РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 м. Київ Справа № 904/9906/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС КОНЕКШН";

до відповідача-3: Міністерства оборони України;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: публічне акціонерне товариство акціонерний банк "ПІВДЕННИЙ";

за участю Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України

про: зміну умов договору від 22.06.2017 № 286/1/17/23.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

прокурор у справі: Набієва М.І.;

позивача: Новікова В.О.;

відповідача-3: Ніколова В.М.;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРЕЙД" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів міністерства оборони України про зміну умов договору від 22.06.2017 № 286/1/17/23.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для внесення змін до укладеного між позивачем та міністерством оборони в особі департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів договору від 22.06.2017 № 286/1/17/23 в частині термінів постачання продукції до 26.12.2017, оскільки мала місце істотна зміна обставин, які не залежали від позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 904/9906/17. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі публічне акціонерне товариство акціонерний банк "ПІВДЕННИЙ" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 суд залучив до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ" в якості відповідача-2 та міністерство оборони України в якості відповідача-3.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі № 904/9906/17 позов задоволено частково.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі № 904/9906/17 скасовано. Справу № 904/9906/17 направлено на розгляд до господарського суду м. Києва з підстав наявності в суб'єктному складі даної справи в якості одного із відповідачів центрального органу виконавчої влади.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 справу № 904/9906/17 передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

В результаті автоматичного розподілу справу № 904/9906/17 передано на розгляд судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду від 04.07.2018 справу № 904/9906/17 прийнято до провадження судді Балац С.В. та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 30.07.2018.

Відповідач-3 скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю та вказав на безпідставність тверджень позивача про неможливість постачання товару у встановлений договором від 22.06.2017 № 286/1/17/23 строк. Крім того, відсутні одночасно чотири умови, визначені ст. 652 ЦК України, за наявності яких можлива істотна зміна обставин та можливість зміни спірного договору.

Ухвалами-повідомленнями від 20.07.2018 сторони процесу повідомлені про призначення підготовчого засідання на 08.08.2018.

В підготовчому засіданні 08.08.2018 суд на місці, зокрема, ухвалив змінити назву позивача з товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТРЕЙД" на товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС КОНЕКШН".

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про те, що безпідставна затримка митницею митного оформлення партії сировини потягла за собою затримку постачання продукції за договором від 22.06.2017 № 286/1/17/23. Вказані обставини і стали підставою для подання позову, вплинули на можливість позивача вчасно та в повному обсязі виконувати свої зобов'язання за вказаним договором, є істотними та такими, що не залежать від волі позивача. Крім того, Київська торгово-промислова палата висновком від 25.09.2017 № 1703-4/469 підтвердила настання істотної зміни обставин за договором від 22.06.2017 № 286/1/17/23.

До господарського суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд встановити строк постачання продукції за договором від 22.06.2017 № 286/1/17/23 до 26.12.2017 (з урахуванням допущеної позивачем описки).

В підготовчих засіданнях 08.08.2018 та 03.09.2018 оголошено перерви до 03.09.2018 та 26.09.2018 відповідно.

В судовому засіданні 03.09.2018 суд на місці, зокрема, ухвалив прийняти заяву про уточнення позовних вимог до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2018 провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача-1 департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів міністерства оборони України та до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ" закрито.

В підготовчому судовому засіданні 26.09.2018 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.10.2018.

Ухвалами-повідомленнями від 12.11.2018 сторони процесу повідомлені про призначення справи до судового розгляду на 03.12.2018.

В судовому засіданні 03.12.2018 оголошено перерву до 05.12.2018.

В судовому засіданні 05.12.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи прокурора, повноважних представників позивача, відповідача-3 по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між відповідачем-3, як замовником, та позивачем, як постачальником укладено договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти державного бюджету) від 22.06.2017 № 286/1/17/23 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов'язується у 2017 році поставляти продукцію за Договором, а відповідач-3 - забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з специфікацією. Трок постачання продукції - до 30.10.2017 включно (п. 1.1 Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так позивачем, в порядку забезпечення зобов'язань за Договором, укладено з товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ", як постачальником, договір поставки від 23.06.2017 № 2306, за умовами якого постачальник передає позивачу паливо, відповідно до умов вказаного договору.

Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ" для виробництва палива необхідно було використовувати сировину - газовий конденсат, який вказане товариство отримувало від постачальника - товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД", на підставі чого 27.06.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ" та товариством з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД" був укладений договір поставки № 2706.

В свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД" закуповувало газовий конденсат для виробництва палива за зовнішньоекономічним контрактом № PEG-KPT-010817, укладеним 01.08.2017 з компанією "PETROENERDGYGROUPLIMITED".

Проте, під час доставки партії газового конденсату та її митного оформлення за митною декларацією № UA504120/2017/105963 товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД" отримало відмову від митних органів в оформленні вантажу для його ввезення в Україну.

Так товариством з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД" подано адміністративний позов до Миколаївської митниці ДФС, який Дніпровським окружним адміністративним судом було розглянуто та винесено постанову від 22.08.2017 у справі № 804/5227/17, якою позов задоволено і рішення Миколаївської митниці ДФС визнано протиправним та скасовано.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД" листом від 12.09.2017 повідомило позивача про те, що у зв'язку з затримкою митного оформлення сировини для виготовлення бензину з ініціативи митних органів, виготовлення бензину розпочнеться пізніше ніж очікувалось. Із урахуванням завантаженості потужностей виробництва та обсягу сировини, а також зміщення графіку виробництва, очікувана дата поставки виготовленого бензину - до 25.12.2017.

Так позивач, 26.09.2017 листом № 26/09-17-02 звернувся до відповідача-3 із повідомленням про той факт, що у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні Договору, що підтверджено висновком Київської торгово-промислової палати від 25.09.2017 № 1703-4/469, наявні підстави для зміни умов Договору в частині продовження строку постачання продукції.

Проте, вказаний лист залишений відповідачем-3 без виконання.

Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач звернувся до господарського суду із вимогами про внесення змін до Договору в частині термінів постачання продукції до 26.12.2017, оскільки мала місце істотна зміна обставин, які не залежали від позивача.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В свою чергу, згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Положеннями статті 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так Київська торгово-промислова палата у висновку від 25.09.2017 № 1703-4/469 підтвердила настання істотної зміни обставин за Договором.

Водночас суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права. Підставою для їх захисту є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у недодержанні сторонами при вчиненні правочину вимог закону; поширенні про особу недостовірної інформації; протиправному позбавленні права власності чи його обмеженні; безпідставному заволодінні особою майном іншої особи-власника; вчиненні власнику перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїх майном; неправомірному використанні товару без згоди автора; невиконанні чи неналежному виконанні умов зобов'язання; безпідставній односторонній відмові від договору.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Проте, задоволення позовних вимог у даній справі жодним чином не призведе до поновлення порушених прав позивача, оскільки позивач просить суд внести зміни до Договору термін дії якого закінчився 31.12.2017 (п. 10.1 Договору) в частині термінів постачання продукції до 26.12.2017, в свою чергу, станом на момент вирішення спору по суті вказаний строк сплив.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14 грудня 2018 року

Суддя С.В. Балац