ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

18 грудня 2018 року Справа № 915/953/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участю секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “КЛАМ ОЛІЯ” (65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 61, кабінет 19, ),

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Вікторія” (57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Центральна, буд. 1, ),

про: стягнення грошових коштів в сумі 704643,80 грн. та судових витрат, -

за участі представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився,

(у судовому засіданні оголошено про підписання вступної та резолютивної частин судового рішення)

встановив:

31.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю “КЛАМ ОЛІЯ” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 31.08.2018 про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Вікторія” грошових коштів у сумі 704643,80 грн. та судового збору у розмірі 10569,66 грн.

Ухвалою суду від 03.12.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КЛАМ ОЛІЯ” до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Вікторія” про стягнення грошових коштів в сумі 704643,80 грн. залишено без розгляду, вирішення питання розподілу судових витрат відкладено на 15 днів, судове засідання призначено на 18 грудня 2018 року об 11.00 год., встановлено відповідачу п’ятиденний строк з дати ухвалення цього судового рішення для надання суду розрахунку та доказів на підтвердження понесених судових витрат.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Сторони в судове засідання не з’явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов’язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 18.12.2018, не визнавалась судом обов’язковою.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою від 16.10.2018 судом було частково задоволено клопотання СГ ТОВ “Вікторія” про забезпечення судових витрат, зобов’язано позивача протягом 5-ти днів з моменту отримання ухвали внести на депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області (розрахунковий рахунок 6210 у Державній казначейській службі України (ДКСУ), м. Київ, МФО 820172, код 03499980) кошти у сумі 5000,00 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Позивачем вимоги ухвали суду від 16.10.2018 виконано, на депозитний рахунок господарського суду Миколаївської області внесено грошові кошти в сумі 5000,00 грн., що підтверджується витягом з системи СДО (ПТК Клієнт казначейства від 08.11.2018).

За приписами ч. 7 ст. 125 ГПК України, у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження чи залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково в порядку, передбаченому статтями 129, 130 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п’яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Частинами 5, 6 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов’язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п’ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п’ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв’язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв’язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п’яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В судовому засіданні 03.12.2018 представник відповідача заявив про намір подати до суду докази на підтвердження судових витрат відповідача, пов'язаних з розглядом даної справи.

У встановлений ухвалою суду від 03.12.2018 строк, відповідачем розрахунку та доказів на підтвердження понесених судових витрат суду не надано.

Як визначено статтею другою Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов’язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов’язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов’язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов’язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об’єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов’язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що відповідачем у встановлений судом строк доказів на підтвердження судових витрат, пов'язаних з розглядом даної справи суду не надано, суд вважає необхідним заяву відповідача про компенсацію здійснених ним витрат залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 125, 129, 130, 177-185, 226, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Вікторія” про компенсацію здійснених ним витрат, пов’язаних з розглядом справи – залишити без розгляду.

2. Повернути позивачеві - Товариству з обмеженою відповідальністю “КЛАМ ОЛІЯ” (65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 61, кабінет 19, ) грошові кошти в сумі 5000,00 грн., внесені на депозитний рахунок Господарського суду Миколаївської області.

3.Дану ухвалу надіслати учасникам справи.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст судового рішення складено і підписано 21.12.2018.

Суддя                                         В.О.Ржепецький