ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.12.2018 Справа № 908/2746/18

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом Фізичної особи-підприємця Гадірі Аліреза Раджаб (49000, АДРЕСА_1);

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (69006, м.Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімн. 207);

про стягнення заборгованості в розмірі 2337739,51 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від Фізичної особи-підприємця Гадірі Аліреза Раджаб до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» про стягнення заборгованості за неналежне виконання договору поставки № 03/09-12 від 03.09.2012 в розмірі 2337739,51 грн., яка складається з суми заборгованості - 2002666,96 грн., інфляційних нарахувань - 257709,25 грн., 3 % річних - 77363,30 грн.

19.12.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Зінченко Н.Г.

Разом з позовною заявою до господарського суду Запорізької області надійшла заява про забезпечення позову вих. № б/н від 07.12.2018 (вх. 08-10/129/18 від 19.12.2018), в якій Фізична особа-підприємець Гадірі Аліреза Раджаб просить накласти арешт на грошові кошти в межах суми позову - 2337739,51 грн. та судового збору 35066,10 грн., які обліковуються на рахунках ТОВ «Український Рітейл» ().

Розглянувши заяву ФОП Гадірі Аліреза Раджаб про забезпечення позову, суд вирішив відмовити в її задоволенні, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, і майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявник (позивач) має довести (додати до заяви) наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову, тому питання про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані до заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду , який полягає у вжитті заходів за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів .

Статтею 75 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування .

У вирішенні питання про забезпечення позову такими обставинами є підтверджена доказами наявність обставин вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

ФОП Гадірі Аліреза Раджаб заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що до відповідача пред'явлена значна кількість судових справ, це в свою чергу свідчить про системні неплатежі та умисне ухилення ТОВ «Український Рітейл» від виконання договірних зобов'язань. Така поведінка є проявом недобросовісності, тому є підстави вважати, що відповідач має намір припинити свою господарську діяльність, розпочати процедуру ліквідації тощо. А у разі припинення підприємста ТОВ «Український Рітейл» процедура стягнення існуючої заборгованості стане набагато складнішою і довготриваючою. Отже, позивач вважає, що існує реальна загроза того, що відповідач перебуваючи в стані припинення, відчужить наявне у нього майно, а грошові кошти, за рахунок яких може бути погашена заборгованість будуть відсутні.

Суд дослідивши заяву ФОП Гадірі Аліреза Раджаб встановив, що заявником не надано жодного підтвердження того, що не вжиття таких заходів забезпечення позову, як накладання арешту на грошові кошти ТОВ «Український Рітейл» утруднить виконання або зробить неможливим рішення господарського суду по даній справі у разі задоволення позовних вимог та вважає, що наведені обставини не є достатньою підставою для вжиття заходів по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Український Рітейл».

Крім того, суд враховує, що забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Український Рітейл» в розмірі 2337739,51 грн. фактично може призвести до припинення господарської діяльності відповідача, оскільки розрахунки між юридичними особами та фізичними особами-підприємцями можуть проводитися виключно у безготівковій формі.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, відсутність поданих заявником доказів в підтвердження обставин наведених в заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви відмовляє.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів залишається за заявником.

Керуючись ст. ст. 129, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Гадірі Аліреза Раджаб про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку встановленому ст. ст 256- 257 ГПК України.

3. Копію даної ухвали направити сторонам.

4. Ухвала підписана 21.12.2018

Суддя Н.Г.Зінченко