ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Справа № 923/837/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А., за участю секретаря судового засідання Фінарової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія», місцезнаходження: 74110, Херсонська обл., Великоолександрівський р-н, с. Нова Калуга, вул. Шевченка, 1, ідентифікаційний код: 30758749

до Відповідача-1: Державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончарова Олега Олеговича, місцезнаходження: 75000, Херсонська обл., смт. Білозерка, вул. Свободи, 87, ідентифікаційний код: 41428391

Відповідача-2: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1

Відповідача-3: ОСОБА_3, місце проживання: 65020, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_2

про скасування реєстраційних дій

за участю представників сторін:

від позивача - Білецький О.В., представник за довіреністю від 01.01.2018 року, ОСОБА_5- керівник.

від відповідача - 1 - не прибув

від відповідача -2 - ОСОБА_6, адвокат за ордером ОД № 087102, договором про надання правової допомоги від 11.10.2018 року

від відповідача - 3 - ОСОБА_7, адвокат за ордером ОД № 338905, угодою про надання юридичної допомоги від 11.10.2018 року.

25.09.2018 року до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончарова Олега Олеговича, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у якій позивач, на підставі ст. 16 ЦК України, ст. ст. 15, 17, 25, 27, 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», просить скасувати реєстраційну дію «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи від 02.08.2018 року, реєстраційний номер справи 1_484_000329_81, код: 95, вчинену державним реєстратором відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончаровим О.О. на підставі заяви ОСОБА_2; скасувати реєстраційну дію «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» від 02.08.2018 року, реєстраційний номер справи 1_484_000329_81, код: 31, вчинену державним реєстратором відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончаровим О.О. на підставі заяви ОСОБА_3

Справа на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2018 року, розподілена судді Остапенко Т.А.

Ухвалою від 01.10.2018 року, відкрито провадження у справі. Справу, відповідно до вимог, наведених у ч. 4 ст. 247 ГПК України, постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Протягом підготовчого провадження сторонами, у судові засідання, призначені на 31.10.2018 року, 14.11.2018 року, 21.11.2018 року, в обґрунтування вимог та заперечень надано: Відповідачем-1 - відзив на позовну заяву; Відповідачем - 2 - відзив на позовну заяву; Відповідачем - 3 - відзив на позовну заяву; Позивачем - відповідь на відзив Відповідача-3, відповідь на відзив Відповідача-2; Відповідачем-2 - заперечення на відповідь позивача на відзив.

У підготовчому засіданні 31.10.2018 року судом задоволено клопотання Позивача про зміну підстав позову, відхилено клопотання Відповідача-2 про закриття провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У судовому засіданні 14.11.2018 року судом відмовлено у задоволенні клопотань Відповідача-3 про об'єднання в одне провадження господарських спорів у справах №923/837/18 та № 923/960/18 та Позивача про зупинення провадження у справі, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 923/960/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання відсутнім права на вступ в якості учасника товариства, визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі, визнання недійсним акту приймання-передачі частки в статутному капіталі, що перебуває у провадженні Господарського суду Херсонської області.

Справу по суті розглянуто в судових засіданнях 27.11.2018 р. та 05.12.2018 р. з оголошенням перерви.

Обґрунтовуючи звернення до суду із цим позовом представник позивача, враховуючи зміну підстав позову, в судових засіданнях зазначив, що державним реєстратором відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончаровим О.О. проведено реєстраційну дію «державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», внаслідок якої відбулась зміна складу учасників товариства, питання про вступ яких на загальні збори не виносилось, зміни в Статут товариства не вносились. Відмітив, що до правовідносин щодо вступу до товариства Відповідача-2 підлягає застосуванню Закон України «Про господарські товариства», оскільки його норми були чинними у період після відкриття спадщини померлого учасника ОСОБА_8 (батька Відповідача-2) та протягом наступних шести місяців, встановлених для прийняття спадщини. Зауважив, що саме у цей термін Відповідач-2 мала реалізувати своє право на вступ до товариства. Відсутність звернення Відповідача-2 із заявою про вступ до товариства протягом цього строку свідчить про її відмову від вступу до товариства, тому Відповідач-2 за відсутності права на участь у товаристві може отримати в грошовій чи натуральній формі частку, пропорційну частці в статутному капіталі товариства, яка належала спадкодавцю. Наголосив, що Відповідач-2 звернулась до товариства з листом, в якому повідомила про відсутність наміру брати участь у товаристві та відмову від вступу до нього, запропонувала виплатити їй вартість частки майна товариства. Оскільки Відповідач-2 листом відмовилась від вступу до товариства, то її подальші дії щодо вступу до товариства, наслідком яких стала державна реєстрація зміни складу засновників товариства, та безоплатне відчуження частки за договором дарування Відповідачу-3 не відповідають закону. Посилаючись на положення розділу 7 Статуту товариства щодо виключної компетенції Загальних зборів при вирішенні умов передачі частки засновника що вибув, та норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», заперечив наявність підстав для вчинення Відповідачем-2 безоплатної передачі частки у статутному капіталі товариства Відповідачу-3.

Заперечуючи проти заявленого позову у відзиві Відповідач-1 державний реєстратор відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончаров О.О., зазначив про його необґрунтованість, оскільки дії з проведення державної реєстрації зміни складу засновників Позивача за заявами Відповідачів-2,3 вчинені в межах повноважень у спосіб та на підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Представник Відповідача-2 в заявах по суті справи та судових засіданнях зазначила про безпідставність позовних вимог, заперечила, що на підставі реєстраційних дій відбулась державна реєстрація внесення змін до установчих документів Позивача, які вимагали проведення зборів учасників товариства та внесення змін до Статуту, відмову ОСОБА_2 від вступу до СТОВ, застосування до спірних правовідносин Закону України «Про господарські товариства». Наголосила, що відчуження ОСОБА_2 належної їй частки у статутному капіталі товариства не суперечить Статуту товариства та відбулось з дотриманням норм Цивільного кодексу України, Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Наголосила, що державним реєстратором відповідно до ч.5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» на підставі заяв Відповідачів 2,3 вчинено реєстраційні дії щодо зміни відомостей про засновників товариства та кінцевого бенефіціарного власника (контролера), що не є зміною установчих документів товариства. Безпідставним вважає твердження представника позивача про обмеження строку для реалізації Відповідачем-2, як спадкоємцем, права на вступ до товариства шістьма місяцями, встановленими для прийняття спадщини, а також відмову ОСОБА_2 від вступу до СТОВ, оскільки лист останньої ні за змістом ні за формою не відповідає Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», яким взагалі не передбачено вчинення відмови від вступу до складу учасників товариства.

Представник Відповідача-3 в заявах по суті справи та судових засіданнях наголосив на тому, що дії Відповідача-1 вчинені в межах повноважень у спосіб та на підставі ч.5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Відповідач-2 з дотриманням вимог цивільного законодавства набула право на частку в статутному капіталі товариства в порядку спадкування та безоплатно відчужила її Відповідачу-3, який звернувся до Відповідача-1 для державної реєстрації зміни відомостей про засновників товариства та кінцевого бенефіціарного власника (контролера).

В судовому засіданні 05.12.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про дату підготовки повного судового рішення, роз'яснено процедуру оскарження рішення.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд

в с т а н о в и в:

Статутом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (далі - Товариство) встановлено, що юридична особа заснована на власності фізичних осіб. Статутний фонд Товариства створено за рахунок внесків засновників, частки яких розподілено таким чином: ОСОБА_5 - 3900 грн., що складає 52%; ОСОБА_8 - 3600 грн., що складає 48% (розділи 1, 4 Статуту).

Розділом 7 Статуту Товариства до виключної компетенції зборів Засновників належить, зокрема, вирішення питання про придбання Товариством частки засновників, умов передачі частки засновника, що вибув з Товариства (а.с. 29-33).

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори Карастан О.І. 12.07.2018 р. та зареєстрованого в реєстрі за №786, є спадкоємцем за законом частки в статутному капіталі СТОВ «Надія», що становить 48% від статутного капіталу товариства, що належала її батьку ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26-27).

Листом від 19.07.2018 р. ОСОБА_2 повідомила директора Товариства ОСОБА_5 про відсутність наміру брати участь у діяльності Товариства та відмову від вступу до товариства, запропонувала в строк до 27.07.2018 р. виплатити вартість частини майна Товариства, пропорційну її частці у статутному капіталі та частину прибутку, який одержаний Товариством у 2017 році. Поштове відправлення отримано Товариством 28.07.2018 р. (а.с. 49-50).

02.08.2018 р. суб'єктом державної реєстрації Відповідачем-1 на підставі поданих ОСОБА_2 документів проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ «Надія», а саме: зміна складу засновників або зміна відомостей про засновників юридичної особи та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) та внесено відповідний запис щодо СТОВ «Надія», що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 20-28, 60-62).

03.08.2018 р. між Відповідачами 2, 3 укладено договір дарування частки в статутному капіталі СТОВ «Надія». На підставі договору дарувальник ОСОБА_2 безоплатно передала у власність обдарованого ОСОБА_3 частку в статутному капіталі СТОВ «Надія» розміром 48% статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 3600 грн. Право власності обдарованого виникає з моменту його прийняття та державної реєстрації. Прийняттям дарунка є прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на дарунок. Факт прийняття дарунка обдаровуваним підтверджується підписами сторін на цьому договорі. Договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Договір посвідчено державним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Гребенюк Т.М. 03.08.2018 р. та зареєстровано в реєстрі за №676.

03.08.2018 р. за актом приймання-передачі ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняв частку в статутному капіталі СТОВ «Надія» розміром 48%, яка в грошовому еквіваленті становить 3600 грн. Підписи Відповідачів-2,3 на акті засвідчені нотаріально державним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Гребенюк Т.М. 03.08.2018 р. та зареєстровані в реєстрі за №678, 679.

03.08.2018 р. суб'єктом державної реєстрації Відповідачем-1 на підставі поданих ОСОБА_3 документів проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ «Надія», а саме: зміна складу засновників або зміна відомостей про засновників юридичної особи та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) та внесено відповідний запис щодо СТОВ «Надія», що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 34-38, 60-62).

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 06.09.2018 р. та 05.10.2018 р. щодо СТОВ «Надія», засновниками Товариства є ОСОБА_5 розмір внеску до статутного фонду - 3900 грн., ОСОБА_3 розмір внеску до статутного фонду Товариства - 3600 грн.

Заперечуючи правомірність дій Відповідачів-2, 3 щодо набуття участі у Товаристві, позивач звернувся до суду із цим позовом до Відповідачів 1,2,3 про скасування реєстраційних дій від 02.08.2018 р. та 03.08.2018 р. «державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» зміна складу або інформації про засновників.

За положеннями п.п. 3,13 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами

Відповідно до ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

За ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 ст. 114 ЦК України встановлено, що учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа.

Права учасників господарського товариства передбачені у ст. 116 ЦК України, зокрема, здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Частиною 5 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції чинній на дати вчинення оспорюваних реєстраційних дій) визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; документ про сплату адміністративного збору; один із таких відповідних документів, зокрема, заява про вступ до товариства (підпункт «в»), акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт «ґ»).

Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "в" цієї частини, засвідчується нотаріально. Разом з таким документом подається доказ набуття права на спадщину або доказ правонаступництва (оригінал документа або його копія, вірність якої засвідчена нотаріально або тим, хто видав документ). Якщо відповідно до статуту товариства вимагається згода інших учасників на вступ до товариства, подається також така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально.

Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "ґ" цієї частини, засвідчується нотаріально. Одночасно може бути надана довідка про формування резервного капіталу товариства.

Документи подаються такими особами: спадкоємцем чи правонаступником учасника товариства - якщо подається документ, зазначений у підпункті "в" цієї частини; особою, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства, або особою, яка передала її, - якщо подається документ, зазначений у підпункті "ґ" цієї частини.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

Оскільки чинний Статут Товариства не містить вимоги про обов'язкову згоду інших учасників на вступ до товариства спадкоємця, положення частини 3 Глави VIII. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до правовідносин щодо набуття участі у Товаристві спадкоємця - Відповідача-2 не застосовуються.

Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від спадкодавця до спадкоємців.

Аналіз ст.ст. 1296, 1298 ЦК України дає підстави для висновку, що документом, що підтверджує спадкові права є свідоцтво про право на спадщину, яке підтверджує перехід до спадкоємця прав та обов'язків на майно, зазначене у свідоцтві. Законодавство не обмежує право спадкоємців на оформлення свідоцтва певними строками. Спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право звернутися із заявою про одержання свідоцтва у будь-який час після прийняття спадщини.

Суд зазначає, що Позивачем не надано рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину Відповідача 2 в порядку передбаченому ст. 1301 ЦК України.

Судом відхиляються аргументи представника Позивача про те, що оскаржувані реєстраційні дії вчинені щодо державної реєстрації змін до установчих документів, що спростовується заявами Відповідачів 2,3 про державну реєстрацію таких змін, поданих суб'єкту державної реєстрації Відповідачу-1 за формою, встановленою Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 N 3268/5.

Безпідставними є і посилання Позивача на форму заяви про вступ Відповідача-2 до Товариства, оскільки чинним законодавством ні форма ні зміст цього документу не визначені.

Необґрунтованими є і твердження представника Позивача про застосування до спірних правовідносин щодо вступу до Товариства Відповідача-2 положень Закону України «Про господарські товариства», норми якого були чинними у період після відкриття спадщини померлого учасника ОСОБА_8 (батька Відповідача-2) та протягом наступних шести місяців, встановлених для прийняття спадщини.

Так, відповідно до частини 1 статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов'язки, які нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами .

Тому, представником Позивача помилково ототожнюється встановлений законом строк для прийняття спадщини та вступу Відповідача-2 до Товариства, оскільки реалізація цього права залежить від наявності доказу набуття права на спадщину, який (свідоцтво) ОСОБА_2 отримано 12.07.2018 р.

Отже, суд зазначає, що до спірних правовідносин щодо набуття участі у Товаристві Відповідачів-2,3 застосовуються норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набув чинності 17.06.2018 р. Цим Законом спадкоємцям учасника гарантується беззастережне право на вступ до товариства, не передбачено скликання та проведення загальних зборів для прийняття відповідного рішення про вступ спадкоємця та внесення відповідних змін до Статуту Товариства. Суд зауважує, що склад засновників не віднесено до відомостей, які зазначаються у Статуті Товариства на підставі ч. 5 ст. 11 цього Закону та ч. 1 ст. 88 ЦК України.

Також, суд сприймає критично доводи представника Позивача про відмову Відповідача -2 від вступу до Товариства, оскільки на дату надсилання листа чинними були норми Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якими не передбачена відмова від вступу до Товариства. Форма, зміст, подання цього документу не відповідають законодавству чинному на дату його надсилання 19.07.2018 р., а саме Законам України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Крім того, Позивачем не подано суду жодних доказів про вчинення дій щодо розгляду цього звернення, як то, відповіді, надання запитуваної інформації з документальним підтвердженням для здійснення розрахунку належної Відповідачу-2 до виплати вартості частки майна Товариства пропорційній належній їй частці у статутному капіталі, отриманого Товариством у 2017 році прибутку.

Правом власності відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З урахуванням положень ст. 190 ЦК України, частка в статутному капіталі товариства є майном (об'єктом цивільних прав).

Положеннями ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України установлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, безпідставним є твердження представника Позивача з посиланням на розділ 7 Статуту Товариства про те, що Відповідачами-2,3 укладено договір дарування з метою унеможливлення реалізації іншим учасником Товариства переважного права на придбання частки (частини частки) учасника товариства, що продається третій особі, на підставі ст. 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Враховуючи наведені норми права та встановлені обставини справи, суд зазначає про правомірність дій Відповідачів-2, 3 щодо набуття участі у Товаристві. Оскільки Відповідачи-2,3 є повноважними особами та ними подано всі документи, передбачені переліком п. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ «Надія», зміна складу засновників або зміна відомостей про засновників юридичної особи та кінцевого бенефіціарного власника (контролера), а Відповідач-1 діяв на підставі в межах та у спосіб, визначений цим Законом, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про скасування реєстраційних дій.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, внаслідок відмови в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» до Державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончарова Олега Олеговича, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування реєстраційних дій - відмовити повністю.

2. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Дата складення повного рішення 14.12.2018 року.

Суддя Т.А. Остапенко