ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року           м. Черкаси справа № 925/1093/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Жашківського підприємства теплових мереж до відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації про стягнення 799072 грн. 94 коп.,

ВСТАНОВИВ

Позивач - Жашківське підприємство теплових мереж звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь, згідно з договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 2 від 13.02.2017 року, 569740 грн. 63 коп. коштів за спожиту теплову енергію, 20510 грн. 66 коп. інфляційних втрат, 12830 грн. 87 коп. 3 % річних, 195990 грн. 78 коп. пені, що разом становить 799072 грн. 94 коп. та відшкодувати судові витрати.

Позов мотивований порушенням відповідачем строків та порядку оплати поставленої теплової енергії за договором № 2 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 13.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1093/18, справу призначено за правилами загального позовного провадження.

Відповідач в особі свого представника 22.11.2018 року подав відзив на позовну заяву, у якому визнав обставини, наведені у позові, проте проти позову заперечував повністю з мотивів відсутності його вини у вчиненні спірного правопорушення. Так, відповідач пояснив, що відповідно до рішення сесії Жашківської районної ради від 22.12.2017 року № 19-34/VІІ «Про передачу бюджетних установ та майна із спільної власності територіальних громад сіл і міста Жашківвського районну Черкаської області до комунальної власності Жашківської міської ради» заклади загальної середньої освіти та заклади дошкільної освіти передані до Жашківської об’єднаної територіальної громади, а фінансування на здійснення оплати спірної заборгованості відсутнє. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, у разі задоволення позовних вимог, відповідач просив суд зменшити розмір пені, що підлягає до стягнення.

Ухвалою господарського суду від 22.11.2018 року (в протоколі судового засідання) підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 22.11.2018 року позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача проти позову заперечував із підстав, викладених у відзиві на позов, просив суд зменшити розмір санкцій, в засідання суду 13.12.2018 року сторони явку своїх представників не забезпечили, що згідно з положеннями ст. 202 ГПК України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. Представник позивача подав заяву про розгляду справи без участі його представника.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

13.02.2017 року позивач – Жашківське підприємство теплових мереж, як виконавець, і відповідач – Відділ освіти Жашківської районної державної адміністрації, як споживач, уклали договір № 2 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти (далі – Договір, а.с. 12-14), за умовами п.1.1., п. 1.2. якого, виконавець зобов’язався у 2017 році своєчасно надати споживачеві відповідної якості послуги з теплопостачання, а споживач зобов’язався своєчасно оплатити надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Найменування предмета закупівлі – «Теплова енергія: пара, гаряча вода та пов’язана продукція – 09320000-8».

Сторони договору погодили усі його істотні умови і, зокрема, домовились про таке:

п. 1.2., 1.3. – річна потреба тепла на опалення будівлі – 1349,29 Гкал (школа № 1 – 663,550 Гкал, шкода № 3 – 311,70 Гкал, будинок юнацької творчості – 124,14 Гкал, будівля освіти – 92,28 Гкал, садочок 3 1 – 157,67 Гкал) без від.освіти – 1257,01 Гкал. Обсяг закупівлі послуг – 579 Гкал;

п. 1.6. – обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків;

п. 2.1., 2.2. – виконавець повинен надати споживачу послуги, якість яких відповідає умовам відповідних державних стандартів. Послуги з постачання теплової енергії повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях за умови їх утеплення споживачем та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку;

п. 3.1. – ціна цього договору становить 1489730 грн. 64 коп. з урахуванням ПДВ;

п. 3.2. – ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін, при умові зміни тарифів чи обсягів споживання послуг. Дані зміни узгоджуються додатковою угодою, яка є невід’ємною частиною даного договору;

п. 3.3. – тарифи за послуги постачання теплової енергії становлять:

діють з 01.01.2017 року: абонентська плата – 44,61 грн. за 1 Гкал теплового навантаження, щомісячно на протязі року, плата за спожите тепло – 1252,13 грн. за 1 Гкал по факту, додатково в опалювальний період;

діють з 08.02.2017 року: абонентська плата – 90,45 грн. за 1 Гкал теплового навантаження, щомісячно на протязі року, за спожите тепло – 1308, 24 грн. за 1 Гкал по факту, додатково в опалювальний період;

п. 3.4. – плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі в тексті Договору – Правил);

п. 4.1. – розрахунки за надані послуги проводяться шляхом щомісячної системи оплати послуг після пред’явлення виконавцем рахунка на оплату послуг;

п. 4.2. – розрахунковим періодом є календарний місяць . платежі вносяться споживачем не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим;

п. 5.1. – строк (термін) надання послуг: з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року;

п. 5.2. – місце надання послуг: школа № 1 – вул. Миру, 11, школа № 3 – вул. Соборна,102, будинок юнацької творчості – вул. Соборна, 47, ДНЗ № 1 – вул. Соборна, адмінбудівля відділу освіти – вул. Соборна, 56;

п. п. 6.1.1. п. 6.1. – споживач зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги;

п. 7.1. – у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов’язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором;

п. 7.2. – у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов’язань при закупівлі послуг за бюджетні кошти виконавець сплачує споживачу штраф згідно із законодавством.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2017 року включно, а у часині розрахунків за теплову енергію – до їх повного здійснення (п. 11.1. Договору).

Договір підписаний представниками обох сторін і скріплений їхніми печатками.

Рішеннями Виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області від 30.11.2016 року № 200, від 20.01.2017 року № 4, від 21.09.2017 року № 162, зокрема, вносилися зміни до тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для бюджетних організацій (а. с. 15-17).

Із актів прийняття-передачі теплової енергії, форм журналу обліку теплової енергії вбачається, що відповідач, у відповідних місцях надання послуг, спожив у листопаді 2017 року – 187,64 Гкал на суму 420028 грн. 74 коп., в грудні 2017 року – 202,70 Гкал на суму 443945 грн. 07 коп. (а. с. 19-32).

Відповідач частково на суму 294233 грн. 18 коп. борг оплатив, відповідно до Довідки про споживання теплової енергії відповідачем, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12.10.2018 року становить 569740 грн. 63 коп. (а. с. 18).

У зв’язку із неналежним виконанням відповідачем свого обов’язку із оплати спожитої ним теплової енергії, позивач 26.04.2018 року, 03.09.2018 року направив йому вимоги про сплату боргу на суму 569740 грн. 63 коп. за вих. №№ 46, 60 відповідно (а. с. 35-36). Також позивач 20.12.2017 року направляв відповідачу акт звірки взаєморозрахунків із супровідним листом за вих. № 160 (а. с. 34).

Зазначені вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та виконання, акт звірки взаєморозрахунків не підписаний та не повернутий позивачу.

Відповідач свої зобов'язання за договором поставки природного газу виконав з порушенням умов п. 4.2. Договору, за поставлену теплову енергію вчасно не розрахувався, тому позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення 569740 грн. 63 коп. коштів за спожиту теплову енергію, 20510 грн. 66 коп. інфляційних втрат, 12830 грн. 87 коп. 3 % річних, 195990 грн. 78 коп. пені. Така вимога позивача є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 2 від 13.02.2017 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із прав і обов'язків сторін за цим договором.

Сторони у справі являються юридичними особами, суб'єктами господарювання в розумінні ст.ст. 2, 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єктами господарських відносин у сфері теплопостачання.

Відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання врегульовуються Законом України Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року № 2633-IV, який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об’єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов’язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 1 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що споживач має право, у тому числі, на отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії. Згідно ч. 3 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" основними обов'язками споживача теплової енергії є, у тому числі, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною 2 ст.25 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання" у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання").

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії також визначають Правила користування тепловою енергією, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198.

Правила є обов'язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії (пункт 2 Правил).

Пунктом 23 Правил встановлено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 2 від 13.02.2017 року позивач поставив, а відповідач спожив теплову енергію за договором у листопаді 2017 року – 187,64 Гкал на суму 420028 грн. 74 коп., в грудні 2017 року – 202,70 Гкал на суму 443945 грн. 07 коп. Представниками сторін дана обставина в засіданнях суду визнана.

У заперечені на позов відповідач посилається на відсутність його вини у несвоєчасній оплаті спірної заборгованості, оскільки відповідно до рішення сесії Жашківської районної ради від 22.12.2017 року № 19-34/VІІ «Про передачу бюджетних установ та майна із спільної власності територіальних громад сіл і міста Жашківвського районну Черкаської області до комунальної власності Жашківської міської ради» заклади загальної середньої освіти та заклади дошкільної освіти передані до Жашківської об’єднаної територіальної громади, а фінансування на здійснення оплати спірної заборгованості відсутнє, що унеможливлює виконання відповідачем своїх зобов’язань зі сплати спірної заборгованості.

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Оскільки за умовами п. 4.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, платежі вносяться споживачем не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Строк виконання зобов'язань для відповідача вже є таким, що настав. Доказів проведення розрахунку за спожиту теплову енергію у справі немає, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 569740 грн. 63 коп. боргу за спожиту теплову енергію.

Доводи відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог через відсутність його вини, суд вважає необґрунтованими і з цих підстав відхиляє.

Крім того, у зв’язку з простроченням відповідачем строків оплати товару, позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача 20510 грн. 66 коп. інфляційних втрат, 12830 грн. 87 коп. 3 % річних, 195990 грн. 78 коп. пені.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Позивач, користуючись своїм правом та на підставі прострочення відповідачем проведення розрахунку за основним боргом за спожиту теплову енергію, нарахував 20510 грн. 66 коп. інфляційних втрат за період з січня по серпень 2018 року та 12830 грн. 87 коп. 3 % річних за період з 11.01.2018 року по 12.10.2018 року.

Розрахунки трьох процентів річних, інфляційних втрат відповідають нормам ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунки судом перевірені, є правильними, тому дані вимоги підлягають до задоволення.

У договорі про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 2 від 13.02.2017 року його сторони не передбачили сплату пені за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань, а посилання позивача на ч.1, 2 ст. 231 ГПК України є безпідставним, оскільки, спір стосується виконання грошового зобов’язання, тому вимога позивача про стягнення 195990 грн. 78 коп. пені є необґрунтованою і залишається судом без задоволення.

Враховуючи попередній висновок суду про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення пені, клопотання відповідача про зменшення розміру пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, залишається без розгляду.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов’язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи, умов договору та наведених норм законодавства, позов підлягає задоволенню в частині стягнення 569740 грн. 63 коп. коштів за спожиту теплову енергію, 20510 грн. 66 коп. інфляційних втрат та 12830 грн. 87 коп. 3 % річних.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог - сплачений судовий збір у розмірі 9046 грн. 24 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Жашківської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 19200, Черкаська обл., м. Жашків, вул. Соборна, 56) на користь Жашківського підприємства теплових мереж (, місцезнаходження: 19200, Черкаська обл., м. Жашків, вул. Миру,2) - 569740 грн. 63 коп. коштів за спожиту теплову енергію, 20510 грн. 66 коп. інфляційних втрат та 12830 грн. 87 коп. 3 % річних, 9046 грн. 24 коп. судових витрат.

У задоволенні решти позову в частині вимог про стягнення 195990 грн. 78 коп. пені, 2939 грн. 86 коп. судового збору – відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 21.12.2018 року.

Суддя В.М. Грачов