ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.12.2018р. Справа №905/1867/18

за позовом ОСОБА_1 підприємства "Компанія "Вода Донбасу", м.Маріуполь в особі

Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства

"Компанія "Вода Донбасу", м.Покровськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Житлово-водопостачальне господарство Очеретинської

селищної ради", смт.Очеретине

про стягнення заборгованості в сумі 1214049,77 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу", м.Маріуполь в особі Покровського регіонального виробничого управління комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу", м.Покровськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства "Житлово-водопостачальне господарство Очеретинської селищної ради", смт.Очеретине, про стягнення заборгованості в сумі 1214049,77 грн., у тому числі основний борг в розмірі 1089007,72 грн., інфляція в сумі 2599,89 грн., три проценти річних в сумі 9852,19 грн., пеня в сумі 112589,97 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на послуг з централізованого питного водопостачання №9 від 15.11.2017р. в частині своєчасної оплати вартості наданих протягом січня 2018р.- серпня 2018р. послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.10.2018р. відкрите провадження у справі №905/1867/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач у підготовче засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство Житлово-водопостачальне господарство Очеретинської селищної ради зареєстроване за адресою: 86020, Донецька обл., Ясинуватський р-н., смт.Очеретине, мкр.Гідростроітелів, буд.12, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом (повідомлення про вручення поштових відправлень від 02.11.2018р.).

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу,надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

За приписами статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

15.11.2017р. між сторонами був підписаний договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання №9, за умовами якого позивач (виробник) зобовязався надавати відповідачу (споживачу) послуги по централізованому питному водопостачанню в обємах згідно помісячного графіку (п.2.3 договору), в межах технічних можливостей постачальника, а споживач зобовязався своєчасно сплачувати послуги по встановленим тарифам в строк і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1 договору виробник подає споживачу питну воду протягом всього періоду дії договору рівномірно в межах погоджених розрахункових обсягах, вказаних в п.2.3 даного договору.

Згідно п.2.2 договору зміни обумовленого договором кількості води що подається в сторону зменшення або збільшення проводиться на основі заявки споживача і оформляється додатковою угодою до даного договору, або обміном листами.

Згідно з п.2.3 договору обсяг питної води по заявці споживача на 2018р. складає 247,375 тис. куб.м., загальною вартістю 1546588,50грн.

Відповідно до п.4.6 договору споживач зобовязаний мати прилад обліку для розрахунку з виробником за відпущену воду. Вузол обліку повинен розташовуватись на мережі споживача, як правило на мережі балансової належності мереж «виробника» та «споживача».

Орієнтована сума договору складає 1288823,75 грн. ПДВ 20% 257764,75 грн., всього з ПДВ 1546588,50 грн. (п.5.2 договору).

Кількість поданої води оформляється двостороннім актом із зазначенням місяця, в якому здійснена поставка води, номера договору, показань приладів обліку або розрахунків згідно п.4.11.-4.15. В актах реалізації по електронним приладам обліку води додатково вказуються показання лічильника обліку відпрацьованого часу. Для оформлення акту споживач направляє не пізніше 27 числа поточного місяця свого представника з належним чином оформленою довіреністю на право підпису акту, за адресою виробника (п.4.21 договору).

Згідно п.11.1 договору в останній набирає чинності при досягненні сторонами згоди по всім істотним умовам договору і діє з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. включно.

Як встановлено, протягом січня 2018р.-серпня 2018р. позивачем були надані відповідачу послуги з централізованого питного водопостачання

В підтвердження вказаних обставин позивачем до матеріалів справи надано відповідні акти показників приладів №9 від 25.01.2018р., від 22.02.2018р., від 25.03.2018р., від 24.04.2018р., від 25.05.2018р., від 24.06.2018р., від 25.07.2018р., від 25.08.2018р., які були підписані сторонами без будь-яких зауважень або заперечень.

Відповідно до рахунків-фактури №7/5311 від 25.01.2018р. на суму 161839,27 грн., №7/5341 від 22.02.2018р. на суму 145884,17 грн., №7/5386 від 25.03.2018р. на суму 114542,89 грн., №7/5423 від 24.04.2018р. на суму 166922,15 грн., №7/5460 від 25.05.2018р. на суму 217507,08 грн., №7/5496 від 24.06.2018р. на суму 202939,92 грн., №7/5538 від 25.07.2018р., №7/5579 від 25.08.2018р. на суму 257957,52 грн. вартість наданих позивачем відповідачу послуг по централізованому питному водопостачанню становить 1089007,72 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості з боку відповідача.

Відповідачем факт отримання від позивача послуг водопостачання на вказану суму не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 904 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.5.4. договору №9 від 15.11.2017р. згідно заявленого обсягу води на поточний місяць, самостійно здійснює плату за тарифами в такі строки:

- до початку поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу за першу декаду;

- до 10 числа поточного місяця у розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу за другу декаду;

- до 20 числа поточного місяця у розмірі 1/3 заявленого місячного обсягу за третю декаду.

Остаточний розрахунок за надані послуги за минулий місяць споживач здійснює самостійно, на підставі підписаного сторонами акту про отримання води, платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, в строк до 1-го числа місяця наступного за розрахунковим (п.5.5 договору).

Таким чином, за висновками суду, відповідач мав сплатити вартість наданих послуг, отриманих за січень 2018р. в строк до 01.02.2018р., за лютий 2018р. в строк до 01.03.2018р., за березень 2018р. в строк до 01.03.2018р., за квітень 2018р. в строк 01.05.2018р., за травень 2018р. в строк до 01.06.2018р., за червень 2018р. в строк до 01.07.2018р., за липень в строк до 01.08.2018р., за серпень строк до 01.09.2018р.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 1089007,72 грн. за надані послуги за договором про надання послуг з централізованого питного водопостачання №9 від 15.11.2017р. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Згідно наявного в матеріалах справи акту звіряння взаємних розрахунків від 01.10.2018р. відповідачем підтверджено заборгованість в сумі 1089007,72 грн., про що свідчить підпис директора та головного бухгалтера, скріплені печаткою підприємства відповідача.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.7.2 договору №9 від 15.11.2017р. у випадку не своєчасної оплати послуг водопостачання (пункти 5.4 і 5.5 договору) споживач повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3%річних від простроченої суми, пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем на підставі п.7.2 договору нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 112589,97 грн. за період з 02.02.2018р. по 04.10.2018р.

Як встановлено, розрахунок пені є арифметично невірним, оскільки позивачем невірно визначено кількість днів нарахування пені за період з 02.07.2018р. по 04.10.2018р.

Внаслідок проведеного судом перерахунки, вказаний період складає 95 днів, з огляду на що, загальна сума пені підлягає стягненню в розмірі 110199,24 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з 02.02.2018р. по 04.10.2018р. нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в сумі 9852,19 грн. та інфляцію в сумі 2599,89 грн. за період з лютого 2018р. по червень 2018р.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних та інфляції, проведений позивачем, є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення пені в сумі 2390,73 грн. є неправомірним, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 1211659,04 грн., у тому числі основний борг в сумі 1089007,72 грн., три проценти річних в сумі 9852,19 грн., інфляція в сумі 2599,89 грн. та пеня в сумі 110199,24 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

Крім того, позивачем подане клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору при поданні позовної заяви.

Як встановлено вище, позивачем подано майновий позов про стягнення заборгованості в сумі 1214049,77 грн. Враховуючи встановлену п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання майнового позову до господарського суду (1,5 відсотки ціни позову), судовий збір від заявленої суми по даній справі складає 18210,75 грн. Натомість, згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення №1205 від 19.09.2018р. судовий збір позивачем сплачено на користь держаного бюджету в сумі 20356,54 грн., тобто в більшому розмірі, ніж передбачено законом.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі , ніж встановлено законом.

За таких обставин, надмірно сплачений судовий збір в сумі 2145,79 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 підприємству Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь в особі Покровського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Покровськ з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 120, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь в особі Покровського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Покровськ до ОСОБА_1 підприємства Житлово-водопостачальне господарство Очеретинської селищної ради, смт.Очеретине про стягнення заборгованості в сумі 1214049,77 грн., у тому числі основний борг в розмірі 1089007,72 грн., інфляція в сумі 2599,89 грн., 3% річних в сумі 9852,19 грн. та пеня в сумі 112589,97 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Житлово-водопостачальне господарство Очеретинської селищної ради (86020, Донецька обл., Ясинуватський р-н., смт. Очеретине, мкрн. Гідростроітелів, буд. 12, ) на користь ОСОБА_1 підприємства Компанія Вода Донбасу (87547, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Карла Лібкнехта, 177а, ) в особі Покровського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (85307, Донецька обл., м.Покровськ, вул. Захисників України, 11, п/р №6245 в Філії - Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк м,Краматорськ, МФО 335106, ) основний борг в сумі 1089007,72 грн., три проценти річних в сумі 9852,19 грн., інфляцію в сумі 2599,89 грн. та пеню в сумі 110199,24 грн., всього заборгованість в сумі 1211659,04 грн., судовий збір в сумі 18174,33 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 підприємства Компанія Вода Донбасу (87547, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Карла Лібкнехта, 177а, ) в особі Покровського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (85307, Донецька обл., м.Покровськ, вул. Захисників України, 11, п/р №6245 в Філії - Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк м,Краматорськ, МФО 335106, ) надмірно сплачений судовий збір в сумі 2145,79 грн., сплачений згідно платіжного доручення №1205 від 19.09.2018р.

В судовому засіданні 19.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 19.12.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина