РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2018Справа № 910/13833/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

(01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, код 360861124)

до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»

(03038, м. Київ, вул. Ямська, 28А, код 19411125)

про стягнення 35 332,08 грн.

Представники сторін:

від позивача Беляєва Ю.Л., Мартинюка С.М.

від відповідача Бородіна Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (далі - позивача) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (далі - відповідач) про стягнення 35 332,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу № 208.16.2320194 від 10.08.2016, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст.993, 1188 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем, позивач звернувся до останнього з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку грошові кошти в розмірі 35 332,08 грн., з яких 31 427,51 грн. - страхове відшкодування, 2 835,17 грн. - інфляційні втрати, 1 069,40 грн. - 3% річних).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/13833/18 та призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження на 20.11.2018.

31.10.2018 від Моторного-транспортного страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття.

12.11.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечив та зазначив, що забезпечений транспортний засіб, яким керував страхувальник, з вини якого сталася ДТП, зареєстрований на території Польщі. Страхувальник, з вини якого сталася ДТП, не провів державну реєстрацію забезпеченого транспортного засобу відповідно до вимог ст. 380 Митного кодексу України, а тому не є особою, відповідальність якої застрахована, оскільки на час ДТП ОСОБА_4 володів забезпеченим транспортним засобом неправомірно.

20.11.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.12.2018.

03.12.2018 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з доводами, викладеними у відзиві, та зазначає, що станом на дату розгляду справи поліс АК/5749296 є чинним, не розірваний сторонами, а тому є обов'язковим для виконанням. Крім того, позивач зазначив, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування потерпілій особі передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 неправомірно використовував забезпечений транспортний засіб.

03.12.2018 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про залучення до розгляду справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_4. та розгляд справи в загальному позовному провадженні.

06.12.2018 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у яких останній зазначив, що відсутні необхідні документи для виплати страхового відшкодування, а саме переклад свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документ, який підтверджує законність перебування автомобіля на території України тощо.

У судовому засіданні 06.12.2018 позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, просив суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 06.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

10.08.2016 між ТДВ «Експрес Страхування» (страховиком) та ОСОБА_6 (страхувальником) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.16.3230194 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1.

28.03.2017 у м. Києві на проспекті Героїв Сталінграда, 8, сталася ДТП за участю автомобіля марки Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.

Відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 04.05.2017 у справі № 756/5076/17, ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

28.03.2017 страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про випадок та з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату на рахунок СТО - товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр Голосіївський».

Протоколом огляду транспортного засобу від 11.04.2017 встановлено кількість і характер пошкоджень автомобіля марки Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно зі Звітом № 1718 про оцінку КТЗ Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1, від 14.04.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 33 221,04 грн.

Відповідно до рахунку на оплату № СЧ-0034398 від 03.04.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1, становила 32 252,51 грн.

Сума страхового відшкодування визначалася з вирахуванням безумовної франшизи, встановленої п. 8 частини «А» договору добровільного страхування, на рівні 0,25 відсотків від страхової суми встановленої на дату події ДТП у розмірі 825,00 грн.

На підставі рахунку на оплату № СЧ-0034398 від 03.04.2017, наданого СТО - товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр Голосіївський», позивачем був складений страховий акт № 3.17.424-1 від 16.04.2017, відповідно до якого прийнято рішення про виплату страхувальнику 31 427,51 грн. страхового відшкодування (32 252,51 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 825,00 грн. (безумовна франшиза).

Судом встановлено, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 31 427,51 грн. на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00860 від 06.04.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5749296 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 0 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу № АК/5749296 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля марки Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 1920/17-424 від 05.05.2017 про виплату страхового відшкодування в сумі 31 427,51 грн., на підтвердження чого позивачем надано копію заяви та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 940, яке отримане відповідачем 22.05.2017.

Листом вих. № 2063/13 від 18.08.2017 відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що відповідач не може вважати, що ОСОБА_4 на момент ДТП правомірно володів забезпеченим транспортним засобом Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2.

Суд вважає вказану відмову відповідача та доводи, викладені у відзиві на позовну заяву щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, яким спричинено шкоду застрахованому у позивача транспортному засобу, знаходився під керуванням ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, була застрахована у відповідача на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/5749296).

Вказаний поліс обов'язкового страхування укладеного ОСОБА_4, тобто ОСОБА_4 є страхувальником за полісом № АК/5749296.

Відповідно до п. 1.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідач посилається на те, що транспортний засіб Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, ввезений на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення» з метою особистого користування, а отже, відповідно до п. 4 ст. 380 Митного кодексу України, водій ОСОБА_4 на час ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем вказаного транспортного засобу, у зв'язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно з полісом № АК/5749296.

Відповідно до ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Судом встановлено, що страхувальником за полісом № АК/5749296 є ОСОБА_4

Оскільки ОСОБА_4 є страхувальником, то відповідно до положень п. 1.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» є особою, відповідальність якої застрахована відповідачем.

Відповідачем до матеріалів справи не подано доказів, що ОСОБА_4 на час скоєння ДТП та нанесення шкоди автомобілю марки Renault Fluence, державний номерний знак НОМЕР_1, перебував за кермом автомобіля марки Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, без законних на те підстав.

Неправомірності перебування за кермом автомобіля марки Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_4 не вбачається також з наявних в матеріалах справи довідки про ДТП № 309544 від 28.03.2017 Управління патрульної поліції у м. Києві, постанови Оболонського районного суду м. Києва від 04.05.2017, прийнятої у справі про адміністративне правопорушення № 756/5076/17.

Крім того, суд зазначає, що до предмету доказування у даній справі не входить встановлення наявності порушень ОСОБА_4 приписів Митного кодексу України та не впливає на обов'язок відповідача здійснити виплату страхового відшкодування.

Суд також зазначає, що укладаючи договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс № АК/5749296, з умовами щодо відповідного страхового платежу, що повинен здійснити страхувальник, який є особою, відмінною від тієї, яка тимчасово ввезла автомобіль на територію України з метою використання в особистих цілях, повинен був усвідомлювати ризик тих наслідків, які можуть випливати за наслідками укладення такого договору в контексті принципів цивільного законодавства щодо обов'язковості виконання зобов'язання сторонами.

Крім того, суд зазначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Суд наголошує на тому, що відповідачем не надано доказів визнання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/5749296) недійсним.

Зазначене вище спростовує доводи відповідача про те, що ОСОБА_4 станом на час скоєння ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем автомобіля марки Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_2, у зв'язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на наведені приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач направив лист про відмову у виплаті страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем грошового обв'язку перед позивачем на момент розгляду та вирішення даного спору по суті настав, проте відповідач доказів виконання вказаного зобов'язання суду не надав. Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про відшкодування відповідачем страхової виплати, що була сплачена позивачем, заявлена правомірно.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 2 835,17 грн. інфляційних втрат, 1 069,40 грн. 3% річних.

З огляду на приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та зважаючи на те, що заяву на виплату страхового відшкодування відповідач отримав 22.05.2017, останнім днем строку виплати відповідачем страхового відшкодування було 20.08.2017, а з 21.08.2017 відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання з виплати страхового відшкодування.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15, згідно з якою грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав передбачених цивільним законодавством, зокрема із факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, наданий позивачем, суд встановив, що вони є арифметично вірними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 2 835,17 грн. та 3% річних у розмірі 1 069,40 грн.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати зі сплати судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28, літ. А, ідентифікаційний код 19411125) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 15/2, ідентифікаційний код 36086124) страхове відшкодування у розмірі 31 427,51 (тридцять одну тисячу чотириста двадцять сім грн. 51 коп.), інфляційні втрати у розмірі 2 835,17 (дві тисячі вісімсот тридцять п'ять грн. 17 коп.), 3% річних у розмірі 1 069,40 (одну тисячу шістдесят дев'ять грн. 40 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2018.

Суддя О.Г. Удалова