ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р.            Справа№ 910/7049/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Жук Г.А.

суддів:           Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 21.09.2018 (вх. №09.1-04.1/959/18 від 25.09.2018) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2018

у справі №910/7049/18 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФА ЛТД»

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет - Сервіс»

про присудження до виконання обов'язку в натурі.

за участю представників учасників справи:

від позивача – Петраш С.А., довіреність б/н від 07.10.2017

від відповідача – Житник О.В., довіреність №364 від 13.01.2018

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОФА ЛТД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про зобов'язання відповідача виконати обов'язок в натурі, а саме: передати Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФА ЛТД» оригінали кредитного договору від 09.12.2014 №4М14367И та усіх інших документів, що підтверджують перехід ТОВ «СОФА ЛТД» права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет - Сервіс» за вказаним кредитним договором (платіжні доручення, квитанції тощо та всі інші документи, які свідчать про їх виконання, на підставі договору поруки від 25.10.2016 № 4М14367И/П).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет - Сервіс».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2018 (повний текст рішення складено 05.09.2018) позов задоволено. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» виконати обов'язок в натурі, а саме: передати Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФА ЛТД» оригінали кредитного договору від 09.12.2014 №4М14367И та усіх інших документів, що підтверджують перехід ТОВ «СОФА ЛТД» права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет - Сервіс» за вказаним кредитним договором (платіжні доручення, квитанції тощо та всі інші документи, які свідчать про їх виконання, на підставі договору поруки від 25.10.2016 № 4М14367И/П).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач - ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», подав апеляційну скаргу б/н від 21.09.2018 (вх. №09.1-04.1/959/18 від 25.09.2018), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2018 у справі №910/7049/18 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що вплинуло на законність і обґрунтованість рішення.

Так, відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем не доведено, у чому полягає порушення його прав та законних інтересів з боку банку, у зв'язку з ненаданням позивачем жодних доказів на підтвердження того, що останній звертався до банку з вимогою надати документи, які підтверджують обов’язок боржника за кредитним договором, а також доказів відмови банку у наданні таких документів позивачу.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2018 у справі №910/7049/18. Встановлено позивачу та третій особі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом п’яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а учасникам провадження – заяв, клопотань, пояснень.

16.11.2018 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що суд повно та всебічно дослідив обставини справи, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

20.11.2018 від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа посилаючись на безпідставність апеляційної скарги просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.

Ухвалою від 20.11.2018 справу призначено до розгляду на 06.12.2018.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 06.12.2018 з'явились.

Представник позивача в судовому засіданні 06.12.2018 заперечив проти доводів апелянта та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.12.2018 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання 06.12.2018 не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить залучена до матеріалів справи виписка з пошукової системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта».

Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від третьої особи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання третя особа не повідомила.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку представників позивача та відповідача, враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 42 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Північний апеляційний господарський суд, з огляду на необхідність дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи в апеляційному порядку за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступного.

25.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СОФА ЛТД» (поручитель) та Публічним акціонерним товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) укладено договір поруки № 4М14367И/П (надалі – договір поруки).

Відповідно до п. 1 Договору поруки його предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю-фірмою «Маркет-сервіс» (код за ) (надалі – боржник) своїх зобов’язань за кредитним договором від 09.12.2014 № 4М14367И (надалі - кредитний договір), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Позов мотивовано тим, що поручителем (позивачем) було виконано обов’язок боржника за кредитним договором, а саме погашено суму боргу в розмірі 24 739 347,84 грн., тому відповідач у відповідності до умов договору поруки та ст. 556 Цивільного кодексу України повинен вручити йому оригінали документів, які підтверджують права позивача, як нового кредитора, проте відповідач відповідні документи позивачу не надав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов‘язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов’язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов’язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в термін, відповідно до кредитного договору.

Відповідно до п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов’язки боржника за кредитним договором переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов’язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов’язання.

Положеннями ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України визначено основні способи захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на положення зазначених норм та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Разом з тим, звертаючись до господарського суду, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначає, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, господарський суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Проте, обставини, на які посилається позивач не підтверджують наявність у відповідача обов’язку передати йому оригінали запитуваних документів.

Згідно платіжного доручення № 361 від 26.10.2016 позивачем перераховано відповідачу кошти в сумі 24 739 347,84 грн. В рядку «призначення платежу» зазначено: «исполнение обязательств по кред.договору N4M1436И от 09.12.14 согласно договора поручительства N4M1436И/П от 25.10.16».

Відповідно до п. 10 договору поруки (т. 1 а.с. 28) кредитор зобов’язаний у випадку виконання поручителем обов’язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п’яти) робочих днів Банку з моменту виконання обов’язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов’язки боржника за кредитним договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов’язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов’язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов’язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

При цьому, звертаючись з даним позовом, позивач просить передати йому оригінали кредитного договору від 09.12.2014 №4М14367И та усіх інших документів, що підтверджують перехід ТОВ «СОФА ЛТД» права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет - Сервіс» за вказаним кредитним договором (платіжні доручення, квитанції тощо та всі інші документи, які свідчать про їх виконання, на підставі договору поруки від 25.10.2016 № 4М14367И/П).

Колегія суддів зазначає, що ні законом ні положеннями договору поруки на які посилається позивач не передбачено передачу кредитором поручителю саме оригіналів документів, які підтверджують обов’язок боржника, оскільки з огляду на ч. 3 ст. 553 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 556 Цивільного кодексу України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов’язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов’язку, що виконана ним.

Згідно зі ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, вимоги позивача про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» виконати обов'язок в натурі, а саме: передати Товариству з обмеженою відповідальністю «СОФА ЛТД» оригінали кредитного договору від 09.12.2014 №4М14367И та усіх інших документів, що підтверджують перехід ТОВ «СОФА ЛТД» права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет - Сервіс» за вказаним кредитним договором такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Позивачем не доведено наявними доказами, що на момент перерахування коштів сума заборгованості боржника за кредитним договором становила саме 24 739 347,84 грн., оскільки Договір поруки не містить суми кредитного зобов'язання, а банком, на виконання умов пункту 6 договору поруки, вимога до поручителя про погашення заборгованості за кредитним договором за боржника з визначенням суми боргу не надавалася, що підтверджено представником банку в судовому засіданні та зазначено в письмових поясненнях банку.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, відтак апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2018 у справі № 910/7049/18 підлягає задоволенню. Суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2018 у справі № 910/7049/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2018 у справі №910/7049/18 скасувати, ухвалити нове рішення:

«В задоволенні позову відмовити повністю».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФА ЛТД» (65013, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 141; код 39711838) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; код 14360570) 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) гри 00 кой судового збору, понесеного у зв’язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 910/7049/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Г.А. Жук

Судді                                                                                А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 20.12.2018.