ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/2188/18

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., при секретарі судового засідання Зоря В.С., розглянув матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД СІ ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» про стягнення 413 248,42 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Філюк Н.С. - довіреність від 04.10.2018;

від відповідача: Бабенко Ю.В. - довіреність від 20.09.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД СІ ГРУП» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» про стягнення 413 248,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №11034094 від 05.07.2016 щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.10.2018 відкрито провадження у справі №911/2188/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 08.11.2018.

08.11.2018 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти позовних вимог заперечує,посилаючись на те, що позивачем не надано доказів реалізації товару та відповідно виникнення у відповідача обов'язку по сплаті коштів за товар. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем до видаткових накладних на підставі яких здійснювались поставки товару, не додано довіреностей на осіб, які здійснювали приймання товару.

Ухвалою суду від 08.11.2018 суд, у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 29.11.2018.

14.11.2018 позивачем, через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечує проти викладених відповідачем обставин.

Представник позивача в судове засідання 29.11.2018 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 29.11.2018 з'явився, проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД СІ ГРУП» (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальність «Астерс Груп» (надалі - відповідач, покупець) укладено Договір №11034094, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і сплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації.

Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем через мережу магазинів «Фуршет».

Пунктом 3.1 Договору визначено, що товар поставляється постачальником у відповідності з замовленням покупця по асортименту, кількості та цінам в строк, зазначений в замовленні.

Замовлення можуть надаватись постачальникові письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятній для сторін. В будь-якому випадку прийняття замовлення постачальником повинно бути підтверджено (погоджено) в погодженій сторонами формі. Постачальник зобов'язується дотримуватись відповідності позицій в накладній позиціям в замовленні. Кожне замовлення повинно оформлюватися окремою накладною. Не допускається об'єднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню. У випадку, якщо постачальник не може поставити товар покупцю в строк, зазначений в замовленні, він зобов'язаний негайно, але не пізніше половини строку зазначеного в замовленні, на протязі якого він повинен був поставити товар, повідомити про це покупця (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору обсяги і асортимент чергової поставки можуть змінюватися шляхом внесення змін чи доповнень до замовлення в порядку, передбаченому п. 3.2 цього договору.

Згідно із п. 3.4 Договору пунктом поставки товару за цим договором є склад покупця, адреса якого вказана в замовленні. Поставка товару до місця передачі здійснюється транспортом постачальника. Витрати з транспортування товару до пункту поставки несе постачальник. Датою поставки є дата отримання покупцем товару на складі покупця. Товар поставляється на умовах DDP, що передбачені Інкотермс «Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати», введених в дію з 01.01.2000 р.

Пунктом 3.7.1 Договору передбачено, що у випадку, якщо товар не виходить на необхідний рівень продаж у роздрібній мережі покупця для вказаної категорії товару, або, якщо товар не був реалізований на протязі строку його придатності, або товар виявився не якісним при тестуванні, покупець направляє на адресу уповноваженого представника постачальника повідомлення про обсяг та причини повернення товару, а також перелік торгівельних точок з яких постачальник зобов'язаний протягом 5 календарних днів з моменту одержання повідомлення від покупця вивести такий товар.

Покупець оформлює повернення товарів за допомогою накладної на повернення товарів (п. 3.7.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (Ціна без ПДВ та з ПДВ). Загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару (п.п. 7.1, 7.8 Договору).

Згідно п. 7.9 Договору оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника щосереди кожні 14 (чотирнадцять) днів після реалізації товару. У випадку, якщо день оплати (середа) випадає на вихідний або святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьому сторони домовилися про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500,00 грн. з кожного магазину.

Відповідно до п. 7.11 Договору зобов'язання покупця по оплаті товару вважається виконаним з моменту списання коштів з його банківського рахунку.

Пунктом 7.13 Договору визначено, що сторони, не рідше ніж кожні три місяці, з моменту укладення цього договору, зобов'язані підписувати акти звірки взаєморозрахунків. Акти звірки розрахунків по цьому договору підписуються не пізніше кожного 30 числа першого місяця наступного кварталу.

Даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 30.06.2018 (п.10.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 19.02.2018).

З матеріалів справи, а саме видаткових накладних №18 від 22.01.2018, №24 від 29.01.2018, №35 від 05.02.2018, №44 від 12.02.2018, №48 від 19.02.2018, №64 від 26.02.2018, №74 від 12.03.2018, №92 від 19.03.2018, №96 від 26.03.2018, №103 від 02.04.2018, №120 від 16.04.2018, №126 від 23.04.2018, №144 від 27.04.2018, №149 від 07.05.2018, №165 від 14.05.2018, №188 від 21.05.2018, №190 від 28.05.2018, №195 від 04.06.2018, №210 від 11.06.2018 та №218 від 18.06.2018 вбачається, що відповідачем на виконання умов Договору було здійснено поставку товару на загальну суму 509 577,48 грн.

Згідно накладних на повернення № від 27.04.2018, № від 27.04.2018, № від 27.04.2018, № від 27.04.2018, № від 27.04.2018, № від 27.04.2018, № від 30.07.2018, № від 30.07.2018, № від 30.07.2018 та № від 30.07.2018 відповідачем було здійснено повернення товару позивачу на суму 23 275,80 грн.

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідачем було здійснено часткову оплату вартості поставленого товару у розмірі 72 969,32 грн.

За доводами позивача, спір у даній справі виник у зв'язку із належним виконанням відповідачем свого обов'язку щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару, що призвело до виникнення заборгованості розмірі 413 248,42 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобов'язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Частиною 1 статті 212 Цивільного кодексу України закріплене право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Отже, укладаючи правочин з відкладальною обставиною, його сторони пов'язують виникнення прав і обов'язків за таким правочином з певною обставиною, щодо появи якої в майбутньому у сторін існує лише відповідна вірогідність.

Відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов'язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Таким чином, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Частинами 2, 3 статті 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

При цьому, у частині 1 ст. 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вже зазначалось у п. 7.9 Договору сторонами погоджено, що оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника щосереди кожні 14 (чотирнадцять) днів після реалізації товару. що, на думку суду, свідчить про визначення обов'язку відповідача провести оплату із настанням певної події, а саме реалізації отриманого товару, що є відкладальною обставиною у розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України.

Втім, станом на час розгляду справи позивачем не доведено настання події (обставини), з якою сторони узгодили настання обов'язку з оплати отриманого товару.

При цьому, сторони, виходячи з умов Договору, ніяким чином не визначили порядок інформування відповідачем позивача про обсяги реалізації за певний період або звітування про це, як і права позивача здійснювати перевірку обсягів нереалізованого товару у магазинах (складах) відповідача.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження реалізації товару (інвентаризаційних описів, звітів по реалізації товару, актів нереалізованого товару, оборотно-сальдових відомостей по рахунках по групі товару, що поставлявся, з деталізацією по партіях товару за певний період, тощо).

Також, судом відхиляються посилання позивача на акт перевірки розрахунків, як на підставу виникнення у відповідача обов'язку по оплаті товару, оскільки обов'язок відповідача по оплаті поставленого товару виникає лише з моменту його реалізації, а посилання на кількість реалізованого та/або нереалізованого товару у вказаному акті відсутні.

Крім того, в акті перевірки розрахунків зазначено «залишок на 31.08.2018 за всіма розрахунками по взаємовідносинам з контрагентом».

Таким чином з акту не вбачається, що його складено щодо розрахунків саме по договору №11034094 від 05.07.2016 року.

При цьому, судом також враховано, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень №101281822 від 19.10.2018 та №101284894 від 25.10.2018, які підтверджують сплату відповідачем на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 170 000,00 грн. та не заперечуються позивачем

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами порушення відповідачем на момент подання даного позову прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд, за результатом оцінки поданих доказів, досліджених в судовому засіданні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД СІ ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» про стягнення 413 248,42 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: (http://court.gov.ua/fair/).

Повне рішення складено: 17.12.2018

Суддя В.М. Антонова