Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. м. Рівне Справа № 918/553/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши матеріали позовної заяви від 08.08.2018 року №14/4-1047

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ"

про стягнення в сумі 42 178 829,23 грн.

Секретар судового засідання : Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін :

від позивача : ОСОБА_2

від відповідача : ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕГАЗ ЗБУТ" про стягнення в сумі 42 178 829,23 грн., з яких: 18 150 385,80 грн. пені, 5 098 244,83 грн. 3% річних, 18 930 198,60 грн. інфляційних втрат, позовні вимоги аргументувавши тим, що відповідач в порушення взятих на себе згідно договору купівлі-продажу природного газу №16-443-Н від 28.10.2016 року несвоєчасно розрахувався за отриманий природний газ, у зв'язку з чим позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/553/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 19 вересня 2018 року.

18 вересня 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 року "Про затвердження Положення про покладання спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" ТОВ "Рівнегаз Збут" визначено постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обовязки з постачання природного газу побутовим споживачам м. Рівне та Рівненської області. Вказує, що основним джерелом надходження коштів на рахунок із спеціальним режимом використання відповідача та оплати позивачу за реалізований природний газ є одержання коштів за поставлений природний газ для потреб населення. Вказує, що у зв'язку із тим, що населення розраховується за спожитий природний газ та послуги з його розподілу переважно пільгами та субсидіями, то здійснювати розрахунки з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" можливо лише за рахунок коштів, що надходять із державного бюджету на компенсацію витрат за поставлений природний газ даній категорії споживачів.

Також вказує, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматизованому перерахунку зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача. Вказує, що відповідач може здійснювати розрахунок перед позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок відповідача, уповноваженим банком самостійно розподіляються згідно затвердженого постановами НКРЕКП алгоритму та перераховуються на рахунок позивача. Тому вважає, що відповідач, дотримуючись умов договору, виконав зобовязання з оплати в порядку визначеному умовами даного договору та з дотриманням імперативних норм діючого законодавства України, так як є субєктом ринку природного газу, діяльність якого підпорядкована відповідним спеціалізованим нормам законодавства, а тому підстави для застосування штрафних санкцій у вигляді пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Зазначає, що між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, ТОВ "Рівнегаз Збут" та НАК "Нафтогаз України" було підписано протокольні рішення. Спільні протокольні рішення і платіжні доручення про перерахування ТОВ "Рівнегаз Збут" позивачу отриманих по ланцюгу коштів у вигляді пільг та субсидій населенню здійснюються в межах договору, укладеного між сторонами і одночасно є процедурою погашення зобовязань ТОВ "Рівнегаз Збут" перед ПАТ НАК "Нафтогаз України" з остаточної оплати вартості поставленого природного газу у визначеному місяці в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенню сум пільг та субсидій населенню. Вказує, що здійснення розрахунків за спільними протокольними рішеннями, свідчить про зміну порядку і строку проведення розрахунків за отриманий природний газ, відповідно до договору.

Крім того, відповідач вказує, що оформлення та підписання протоколів спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, слід вважати лише елементами оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, процедурою реалізації права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. Звертає увагу, що дані документи є вторинними та похідними від факту надання відповідних пільг та субсидій певним категоріям юридичних та фізичних осіб, оскільки правовідносини, що регулюються нормами відповідного законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), виникають саме з моменту надання відповідних пільг субсидій і цього ж моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування.

19 вересня 2018 року оголошено перерву до 09 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/553/18 на 30 днів до 19 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року підготовче засідання відкладено на 30 жовтня 2018 року.

30 жовтня 2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого останній вказує, що сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природній газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк. Також позивач не погоджується з твердженням відповідача про відсутність у нього можливості вплинути на дію визначеного умовами законодавства алгоритму, який встановлює порядок розподілу грошових коштів, що надходять на рахунки зі спеціальним режимом використання. Вважає, що таке посилання не відповідає умовам договору укладеного між сторонами, оскільки пунктом 6.3. договору визначено, що при наявності заборгованості покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання продавця. Таким чином, на думку позивача, у разі якщо на поточний рахунок із спеціальним режимом використання покупця надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу, покупець зобовязується здійснити дії щодо оплати заборгованості зі свого поточного рахунку.

30 жовтня 2018 року оголошено перерву до 19 листопада 2018 року.

14 листопада 2018 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого останній вказує, що відносини з відшкодування місцевими бюджетами надавачам послуг вартості спожитого пільговиками та субсидіантами природного газу за рахунок субвенцій із державного бюджету, які в подальшому мають бути перераховані ТОВ "Рівнегаз Збут" на рахунок ПАТ НАК "Нафтогаз України" відповідно до установленого Порядку №20 регулюються бюджетним законодавством, і є для ТОВ "Рівнегаз Збут" непередбачуваними і на які позивач не може вплинути. Таким чином, на думку відповідача, для нарахування штрафних санкцій за договором, необхідно встановити порушення зі сторони саме ТОВ "Рівнегаз Збут" процедури проведення розрахунків відповідно до Порядку №20, а саме: невиконання обовязків, встановлених для постачальників природного газу (не підписання актів звіряння, не підписання спільних протокольних рішень, ненадання платіжних доручень до органів казначейства). Вказує, що позивачем під час проведення розрахунків штрафних санкцій не враховано виконання/невиконання ТОВ "Рівнегаз Збут" своїх обовязків як учасника розрахунків відповідно до Порядку №20.

Крім того, зазначає, що незалежно від того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі господарського договору, грошові зобовязання між сторонами договорі в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови. Стверджує, що ТОВ "Рівнегаз Збут" належним чином виконувались умови спільних протокольних рішень, а інша частина оплачувалась з поточного рахунку із спеціальним режимом використання відповідача, а сам порядок визначений умовами договору, тому відсутні підстави для нарахування 3% річних, втрат від інфляції та пені.

Ухвалою від 19.11.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено спір до розгляду по суті на 11.12.2018 р.

В судовому засіданні 11.12.2018 р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Натомість представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2016 року Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі Продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (надалі Покупець) уклали договір купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н (надалі Договір; том 1 арк.с. 14-19), згідно з п. 1.1. якого продавець зобовязується передати покупцеві у 2016-2017 роках природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. договору визначено що природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Відповідно до п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 403 300,000 тис.куб.метрів, у тому числі за місяцями (тис.куб.метрів): жовтень 2016 року 29 000,000; листопад 2016 року 44 000,000; грудень 2016 року 73 000,000; січень 2017 року 107 000,000; лютий 2017 року 81 000,000; березень 2017 року 69 000,000.

В пункті 3.2 договору сторони узгодили, що приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі.

Згідно з п. 5.1. Договору ціна за 1 000 куб. метрів природного газу, який передається за цим договором, без урахування податку на додану вартість у розмірі 20 відсотків, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальними обовязками (включно) становить 4953,40 грн. за 1 000 куб. метрів природного газу, крім того податок на додану вартість у розмірі 20 відсотків.

У разі зміни ціни природного газу або порядку її визначення (пункт 5.1 цього договору) нова ціна застосовується сторонами під час складання актів приймання-передачі природного газу та проведення розрахунків за цим договором з моменту набрання чинності відповідним рішенням Кабінету міністрів України (п. 5.2. Договору).

Загальна сума вартості природного газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Відповідно до п. 6.1. договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (Офіційний вісник України, 2005 р., № 2, ст.88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі не надання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту до закінчення 90 (девяностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві, передбачений абзацом четвертим цього пункту, акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту, але з такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (Офіційний вісник України, 2005 р., № 2, ст. 88), має бути здійснений до закінчення 90 (девяностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів який перевищують цей 5 денний строк.

Згідно з п. 6.2. договору оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що за наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

Відповідно до п. 7.1. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі невиконання покупцем пункту 6.1. договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення. (п. 7.2. Договору).

Пунктом 11.1 визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 жовтня 2016 року, і діє в частині продажу природного газу до 31 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Судом встановлено, що на виконання умов договору №16-443-Н від 28.10.2016 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року передало, а ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" прийняло природний газ на загальну суму 1 572 419 520,98 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.10.2016 року за жовтень 2016 року на суму 137 065 158,90 грн., від 30.11.2016 року за листопад 2016 року на суму 246 825 437,38 грн., від 31.12.2016 року за грудень 2016 року на суму 312 343 952,18 грн., від 31.01.2017 року за січень 2017 року на суму 367 943 105,16 грн., від 28.02.2017 року за лютий 2017 року на суму 293 756 172,06 грн., від 31.03.2017 року за березень 2017 року на суму 214 485 695,30 грн. Зазначені вище акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2016 року березень 2017 року підписані представниками продавця і покупця і скріплені печатками підприємств. (том 1 арк.с. 24-30).

Розрахунки за отриманий природний газ проведені в повному обсязі. Однак, на думку позивача, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого природного газу виконав, порушивши строки сплати за отриманий природний газ, а тому, на підставі п.7.2. договору та керуючись ст.625 ЦК України, позивачем заявлено позов про стягнення із відповідача 18 150 385,80 грн. пені, 5 098 244,83 грн. 3% річних, 18 930 198,60 грн. інфляційних втрат згідно поданих розрахунків.

При цьому, судом встановлено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 року №20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської облдержадміністрації, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підписані Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20, та проведені відповідні оплати, а саме:

1. Спільне протокольне рішення №2924 від 18.11.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 33 217 173,47 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №57 від 28.11.2016р. на суму 33 217 173,47 грн. (том 2 арк.с. 187-192);

2. Спільне протокольне рішення №2925 від 18.11.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 99 651 520,51 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №58 від 28.11.2016 року на суму 99 651 520,51 грн. (том 2 арк.с. 192-197);

3. Спільне протокольне рішення №3255 від 16.12.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 170 784 407,49 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №68 від 21.12.2016 року на суму 170 784 407,49 грн. (том 2 арк.с.199-203);

4. Спільне протокольне рішення №3256 від 16.12.2016 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 62 189 234,13 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №69 від 21.12.2016 року на суму 62 189 234,13 грн. (том 2 арк.с. 204-209);

5. Спільне протокольне рішення №646 від 26.01.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 100 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №10 від 06.02.2017 року на суму 100 000 000,00 грн. (том 2 арк.с. 210-215);

6. Спільне протокольне рішення №647 від 26.01.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 100 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №11 від 06.02.2017 року на суму 100 000 000,00 грн. (том 2 арк.с. 216-221);

7. Спільне протокольне рішення №1164 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 50 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №23 від 28.02.2017 року на суму 50 000 000,00 грн. (том 2 арк.с. 222-227);

8. Спільне протокольне рішення №1170 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 86 317 539,07 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №15 від 01.03.2017 року на суму 86 317 539,07 грн. (том 2 арк.с. 228-233);

9. Спільне протокольне рішення №1168 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 50 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №16 від 01.03.2017 року на суму 50 000 000,00 грн. (том 2 арк.с. 234-239);

10. Спільне протокольне рішення №1166 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 46 883 286,05 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №21 від 01.03.2017 року на суму 46 883 286,05 грн. (том 2 арк.с. 240-245);

11. Спільне протокольне рішення №1169 від 17.02.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 50 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №22 від 01.03.2017 року на суму 50 000 000,00 грн. (том 2 арк.с. 246-249, том 3 арк.с. 1-2);

12. Спільне протокольне рішення №1974 від 21.03.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 5 080 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №41 від 27.03.2017 року на суму 5 080 000,00 грн. (том 3 арк.с. 3-8);

13. Спільне протокольне рішення №1975 від 21.03.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 23 164 252,49 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №42 від 27.03.2017 року на суму 23 164 252,49 грн. (том 3 арк.с. 9-14);

14. Спільне протокольне рішення №1976 від 21.03.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 92 286 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №40 від 11.04.2017 року на суму 92 286 000,00 грн. (том 3 арк.с. 15-20);

15. Спільне протокольне рішення №2546 від 13.05.2017 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 132 000 000,00 грн.; проведено оплату згідно платіжного доручення №58 від 21.12.2017 року на суму 55 292 015,97 грн. (том 3 арк.с. 21-26);

Крім того у відповідності до Постанови № 256 від 04.03.2002 року з позивачем були проведені розрахунки а сумі 386 270 388,69 грн. згідно платіжних доручень № 1 від 06.02.2018 року на суму 195 178 501,87 та №7 від 28.02.2018 на суму 191 091 886,82 (том 3 арк.с. 27-28)

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічний припис містить стаття 526 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зі змісту викладених вище норм законодавства, а також аналізу пунктів 3.2 та 6.1 Договору, вбачається, що обсяги поставленого позивачем газу та суми, що підлягали до сплати за кожен окремий місяць поставки природного газу встановлюється саме підписаними між сторонами актами приймання-передачі природного газу, які в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складаються під час здійснення господарських операцій, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення.

Як встановлено п. 6.2 Договору оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

З матеріалів справи встановлено, що вартість поставленого природного газу за Договором № 16-443-Н від 28.10.2016 року була оплачена відповідачем: частково шляхом перерахування коштів на рахунок позивача в порядку, встановленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, в межах строків оплати, визначених в п. 6.1 договору; за рахунок коштів Державного бюджету, отриманих на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської облдержадміністрації, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" складено та підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, які укладались у 2016-2017 роках.

Отже розрахунки між сторонами Договору купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016 № 16-443-Н здійснювались двома способами: укладенням спільних протокольних рішень та коштами, які перераховувались відповідачем на користь позивача виключно з рахунку зі спеціальним режимом використання у відповідності до п. 6.2 Договору.

Відповідно до розділу 1 вищевказаних протокольних рішень, предметом Спільних протокольних рішень є організація проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Згідно пункту 2.5 розділу 2 протокольних рішень визначено порядок проведення взаєморозрахунків, а саме: Сторона 3 (ТОВ "Рівнегаз Збут") перераховує Стороні останній (Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України") кошти за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 28.10.2016 № 16-443-Н із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, за природний газ за 2016-2017 роки, договір від 28.10.2016 № 16-443-Н".

Розділом 3 протокольних рішень передбачено, що з метою реалізації цього Спільного протокольного рішення Сторони зобов'язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688; перерахувати кошти наступній Стороні, а Сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього Спільного протокольного рішення; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим Спільним протокольним рішенням.

Сторони, що підписали Спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України (розділ 4 Спільних протокольних рішень).

За умовами вищевказаних Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі Договору купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016 року № 16-443-Н.

Так, за змістом розділу 3 Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, сторони зобов'язалися перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Таким чином, підписання сторонами Спільних протокольних рішень та виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата за природний газ за Договором № 16-443-Н підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень. Тим самим сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, надані відповідно до договору.

Тобто, враховуючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору.

На виконання зазначених протокольних рішень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 та Договору купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016 року № 16-443-Н, відповідачем проведено розрахунки із позивачем за отриманий природний газ за рахунок наданих державою на погашення заборгованості коштів.

В подальшому, зазначений Порядок, затверджений постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 року, втратив чинність 01.01.2018 року, та після цієї дати вартість пільг компенсувалася відповідачу згідно Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року.

Відповідно до абз. 8 п. 6.1. Договору сторони погодили що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів який перевищують цей 5 денний строк.

Проте, Постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20, спільний наказ Міненерго та Мінфіну України від 03.08.2015 року № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладеного між ними договору, оскільки мають імперативно регулюючий характер.

Для застосування штрафних санкцій та відповідальності за прострочку виконання грошового зобов'язання необхідною умовою є факт невиконання або прострочки виконання зобов'язання.

Укладаючи спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

У відповідності до пунктів 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20. Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п. п. 2.1 - 2.3 вищевказаного Порядку, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктом 2.7 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Водночас, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2016 № 705 Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій, компенсацій, у пункті 7 в абзаці 4 слова за згодою учасників виключено, а також доповнено пункт абзацами такого змісту: Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Укртрансгаз", Державне підприємство Енергоринок, виробники електроенергії та вугледобувні підприємства підписують з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом п`яти робочих днів. До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг). Учасник розрахунку має право відмовитися від підписання спільного протокольного рішення виключно за умови відсутності боргу перед учасником за товари/послуги, який планується погасити відповідно до цього Порядку.

Так, Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету є частиною законодавства, оскільки укладені на виконання постанови Кабінету Міністрів України, а тому є обов'язковими для виконання всіма сторонами.

Враховуючи викладене, підписання сторонами Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а також фактичне виконання розрахунків в порядку, зазначеному в цих протокольних рішеннях відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, свідчить про погодження сторонами зміни порядку і строків проведення оплати за природний газ за договором купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н.

Отже, сторонами змінено порядок проведення остаточного розрахунку, та їх відносини були підпорядковані вимогам Спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів, зокрема постанові Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 № 20.

При розгляді справ щодо застосування норми частини другої статті 625 ЦК України та санкцій, передбачених умовами договору, необхідною умовою для їх застосування є те, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених також договором про організацію взаєморозрахунків.

Укладенням договору про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків.

Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обовязки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обовязків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.

Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 визначено уповноваженими банками, які обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, до спеціальних обовязків яких включено обовязок з постачання природного газу, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам для виконання спеціальних обовязків, покладених на таких продавців, Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" та Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України".

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2516 від 30.09.2015 (в редакції, що діяла на момент існування правовідносин між сторонами) затверджено Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, відповідно до якого, цей алгоритм установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам (далі постанова НКРЕКП № 2516 від 30.09.2015).

Згідно з пунктом 4 Алгоритму, газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунку право банку на договірне списання (перерахування) без платіжних доручень з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорій населення та ТКЕ населення, згідно з положеннями цього Алгоритму.

Відповідно до пункту 6 Алгоритму споживачі, які відносяться до категорій населення та ТКЕ населення оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами та їх структурними підрозділами.

На виконання умов договору банківського рахунку, сторонами передбачено договірне списання (перерахування) банком коштів з рахунків відповідача в терміни та порядку, передбаченому договором.

Відповідно до пункту 1.2 Договору купівлі-продажу природного газу № 16-443-Н від 28.10.2016 року, газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Згідно зі статтею 12 Господарського Кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Отже, у відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за послуги транспортування природного газу, гарантований постачальник отримує грошовий ресурс для розрахунку з газотранспортним підприємством за послуги з транспортування лише після здійснення споживачами природного газу (населенням) повних розрахунків за весь обсяг спожитого газу. Таким чином, відповідач може здійснити розрахунок перед позивачем за умовами договору лише через поточний рахунок із спеціальним режимом використання в межах коштів, передбачених нормативом перерахування коштів, затверджених НКРЕКП, при цьому сам відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які потрапляли на рахунок відповідача, уповноваженим банком самостійно розподіляються згідно затвердженого постановами НКРЕКП алгоритму та перераховуються на рахунок позивача.

Виходячи з вищенаведених норм, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З огляду на наведене, у відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ.

Усі вищевикладені обставини виключають застосування штрафних санкцій у вигляді пені, так само як і нарахування 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та нарахувань інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, такими, що не доведені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим заявлений позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано "14" грудня 2018 року.

Суддя Бережнюк В.В.