

29.08.2013 позичальником перераховано 250 000,00 доларів США як погашення заборгованості за сублімітом-2 в межах суми субліміту 43 100 000,00 доларів США, а 30.10.2013 сплачено 10 000 000,00 доларів США як погашення заборгованості за сублімітом-2 в межах суми субліміту 42 850 000,00 доларів США, тобто позичальником повернуто кредитні кошти у більшому розмірі, ніж було передбачено умовами додаткового договору від 23.05.2013 № 1 (згідно з графіком погашення кредиту-9, який застосовувався внаслідок настання відкладальної обставини-8), у зв'язку з чим заборгованість позичальника після здійснення наведених оплат склала 32 783 526,01 долара США.

Таким чином, позичальник не сплатив 20 000 000,00 доларів США до 30.06.2013 на погашення кредиту в рамках субліміту-2, у зв'язку з чим застосуванню підлягали графіки погашення заборгованості 8-14, визначені додатковим договором № 1, а не графіки 1-7, адже невнесення 20 000 000,00 доларів США за умовами підпункту 1.5.2.2-1.5.2.2.6.3 додаткового договору № 1 не вважалося сторонами Кредитного договору порушенням взятих на себе зобов'язань.

27.12.2013 Банк та ТОВ "Золотий Екватор" уклали договір про внесення змін № 4 до Кредитного договору, за умовами якого сторони погодились внести зміни до Кредитного договору, зокрема, пункт 1.4 викладено в такій редакції: кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, установлюється: для вибірок, наданих у рамках субліміту-1 - не пізніше 31.05.2013 (підпункт 1.4.1); для вибірок, наданих в рамках субліміту-2 - не пізніше 31.12.2013 (підпункт 1.4.2).

Крім того, підпункти 1.4.2.1-1.4.2.6 Кредитного договору викладено в таких редакціях:

- підпункт 1.4.2.1 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.1.1-1.5.2.1.3 цього договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12.2014;

- підпункт 1.4.2.2 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.2.1-1.5.2.2.3 цього договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12.2015;

- підпункт 1.4.2.3 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.3.1-1.5.2.3.3 цього договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12.2016;

- підпункт 1.4.2.4 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.4.1.-1.5.2.4.3. цього договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повніс-тю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12.2017;

- підпункт 1.4.2.5 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.5.1-1.5.2.5.3 цього договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12.2018;

- підпункт 1.4.2.6 - у разі настання відкладальної обставини, що зазначена у підпунктах 1.5.2.6.1-1.5.2.6.3 цього договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 31.12.2019.

Пунктом 2 додаткового договору від 27.12.2013 № 4 сторони також підтвердили, що в рамках Кредитного договору, протягом періоду з дати укладення Кредитного договору до дати укладення наведеного договору про внесення змін, позичальник:

- отримав від кредитора кредит у рамках субліміту-1 в сумі 7 185 457,34 долара США та здійснив погашення такого кредиту в рамках субліміту-1 в сумі 7 185 457,34 долара США;

- отримав від кредитора кредит у рамках субліміту-2 в сумі 43 033 526,01 долара США та здійснив погашення частини такого кредиту в рамках субліміту-2 в сумі 10 250 000,00 доларів США, внаслідок чого фактична заборгованість позичальника за Кредитним договором на дату укладення договору про внесення змін становить 32 783 526,01 долара США в рамках субліміту-2 та 0,00 доларів США в рамках субліміту-1, у зв'язку з чим сторони домовились встановити графік погашення фактичної заборгованості позичальника за кредитом, що існує станом на дату укладення договору, і викласти підпункти 1.5.2-1.5.3 в новій редакції.

Так, підпункт 1.5.2.1 Кредитного договору викладено в такій редакції:

протягом періоду 27.12.2013-31.12.2013 встановлюється графік погашення кредиту-1:

№з/пСума погашення заборгованості за кредитом та дата, до якої (включно) така заборгованість підлягає погашеннюЗалишок заборгованості за кредитом після погашення у відповідний період, доларів США
1.31.12.2013 - 32 783 526,01 доларів США 0,00

Підпункт 1.5.2.1.1: відкладальна обставина-1. Умова щодо погашення заборгованості за кредитом згідно з графіком погашення кредиту-2, що передбачений підпунктом 1.5.2.2 цього договору, є відкладальною, і зобов'язання позичальника щодо погашення заборгованості згідно з підпунктом 1.5.2.2 цього договору виникає виключно за умови належного (в повному обсязі і у встановлені строки/терміни, в порядку, встановленому цим договором) виконання позичальником своїх платіжних зобов'язань за цим договором (відкладальна обставина-1), а саме: належної сплати позичальником нарахованих процентів у сумі 286 855,85 долара США згідно з умовами цього договору, нарахованих за період з 26.11.2013 по 25.12.2013 включно.

Підпункт 1.5.2.1.2: наслідком настання відкладальної обставини-1 є встановлення строків погашення заборгованості за кредитом згідно з графіком погашення кредиту-2 та встановлення календарної дати 31.12.2014 як кінцевого терміну, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, нарахованими процентами, комісіями та можлива неустойка.

Відповідно до підпункту 1.5.2.2 Кредитного договору (в редакції додаткового договору від 27.12.2013 № 4) у разі настання відкладальної обставини-1, як вона визначена підпунктами 1.5.2.1.1-1.5.2.1.3 цього договору, позичальнику на період з 01.01.2014 по 31.12.2014 (включно) встановлюється графік погашення кредиту-2:

№ з/пСума погашення заборгованості за кредитом та дата, до якої (включно) така заборгованість підлягає погашеннюЗалишок заборгованості за кредитом після погашення у відповідний період, доларів США
1.31.03.2014 - 957 831,47 долара США 31 825 694,54
2.30.06.2014 - 957 831,47 долара США 30 867 863,07
3.30.09.2014 - 957 831,47 долара США 29 910 031,61
4.31.12.2014 - 29 910 031,61 долара США 0,00

Згідно з підпунктом 1.5.2.2.1 умова щодо погашення заборгованості за кредитом згідно з графіком погашення кредиту-3, що передбачений підпунктом 1.5.2.3 цього договору, є відкладальною, і зобов'язання позичальника щодо погашення заборгованості згідно з підпунктом 1.5.2.3 цього договору виникає виключно за умови належного (в повному обсязі і у встановлені строки/терміни, в порядку, встановленому цим договором) виконання позичальником своїх платіжних зобов'язань за цим договором (відкладальна обставина-1), а саме: належного погашення позичальником заборгованості за кредитом відповідно до пунктів 1, 2, 3 графіку погашення кредиту-2; погашення позичальником протягом 01.10.2014-31.12.2014 заборгованості у сумі 957 831,47 долара США, наслідком чого є зменшення залишку заборгованості за кредитом до суми 28 952 200,14 долара США станом на кінець операційного дня 31.12.2014; належної сплати позичальником нарахованих процентів і комісій згідно з умовами цього договору протягом січня-грудня 2014 року включно.

03.02.2014 Банк та ТОВ "Золотий Екватор" уклали договір про внесення змін № 5 до Кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились викласти в новій редакції підпункти 1.6.2.14, 1.6.2.28, 1.6.2.29, 1.6.2.30 та 1.6.2.33 підпункту 1.6.2 пункту 1.6 Кредитного договору, які стосуються забезпечення виконання зобов'язань позичальника.

19.11.2014 Уповноважена особа звернулась до Товариства з письмовою вимогою № 14567/31 про дострокове (з посиланням на підпункти 7.1.1 та 7.2.1) виконання порушених зобов'язань за Кредитним договором і Договором шляхом перерахування на користь Банку заборгованості ТОВ "Золотий екватор" за Кредитним договором у сумі 32 409 607,63 долара США, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 29 910 031,60 долара США; прострочена заборгованість за кредитом - 1 915 662,94 долара США; строкова заборгованість за процентами - 183 881,79 долара США; прострочена заборгованість за процентами - 400 031,30 долара США, протягом семи робочих днів від дати отримання вимоги.

Підпунктом 7.1.1 Кредитного договору передбачено, що порушенням зобов'язань вважається подія, коли позичальник не виконав або виконав неналежним чином будь-який свій обов'язок (платіжний чи неплатіжний) за договором (зокрема, не здійснив погашення заборгованості, не сплатив проценти та/або комісії, можливу неустойку (штраф, пеню), не відшкодував документально підтверджені збитки тощо) та/або за будь-яким іншим договором, що укладений або буде укладений з кредитором, а також будь-яка юридична особа, що виступає поручителем/майновим поручителем позичальника згідно з пунктом 1.6 цього договору, яка порушила будь-який свій обов'язок (платіжний чи неплатіжний) за будь-яким договором фінансування, що укладений або буде нею укладений з кредитором.

Відповідно до підпункту 7.2.1 Кредитного договору при настанні випадку порушення зобов'язань кредитор, на свій розсуд, має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та/або комісій, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування документально підтверджених збитків тощо протягом 7 (семи) робочих днів від дати отримання позичальником відповідного письмового повідомлення.

У зв'язку з тим, що позичальник допустив порушення зобов'язання, Банк скористався передбаченим Кредитним договором правом та направив на адресу боржника вимогу про дострокове виконання зобов'язання.

Водночас у матеріалах даної справи відсутні будь-які повідомлення або відповіді на вимогу Банку, також Товариство не надало доказів, які б свідчили про сплату боргу за Кредитним договором.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості у розмірі 33 163 984,29 долара США.

Приймаючи рішення у справі, суди виходили з того, що відповідно до статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З моменту укладення Кредитного договору між Банком та ТОВ "Золотий екватор" виникли кредитні відносини, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під дефініцію статті 1054 ЦК України, коли за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З моменту укладення Договору Товариство поручилось перед Банком за виконання зобов'язання ТОВ "Золотий екватор", оскільки в силу статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, згідно із статтею 554 ЦК України, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судами встановлено, що у провадженні господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/1407/15-г за позовом Товариства до Банку про припинення Договору з підстав: внесення змін до Кредитного договору шляхом укладення договору про внесення змін від 27.12.2013 №4, що фактично є збільшенням обсягу відповідальності Товариства як поручителя за Договором, що є порушенням частини першої статті 559 ЦК України; пропуску Банком шестимісячного строку на звернення з вимогою до поручителя у зв'язку з ненастанням відкладальної обставини-1, як це визначено в підпункті 1.5.2.1.1 Кредитного договору, та настанням кінцевого строку погашення кредиту 31.12.2013, що є порушенням частини четвертої статті 559 ЦК України.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи № 903/1302/14, підстави заперечень Товариства є аналогічними з підставами позовних вимог у справі № 910/1407/15-г. Спільним у цих двох справах є встановлення таких обставин у межах справи № 910/1407/15-г, що мають істотне значення для вирішення справи № 903/1302/14 та є преюдиційними у справі № 903/1302/14, зокрема:

- встановлення обставин збільшення/зменшення відповідальності за Кредитним договором в результаті укладення додаткового договору від 27.12.2013 № 4. Як наслідок - збільшення/зменшення відповідальності за Договорами та наявність підстав для припинення поруки з підстав, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України (у випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя до якого призвели відповідні зміни, внесені до кредитного договору);

- встановлення обставин настання/ненастання відкладальної обставини-1, визначеної у підпункті 1.5.2.1.1 Договору про внесення змін від 27.12.2013 № 4 до Кредитного договору, та, відповідно, визначення кінцевого строку повернення кредиту і початок перебігу строку для звернення з вимогою до поручителя. Таким чином, здійснюється оцінка припинення чи неприпинення договору поруки з підстав, визначених частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Так, господарським судом міста Києва рішенням у справі № 910/1407/15-г від 24.10.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2017, було відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства у повному обсязі, оскільки судами у справі № 910/1407/15-г встановлено, що Договір не припинений.

Верховний Суд України у постанові від 18.11.2015 у справі № 910/1407/15-г дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень частини першої статті 559 ЦК України, оскільки суми чергових платежів і залишки за кредитом, встановлені графіками 1-7 за договором про внесення змін № 4 до Кредитного договору, є меншими за суми чергових платежів і залишків за кредитом, що встановлені графіками 8-14 за додатковим договором № 1, які підлягали застосуванню у зв'язку із несплатою позичальником 20 000 000,00 доларів США до 30.06.2013, а тому збільшення обсягу відповідальності поручителя не відбулося.

Також Верховний Суд України зазначив, що наведені у касаційній скарзі доводи щодо збільшення відповідальності поручителя внаслідок розширення змісту та умов основного зобов'язання у зв'язку із достроковим поверненням кредиту, а саме з тих підстав, що внаслідок збільшення періоду сплати та пролонгації основного зобов'язання до 31.12.2019 відбувається збільшення суми нарахованих відсотків, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що як умовами додаткового договору № 1, так і договором про внесення змін № 4 до Кредитного договору кінцевим строком повного погашення заборгованості за кредитом визначено 31.12.2019 (за умови настання передбачених цими договорами відкладальних обставин); умовами додаткового договору № 1 до Кредитного договору був встановлений кредитний ліміт у загальній сумі 50 285 457,34 долара США (субліміт-1 та субліміт-2), натомість договором про внесення змін № 4 сторони погодили графіки погашення фактичної заборгованості позичальника, що існує станом на 27.12.2013, у сумі 32 783 526,01 долара США з урахуванням настання чи ненастання відкладальних обставин, зменшивши тим самим розмір тіла кредиту. Судами встановлено, що у зв'язку з порушенням боржником строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за Кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктами 7.1 та 7.2.1 Кредитного договору право на односторонню зміну умов Кредитного договору, надіславши 19.11.2014 боржнику вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних з ним платежів протягом 7 робочих днів від дати отримання боржником даної вимоги (аналогічна вимога була направлена 19.11.2014 і поручителю).

Вимога Банку була отримана боржником 02.12.2014, а тому, з урахуванням частини четвертої статті 559 ЦК України та умов Кредитного договору, з 09.12.2014 розпочинається перебіг шестимісячного строку для пред'явлення вимоги до поручителя.

При цьому судами попередніх інстанцій у даній справі встановлено, що Товариство, посилаючись на висновок судової експертизи, що була проведена у справі №910/1407/15-г, стверджувало, що строк виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором настав 31.12.2013, адже він не дотримався умов підпунктів 1.5.2.1.1-1.5.2.1.3 Кредитного договору в редакції додаткової угоди № 4, зокрема, не сплатив своєчасно 286 855,85 долара США відсотків за Користування кредитом, нарахованих за період з 26.11.2013 по 25.12.2013, а тому порука за Договором з наступними змінами, внесеними додатковим договором про внесення змін від 23.05.2013, припинилася, і вимога Банку від 19.11.2014 до поручителя є безпідставною в силу частини четвертої статті 559 ЦК України.

Однак зазначені посилання Товариства були відхилені судами, оскільки згідно із статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. При цьому жодний доказ у справі не може мати для суду наперед встановленої сили, адже на суд покладено обов'язок оцінити належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суди попередніх інстанцій, перевіривши розрахунок заборгованості позичальника за Кредитним договором та дослідивши усі наявні в матеріалах справи платіжні документи і банківські виписки, дійшли висновку, що відкладальна обставина-1 (за умовами Кредитного договору в редакції додаткової угоди № 4) настала, адже у період з 27.12.2013 по 30.12.2013 позичальник виконав умови, за яких відкладальна обставина вважається такою, що настала, і не допускав порушення строків виконання грошових зобов'язань. Так, перерахування 286 855,85 долара США як відсотків за кредитом мало місце 27.12.2013. При цьому у призначенні платежу цієї суми позичальник вказав сплату відсотків з 14.06.2013 по 31.12.2013, проте суди не визнали таку відмітку у платіжних документах визначальною в розрізі спірних правовідносин, оскільки прострочених відсотків, які б свідчили про наявність невиконаного грошового зобов'язання за Кредитним договором у цій частині з 14.06.2013 по 31.12.2013, позичальник не мав. Матеріалами справи підтверджується, що у строк до 30.06.2013 позичальник повинен був сплатити кредиторові відсотки за користування кредитом за період з 14.06.2013 по 25.06.2013 у розмірі 150 617,34 грн., і ця сума була сплачена 27.06.2013.

Крім того, з наявного розрахунку суми боргу позичальника, здійсненого Банком, і наявних у матеріалах справи платіжних документів та банківських виписок про перерахування сум у валюті кредиту судами встановлено, що сплата відсотків за користування кредитом у 2013 році відбувалася у повному обсязі без прострочень.

Також суди звернули увагу на те, що у призначенні платежу при сплаті 38,22 долара США відсотків, перерахованих 30.05.2013, позичальник вказав період "24.05.2013-31.12.2019", а, сплачуючи 30.07.2013 - 376 543,35 долара США, 29.10.2013 - 374 355,85 долара США, 27.11.2013 - 308 084,38 долара США відсотків, вказав період "14.06.2013-31.12.2013".

Враховуючи встановлений факт відсутності порушення сплати позичальником відсотків у 2013 році (за сумою та за строками), наведені призначення платежу суди визнали помилковими, у зв'язку з чим не взяли до уваги висновок судової експертизи у цій частині.

Також, враховуючи встановлені обставини у справі № 910/1407/15-г, які є преюдиційними, тобто такими, що не потребують доказування при розгляді даної справи № 903/1302/14, суди дійшли висновку про відсутність підстав для визнання поруки за Договором припиненою.

Крім того, судами під час нового розгляду справи № 903/1302/14 встановлено, що у грудні 2014 року Банк також звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення солідарно з позичальника - ТОВ "Золотий екватор" та іншого поручителя - ТОВ "Сетерус" тієї ж самої суми заборгованості, що і в даній справі, а саме: 33 163 984,29 долара США заборгованості за Кредитним договором, з яких прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 31 852 694,54 долара США, прострочена заборгованість з нарахованих відсотків - 974 661,90 долара США та пеня - 363 627,85 долара США.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 06.10.2015 у справі № 918/1930/14 позовні вимоги було задоволено частково, а саме: стягнуто з позичальника - ТОВ "Золотий екватор" 31 825 694,54 долара США боргу з повернення кредитних коштів, що еквівалентно 500 003 971,04 грн., 974 661,90 долара США, що еквівалентно 15 312 621,69 грн., процентів. Провадження у справі в частині позовних вимог про солідарне стягнення з ТОВ "Сетерус" було припинено з посиланням на пункт 4 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" через визнання грошових вимог Банку до поручителя в межах провадження у справі про його банкрутство.

23.10.2015 на виконання рішення суду від 06.10.2015 у справі № 918/1930/14 видані відповідні накази.

13.09.2016 ТОВ "Золотий Екватор" звернулося до господарського суду Рівненської області із заявою про застосування розстрочки виконання рішення господарського суду від 06.10.2015 у справі №918/1930/14.

При цьому до моменту звернення із заявою про розстрочку ТОВ "Золотий екватор" у добровільному порядку сплатило 12 680 251,03 грн. заборгованості на виконання рішення господарського суду Рівненської області від 06.10.2015 у справі № 918/1930/14.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.09.2016 у справі № 918/1930/14 розстрочено виконання судового рішення на 8 (вісім) років згідно з графіком, вказаним в ухвалі суду.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у справі № 918/ 1930/14 скорочено строк розстрочки виконання судового рішення з восьми до п'яти років.

12.01.2017 постановою Вищого господарського суду України скасовано ухвалу господарського суду Рівненської області від 20.09.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у справі №918/1930/14, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 у справі № 918/1930/14, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2017р., затверджено строк розстрочення виконання судового рішення на 5 років до 31.08.2021. Дані постанови на день розгляду спору є чинними.

За таких підстав суди дійшли висновку, що ТОВ "Золотий екватор" вчасно здійснюються платежі на виконання затвердженої рішенням господарського суду Рівненської області від 06.10.2015 у справі № 918/1930/14 розстрочки, що підтверджується доданими до матеріалів справи банківськими виписками по рахунках ТОВ "Золотий екватор".

При цьому судами взято до уваги, що згідно з частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною п'ятою цієї статті у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Крім того, ГПК України (в редакції, що діяла на момент застосування розстрочки) передбачав дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при винесені рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення (пункт 3 частини першої, частини друга статті 84), а також в наказі господарського суду, та під час виконання рішення суду (виконавчогопровадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (частина третя статті 121). Розстрочка виконання рішення суду означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. За змістом частини другої статті 84 цього Кодексу строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками тощо) визначаються судом.

Аналогічні висновки викладені у рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013.

Відповідно до судових рішень у справі № 918/1930/14 суд розстрочив виконання зобов'язання за Кредитним договором на п'ять років починаючи з вересня 2016 року по серпень 2021 року, шляхом щомісячного перерахування сум заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за користування кредитом.

Таким чином, суди дійшли висновку, що, оскільки порука є похідним зобов'язанням кредитного договору, то поручитель не може відповідати за зобов'язаннями боржника в іншому обсязі, ніж сам боржник, тому виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Суди попередніх інстанцій також зазначили, що, звернувшись до боржника з письмовою вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, Банк змінив строк виконання зобов'язання за Кредитним договором, а тому Кредитний договір припинив свою дію.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 564/2199/15-ц.

З огляду на викладене суди дійшли висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Крім того, Касаційний господарський суд зазначає, що у разі порушення боржником виконання або не повне виконання ним судових рішень у справі № 918/1930/14 кредитор не позбавлений можливості звернуться до суду з відповідною заявою.

Посилання в касаційній скарзі на те, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень неправильно застосували статті 553, 554, 559 ЦК України та порушили статті 73, 74, 76, 86, 331 ГПК України, не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки спростовуються викладеними у даній постанові доводами судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судами було прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що надає підстави для залишення їх без змін.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше прийняті у даній справі судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ""Банк Форум" І.Г. Волощук залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 05.03.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 у справі № 903/1302/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко