ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" грудня 2018 р. Cправа № 902/536/15

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" (, вул. В. Хвойки, 21, м. Київ, 04655)

до: Публічного акціонерного товариства "Браїлівське" (, вул.Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130)

про визнання банкрутом

без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/536/15 за заявою ТОВ "Кредитні Ініціативи" до ПАТ "Браїлівське" про визнання банкрутом.

Провадження у справі перебуває на стадії розпорядження майном.

Ухвалою від 20.02.2018 року було звільнено арбітражного керуючого Белінську Н.О. від виконання повноважень розпорядника майна та виконання обов'язків керівника боржника та призначено розпорядником майна та виконуючим обов'язків керівника ПАТ "Браїлівське" у даній справі арбітражного керуючого Цвика А.О..

Також, ухвалою від 27.11.2018 року призначено до розгляду справу № 902/536/15, в тому рахунку і заяву голови комітету кредиторів боржника - ТОВ "Станіславська торгова компанія" б/н від 20.02.2017 року про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі до розгляду в судовому засіданні на 22.01.2019 року.

27.12.2018 року від арбітражного керуючого Цвика А.О. до суду надійшло клопотання № 02-06/25 від 22.12.2018 року (вх. № 02.1-36/730/18) про скасування заборони вчинення реєстраційних дій по справі № 902/536/15.

Розглянувши вищевказане клопотання, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступне.

За змістом поданого клопотання, до розпорядника майна, т.в.о. керівника ПАТ "Браїлівське" арбітражного керуючого Цвик А.О. звернулась ОСОБА_3, яка повідомила, що вона є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 23.10.2018 року, вона успадкувала земельну ділянку площею 1,7773 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Вінницька обл., Жмеринський район, Біликовецька сільська рада.

Рішенням № 43630780 від 23.10.2018 року державного реєстратора прав на нерухоме майно, ОСОБА_5, Жмеринської державної нотаріальної контори, Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області, було зупинено державну реєстрацію права власності на кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, Біликовецька сільська рада, у зв'язку з наявністю заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки згідно рішення суду.

Так, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15.08.2018 року по справі №902/536/15 було заборонено суб'єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок, що знаходяться на території Біликовецької, Браїлівської, Дубівської, Лисогірської, Людавської, Носковецької, Олександрівської, Потоківської, Почапинецької, Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області та ІІІирокогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зокрема, й щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

Враховуючи викладене, арбітражний керуючий просить суд скасувати заборону суб'єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в частині вчинення реєстраційних дій, для державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,7773 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Вінницька обл., Жмеринський район, Біликовецька сільська рада.

В підтвердження наведених у клопотанні обставин, арбітражним керуючим додані відповідні докази.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 2 ГПК України передбачає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 15.08.2018 року у справі № 902/536/15, заборонено суб'єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок, що знаходяться на території Біликовецької, Браїлівської, Дубівської, Лисогірської, Людавської, Носковецької, Олександрівської, Потоківської, Почапинецької, Рівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області та Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області із наступними кадастровими номерами, зокрема, НОМЕР_1 - ОСОБА_4 (Вінницька область, Жмеринський район, с/рада Біликовецька).

При цьому, судом з'ясовано, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.10.2018 року, ОСОБА_3 успадкувала від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,7773 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Вінницька обл., Жмеринський район, Біликовецька сільська рада.

Разом з тим, рішенням № 43630780 від 23.10.2018 року державного реєстратора прав на нерухоме майно, ОСОБА_5, Жмеринської державної нотаріальної контори, Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області, було зупинено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку.

Згідно ч. 3 ст. 169 ГПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Приписи ст. 41 Конституції України передбачають, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 Цивільного кодексу України, встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За змістом ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна.

Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі рішення суду про скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Враховуючи наведені вище приписи законодавства, встановлені обставини справи, а також з метою реалізації спадкоємиці права на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку про задоволення клопотання арбітражного керуючого Цвика А.О. № 02-06/25 від 22.12.2018 року (вх. № 02.1-36/730/18) про скасування заборони вчинення реєстраційних дій по справі № 902/536/15 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 8, 9, 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, 12 (ч. 6), 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 169, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Цвика А.О. № 02-06/25 від 22.12.2018 року (вх. № 02.1-36/730/18) про скасування заборони вчинення реєстраційних дій по справі № 902/536/15 повністю.

2. Скасувати заборону суб'єктам державної реєстрації, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в частині вчинення реєстраційних дій для державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,7773 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, Біликовецька сільська рада.

3. Ухвалу засвідчену гербовою печаткою суду надіслати арбітражному керуючому Цвику А.О..

4. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана суддею та набирає законної сили - 28.12.2018 року.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 20 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Кредитні Ініціативи" (вул. В. Хвойки, 21, м. Київ, 04655);

3 - боржнику (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130);

4 - арбітражному керуючому Цвику А.О. (АДРЕСА_2);

5 - ТОВ "Кристал" (вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130);

6, 7 - ТОВ "Станіславська торгова компанія" (вул. Щорса, буд. 7/9, офіс 19, м. Київ, 03150; вул.В.Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ, 76000);

8 - ПАТ "Новоодеський райагрохім" (вул. Сеславинського, 1, м. Нова Одеса, Новоодеський р-н, Миколаївська область, 56600);

9 - ТОВ "Райз-Захід" (вул. Грушевського, 6, с. Привільне, Дубенський р-н, Рівненська обл., 35622);

10 - ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (вул. Щорса, 7/9, м. Київ, 03150);

11 - ПАТ "Компанія Райз" (проспект Перемоги, буд. 121 В, м. Київ, 03115);

12 - представнику в Україні Компанії з обмеженою відповідальністю "Укрлендфармінг ПЛС" - директору Ковток Г.І. АДРЕСА_1

13 - СФГ "Лідія" (вул. Лохвицька, 29, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300);

14 - ПСП ім. Т.Г. Шеченка (вул. Городня, 2А, с. Синюхин Брід, Первомайський район, Миколаївська область, 55234);

15 - ТОВ "Торговий Дім "Ас-Терра" (вул. Центральна, 25, м. Підгорне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52001);

16 - ТОВ "ФК "Фінгарант" (пров. Бехтерівський, 4, нежиле прим. № 19, м. Київ, 04053);

17 - ТОВ "Агро-МВ" (вул. Васильківська, 14, м. Київ, 03040);

18 - Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (вул. К. Василенка, 21, м. Вінниця, 21027);

19 - Жмеринському ОУПФУ Вінницької обл. (вул. Асмолова, 1, м. Жмеринка, Вінницька обл., 23108);

20 - ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс" (пров. Новопечерський 19/3, корп. 2, кім. 29, прим. № 1, м. Київ, 01042).