УХВАЛА

м. Київ

22.12.2018Справа № 910/14752/18

Господарський суд м. Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Родень-М" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича (18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 299, кв. 132)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артвік Україна" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 11, оф. 14)

про стягнення 765 743,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Родень-М" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артвік Україна" про стягнення 765 743,28 грн.

Розглянувши позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.11.2018 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Родень-М" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича про відстрочення сплати судового збору, залишено позовну заяву (вх. № суду 14752/18 від 05.11.2018) без руху в порядку ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме надати суду докази сплати судового збору у розмірі 11 486,15 грн., засвідчити належним чином додані до позовної заяви ксерокопії документів, надати належним чином засвідчені копії договорів № CH-01-ROD/15 та CH-02-ROD/15 від 18.03.2015, на підставі яких Товариством з обмеженою відповідальністю "Родень-М" була здійснена передоплата, яку наразі позивач просить стягнути в судовому порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2018 встановлено у розмірі 1762,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, мінімальна ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1762,00 грн., а максимальна 616700,00 грн.

Таким чином, при зверненні з позовом до суду про стягнення 765 743,28 грн., що є вимогою майнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 11 486,15 грн. (765 743,28 грн. х 1,5%).

Крім того, частинами 2-3 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

При цьому, згідно частин 1, 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5 26, 5 27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів "Згідно з оригіналом", - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Так, додані до позовної заяви ксерокопії документів жодним чином не засвідчені, оскільки не містять відмітки про засвідчення копії документа зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка б засвідчувала копії, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії, а тому не можуть бути прийняті судом в якості доказів.

Крім того, положеннями п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Проте, в порушення приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України заявником не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме не надано належним чином засвідчених копії договорів № CH-01-ROD/15 та CH-02-ROD/15 від 18.03.2015, на підставі яких Товариством з обмеженою відповідальністю "Родень-М" була здійснена передоплата, яку наразі позивач просить стягнути в судовому порядку.

Таким чином, у встановлений судом строк шість днів з дня вручення ухвали (10.12.2018 - отримання ухвали представником позивача), позивач не усунув зазначені недоліки, а тому існують підстави для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Родень-М" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича підлягає поверненню.

Відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно із ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "Родень-М" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича.

Додатки: - позовна заява та додані до неї документи на 56 аркушах.

Ухвала набирає законної сили 22.12.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин