ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" грудня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/2672/18

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКО Груп» б/н від 12.12.2018 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКО Груп», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандстор», Київська область, м. Вишневе

про стягнення заборгованості

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКО Груп» б/н від 22.11.2018 року (вх.№274/18 від 30.11.2018 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандстор» про стягнення заборгованості за Договором поставки №130 від 22.02.2018 року в розмірі 45004,87 грн., з яких 43138,11 грн. основного боргу, 573,76 грн. 3% річних, 1290,00 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2672/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом учасників справи та призначено судове засідання на 22.01.2018 року.

До господарського суду від позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКО Груп» надійшла заява про забезпечення позову б/н від 12.12.2018 року (вх.№239/18 від 12.12.2018 року) шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідача в межах ціни позову та судового збору.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Грандстор» ухиляється від виконання грошових зобов’язань за Договором поставки №130 від 22.02.2018 року, що в подальшому може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення або до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, зважаючи на безпідставність та необґрунтованість, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛКО Груп» у задоволенні заяви б/н 12.12.2018 року (вх.№239/18 від 12.12.2018 року) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що знаходяться на рахунку відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандстор».

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до апеляційного суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання апеляційної скарги з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 Д.Г. Заєць