ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Справа № 923/948/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: М.А. Мишкіної,

суддів: Л.В. Поліщук, С.В. Таран

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від АТ Гідросталь - ОСОБА_1 за ордером;

від ТОВ Промгідроенергомаш не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Гідросталь

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 09 листопада 2018 року №923/948/18 про відмову у відкритті провадження у справі

за позовом Акціонерного товариства Гідросталь

до Товариства з обмеженою відповідальністю Промгідроенергомаш

про стягнення 27311600,00 рублів РФ

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_2

час і місце постановлення ухвали: 09.11.2018р., м. Херсон, господарський суд Херсонської області

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 26.12.2018р. згідно ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

06.11.2018р. Акціонерне товариство Гідросталь звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Промгідроенергомаш, в якому просило суд стягнути суму заборгованості за договором поставки продукції №03-17, укладеним 17.03.2017р., у розмірі 27311600,00 рублів РФ.

В обґрунтування позовних вимог, на підставі ст.ст. 193 ГК України, ст.ст. 526,629,662,692 ЦК України, позивач зазначив, що відповідачем неналежним чином виконані зобовязання з оплати товару, поставленого за договором поставки продукції №03-17, укладеним 17.03.2017р.

Обґрунтовуючи територіальну підсудність даного позову господарському суду Херсонської області, АТ «Гідросталь» зазначило про те, що у п.7.5. договору поставки продукції №03-17 від 17.03.2017р. сторонами договору передбачено, що всі спори та розбіжності, які виникли при виконанні умов договору, в тому числі, повязані з порушенням умов договору однією із сторін, закінченням строку або недійсністю договору, належать до розгляду в господарському суді України або арбітражному суді РФ за вибором позивача. Пунктом 1 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у випадках якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 09.11.2018р. на підставі п.1 ч.1 ст.175 ГПК України відмовлено Акціонерному товариству «Гідросталь» у відкритті провадження у справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідроенергомаш» про стягнення 27311600,00 рублів РФ.

Ухвала мотивована тим, що наведене у позові обґрунтування звернення до господарського суду Херсонської області, а саме за місцезнаходженням позивача, не відповідає як п.7.5 договору поставки №03-17 від 17.03.2017р., так і ст. 29 ГПК України. При цьому, суд позбавлений права тлумачити п.7.5 договору, яким сторонами не визначено підсудності спору саме господарському суду Херсонської області або ж вказівки про те, що спір може бути розглянутий за місцезнаходженням позивача. Суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо у пророгаційній угоді сторонами неправильно викладено назву суду або зазначено суд, існування якого не передбачено чинним законодавством, про що зазначено в п.1 розяснення Президії ВГСУ України №04-5/608 від 31.05.2002р. «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій».

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, позивач подав до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та справу направити на розгляд до господарського суду Херсонської області, з тих підстав, що договір поставки, невиконання якого стало підставою для подання позову, був укладений у м. Нова Каховка Херсонської області, тобто спір згідно з п.7 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» може бути вирішений господарським судом Херсонської області.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник також зазначив, що судом не розяснено, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з п.п.в ч.1 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Зобовязання за договором №03-17 від 17.03.2017р., згідно його п.6.4, повинно бути виконано саме на території України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Гідросталь» на ухвалу господарського суду Херсонської області від 09 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі №923/948/18; встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 12.12.2018р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2018р. розгляд справи призначений на 26.12.2018р.

У судове засідання 26.12.2018р. представник ТОВ Промгідроенергомаш не зявився і судова колегія, враховуючи думку представника Акціонерного товариства Гідросталь та те, що явка учасників процесу не визнавалася обовязковою, ухвалила розглянути скаргу за його відсутністю.

У судовому засідання 26.12.2018р. представник Акціонерного товариства Гідросталь підтримав скаргу на викладених у ній підставах.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 17.03.2017р. між Акціонерним товариством Гідросталь та Товариством з обмеженою відповідальністю Промгідроенергомаш укладений договір поставки №03-17.

Відповідно до п.7.5 цього договору всі спори та розбіжності, які виникли при виконанні умов договору, в тому числі, повязані з порушенням умов договору однією із сторін, закінченням строку або недійсністю договору, підлягають розгляду в господарському суді України або Арбітражному суді РФ за вибором позивача.

Відповідно до п.6.4 договору оплату за відвантажену за договором продукцію замовник перераховує в рублях РФ на розрахунковий рахунок постачальника протягом 80 днів від дня відвантаження продукції згідно виставленому рахунку.

Згідно з ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Згідно зі ст. 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 р., ратифікованої Україною 19.12.1992 р., Російською Федерацією 09.10.1992 р., вона регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Відповідно до ст. 4 Угоди компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав: відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову; здійснюється торгова, промислова або інша господарська діяльність підприємства (філіалу) відповідача; виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору; мала місце дія або інша обставина, що стала основою для вимог щодо відшкодування шкоди; має постійне місце проживання або місце знаходження позивач за позовом про захист ділової репутації; знаходиться контрагент-постачальник, підрядник або той, хто надає послуги (виконує роботи), і спір стосується укладення, зміни і розірвання договорів. Компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено випадки виключної підсудності у справах з іноземним елементом.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 27 ГПК України позов предявляється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності, переданий на розгляд спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог глави 2 ГПК України, зокрема з дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, судова колегія не погоджується з висновком місцевого суду, що наведене у позові обґрунтування звернення до господарського суду Херсонської області не відповідає п.7.5 договору поставки №03-17 від 17.03.2017р., відповідно до якого всі спори та розбіжності, які виникли при виконанні умов договору, в тому числі, повязані з порушенням умов договору однією із сторін, закінченням строку або недійсністю договору, підлягають розгляду в Господарському суді України або Арбітражному суді РФ за вибором позивача.

При цьому, колегія суддів не погоджується із твердженням місцевого суду щодо того, що суд позбавлений права тлумачити п.7.5 договору, яким сторонами не визначено підсудності спору саме господарському суду Херсонської області та не вказано про те, що спір може бути розглянутий за місцезнаходженням позивача, оскільки цей пункт договору, на думку колегії суддів, і не потребує тлумачення у даному випадку, оскільки формулювання у п.7.5 договору про те, що всі спори повязані з порушенням умов договору однією із сторін підлягають розгляду в господарському суді України або Арбітражному суді РФ за вибором позивача дає можливість достеменно стверджувати, що спір може бути розглянутий в господарському суді Херсонської області.

У звязку з викладеним, колегія суддів вважає слушним твердження апелянта у скарзі про те, що згідно з п.п.в ч.1 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, спір може бути вирішений господарським судом Херсонської області, оскільки зобовязання за п.6.4 договору №03-17 від 17.03.2017р. повинно бути виконано саме на території України, адже розрахунок за зобовязанням щодо оплати поставленої продукції повинен бути виконаний перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок Акціонерного товариства Гідросталь, що відкритий у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Херсон.

Більш того, сам договір поставки №03-17 від 17.03.2017р. укладений у м. Нова Каховка Херсонської області, тобто згідно з п.7 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» спір підлягає розгляду у господарському суді Херсонської області.

Колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції розяснень (п.1) Президії Вищого господарського суду України №04-5/608 від 31.05.2002р., оскільки цей пункт розяснень стосується інших питань (випадків).

Поряд з цим, як суперечливе сприймається вмотивування ухвали одночасно невизначеністю підсудності спору саме господарському суду Херсонської області (тобто щодо територіальної підсудності) та юрисдикційністю даного спору, що безпідставно в порушення приписів ст.20 ГПК України віднесений судом до таких, що не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства (п.1 ч.1 ст.175 ГПК України).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що місцевим судом при винесені оскарженої ухвали не вказано, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цього спору, хоча відповідно до ч.6 ст. 175 ГПК України суд, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, повинен розяснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ч.3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а матеріали позовної заяви АТ «Гідросталь» направленню до господарського суду Херсонської області для розгляду.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 240, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284, 286-288 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 09.11.2018р. №923/948/18 скасувати.

Матеріали позовної заяви АТ Гідросталь вх. №3069/18 від 06.11.2018р. направити на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова в порядку ст. 282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 28 грудня 2018 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран