СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. Справа № 905/756/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Медуниця О.Є. , суддя Чернота Л.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Казакової О.В.,

за участі представників:

прокурора Перегонцева Н.С., посвідчення від 04.10.2016 № 044395;

позивача - не з`явився;

1-го відповідача ОСОБА_1, довіреність від 25.07.2018 № 32;

2-го відповідача - не з`явився;

3-ї особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області (вх. № 358Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2018 (повний текст складено 26.07.2018) у справі № 905/756/18

за позовом ОСОБА_2 місцевої прокуратури № 2, м. Маріуполь Донецької області, в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України,

м. Київ;

до: 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Автошкола Форсаж, м. Маріуполь Донецької області;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 професійний ліцей, м. Маріуполь Донецької області;

про визнання недійсними договору оренди № 4342/2010 від 02.06.2010 та договорів № 2 від 27.04.2013, № 3 від 28.10.2016, № 4 від 16.11.2016 (які є невід'ємними частинами договору оренди № 4342/2010 від 02.06.2010), укладених між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ Автошкола Форсаж; зобов'язання звільнити та повернути за актом приймання-передачі надані в оренду нежитлові приміщення, які знаходяться на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею, площею 65,7 кв. м, вартістю 238208,00 грн, розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Воїнів-Визволителів (Приморська), 1,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 місцева прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ Автошкола Форсаж, в якому просить: 1) визнати недійсними укладені між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ Автошкола Форсаж договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.06.2010 № 4342/2010, та договори від 27.04.2013 № 2, від 28.10.2016 № 3, від 16.11.2016 № 4 про внесення змін до зазначеного договору оренди; 2) зобов'язати звільнити та повернути за актом приймання-передачі надані в оренду на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.06.2010 № 4342/2010 нежитлові приміщення, які знаходяться на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею площею 65,7 кв. м, розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Воїнів-Визволителів (Приморська), 1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення інтересів держави, яке полягає в незаконному, недоцільному використанні приміщень навчально-виховного комплексу, оскільки орендовані на підставі оспорюваного договору оренди від 02.06.2010 № 4342/2010 приміщення, що належать до майна закладів освіти, фактично використовуються субєктом господарювання для задоволення особистих потреб й одержання прибутку, а не за їх цільовим призначенням. Зазначає, що вказаний договір оренди укладено з порушенням приписів чинного законодавства.

В процесі розгляду справи № 905/756/18 Господарським судом Донецької області ухвалою від 24.04.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -ОСОБА_2 професійний ліцей.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.07.2018 у справі № 905/756/18 (суддя Чернова О.В.) у задоволенні позовних вимоги відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що приміщення, які є предметом спірного договору оренди, використовуються ТОВ «Автошкола «Форсаж» за цільовим призначенням - надання освітніх послуг. Зазначені приміщення не використовуються в учбовому процесі та на час укладення договору оренди були тимчасово вільними, передання цих приміщень в оренду ТОВ «Автошкола «Форсаж» не порушує права осіб, які навчаються чи працюють у навчальному закладі та навпаки сприяє отриманню студентами та викладачами швидкої та якісної підготовки водіїв транспортних засобів.

Прокурор Донецької області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 1411/18 від 22.08.2018), в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 2-й відповідач -ТОВ «Автошкола «Форсаж» використовує орендовані приміщення, які є обєктом освіти і науки, не за цільовим призначенням для здійснення діяльності, що не повязана з навчально-виховним процесом. Зазначає, що невикористання навчальним закладом спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним договору оренди від 02.06.2010 № 4342/2010, оскільки заборона використання такого приміщення з іншою метою встановлена на законодавчому рівні. Посилається на порушення вимог ч. 5 ст. 18 Закону України «Про освіту», оскільки ТОВ «Автошкола «Форсаж» надає послуги не з професійно-технічної освіти, а проводить діяльність шкіл з підготовки водіїв транспортних засобів.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2018 у справі № 905/756/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора, встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв та клопотань.

На виконання зазначеної ухвали 1-й відповідач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області за вх. № 4153/18 від 07.09.2018 надало відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами прокурора, викладеними в апеляційній скарзі, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач Міністерства освіти і науки України та 2-й відповідач ТОВ Автошкола Форсаж своїм правом щодо надання відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2018 у справі № 905/756/18 апеляційну скаргу прокурора призначено до розгляду на 03.10.2018.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Суд, що ліквідується, передає до новоутвореного суду судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

За приписами ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно з ч. 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З метою дотримання вимог чч. 5, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів та на виконання п. 4 р. ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого Наказом ДСАУ № 475 від 20.09.2018, у звязку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом з 01.10.2018 на підставі Указу Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 "Про переведення суддів", всі нерозглянуті справи, що перебували у провадженні Донецького апеляційного господарського суду, згідно з Розпорядженням керівника апарату суду від 01.10.2018 передані до Східного та Центрального апеляційних господарських судів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті Голос України № 185 (6940) від 03.10.2018.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 прийнято справу № 905/756/18 до провадження Східного апеляційного господарського суду, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 27.11.2018 о 12:00 год. та викликано в судове засідання учасників справи.

В судовому засіданні 27.11.2018 ухвалою Східного апеляційного господарського суду оголошено перерву до 18.12.2018 о 09:30 год. та викликано в судове засідання представників учасників справи.

17.12.2018 у звязку з відпусткою судді Барбашової С.В. проведено повторний автоматичний розподіл справи № 905/756/18 та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Медуниця О.Є., суддя Чернота Л.Ф.

Представник прокуратури Харківської області в судовому засіданні 18.12.2018 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник 1-го відповідача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області в судовому засіданні 18.12. 2018 підтримав відзив на апеляційну скаргу.

Позивач - Міністерство освіти і науки України, 2-й відповідач ТОВ Автошкола Форсаж та 3-я особа - ОСОБА_2 професійний ліцей в судове засідання 18.12.2018 своїх представників не направили, про причину відсутності їх представників в судовому засіданні не сповістили, хоча про час, день і місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями №№ 394, 378 та роздруківкою з офіційного інтернет-сайту ПАТ «УКРПОШТА».

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що позивач - Міністерство освіти і науки України, 2-й відповідач ТОВ Автошкола Форсаж та 3-я особа - ОСОБА_2 професійний ліцей були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, судова колегія дійшла висновку про можливість здійснення перегляду рішення суду першої інстанції за відсутності представників Міністерства освіти і науки України, ТОВ Автошкола Форсаж та ОСОБА_2 професійного ліцею за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи сторін, викладені в апеляційні скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення прокурора та представника 1-го відповідача в судових засіданнях, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосуванням норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Прокурора Донецької області, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02.06.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (орендодавцем) та ТОВ «Автошкола «Форсаж» (орендарем) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4342/2010 (а.с. 22-27).

Згідно з п. 1.1 договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 (в редакції договору про внесення змін від 28.10.2016 № 3 до зазначеного договору оренди), орендодавець зобовязався передати, а орендар прийняти у строкове платне користування нерухоме державне майно, що знаходиться на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею (балансоутримувача), а саме: нежитлові вбудовані приміщення на 1-му поверсі в будівлі учбового корпусу загальною площею 65,7 кв. м, розташованому за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Приморська, 1, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.04.2016 і становить 238208,00 грн без урахування ПДВ.

У відповідності до п. 1.2 договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010, майно передається в оренду з метою розміщення курсів з навчання водіїв автомобілів.

В п. 5.1 зазначеного договору оренди нерухомого майна сторони передбачили обовязок орендаря використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Згідно з п. 10.1 договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010, договір укладено строком на 2 роки 360 дні з 02.06.2010 до 27.05.2013 включно.

27.04.2013 сторони уклали договір № 2 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010, яким, враховуючи надання Міністерством освіти і науки України листом від 14.03.2013 за № 1/11-5438 дозволу на продовження терміну дії договору оренди, продовжили строк дії договору оренди нерухомого майна до 21.05.2016 включно (а.с. 30).

Договором від 28.10.2016 № 3 про внесення змін до договору від 02.06.2010 № 4342/2010, відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п. 10.4 договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 та враховуючи надання Міністерством освіти і науки України листом від 14.06.2016 за № 1/11-7873 дозволу на продовження терміну дії договору оренди, сторони продовжили строк дії договору оренди нерухомого майна до 16.05.2019 включно (а.с. 32-33).

Факт передачі орендареві - ТОВ «Автошкола «Форсаж» в строкове платне користування нежитлових вбудованих приміщень на 1-му поверсі в будівлі учбового корпусу загальною площею 65,7 кв. м, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Приморська, 1, для розміщення курсів з навчання водіїв автомобілів, підтверджується Актом приймання-передачі від 02.06.2010 (Додаток № 2 до договору а.с. 29).

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", об'єктами оренди не можуть бути, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", загальнодержавне значення мають, зокрема, обєкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" (який був чинним на час укладення спірного договору та втратив чинність на підставі Закону № 2145-VIII від 05.09.2017) визначено, що навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Статтею 61 цього ж Закону встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

У відповідності до ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" (який був чинним на час укладення спірного договору), об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вирішуючи спір про визнання недійсним договору оренди, обєктом якого є частина нежитлових приміщень в будівлі учбового корпусу, що перебуває на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею, необхідно з'ясувати ознаки вказаного об'єкта оренди, зокрема, встановити:

- чи відноситься він до об'єктів освіти;

- чи здійснюється його фінансування з державного бюджету;

- чи пов'язаний він технологічно з навчальним процесом.

При цьому, ч. 1 ст. 63 Закону України "Про освіту" (який був чинним на час укладення спірного договору) передбачено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що об'єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Згідно п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Вказані норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, ІІ, ІІІ ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що в спірних нежитлових приміщеннях на 1-му поверсі в будівлі учбового корпусу загальною площею 65,7 кв. м, розташованому за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Приморська, 1, що знаходиться на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею, розміщується школа з підготовки водіїв транспортних засобів, тобто об'єкт оренди - використовується орендарем (ТОВ «Автошкола «Форсаж») за цільовим призначенням для надання освітніх послуг, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.04.2018 (а.с. 69-71), з якого вбачається, що видами діяльності ТОВ «Автошкола «Форсаж» є, зокрема, діяльність шкіл із підготовки водіїв транспортних засобів (85.53) та інші види освіти н.в.і.у. (85.59).

Крім того, законодавством України як на момент укладення спірного договору оренди нежитлового приміщення так і на даний час передбачена можливість передачі в оренду приміщень, споруд та обладнання навчальних закладів, що тимчасово не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничній, науковій діяльності.

Так, ч. 4 ст. 61 Закону України «Про освіту» (який був чинним на час укладення спірного договору) визначено, що додатковими джерелами фінансування є кошти, одержані за навчання, підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів відповідно до укладених договорів; плата за надання додаткових освітніх послуг; кошти, одержані за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані навчальним закладом, на замовлення підприємств, установ, організацій та громадян; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; дотації з місцевих бюджетів; дивіденди від цінних паперів; валютні надходження; добровільні грошові внески, матеріальні цінності, одержані від підприємств, установ, організацій, окремих громадян; інші кошти.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що в якості додаткових джерел фінансування навчальних закладів передбачена можливість залучати у тому числі доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Підпунктами 2, 3 пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 (яка є чинною і не скасована) «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», передбачена можливість надання в оренду та експлуатаційне та господарське обслуговування будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Згідно з п. 7.1 Статуту ОСОБА_2 професійного ліцею (а.с. 37-54), порядок фінансування та матеріально-технічного забезпечення професійного ліцею визначаються Бюджетним кодексом України, Законом України «Про освіту», Законом України «Про професійно-технічну освіту», Законом України «Про загальну середню освіту» та іншими законодавчими актами.

Фінансування професійно-технічної підготовки робітників, соціальний захист учнів, слухачів та педагогічних працівників професійного ліцею, у межах обсягів державного замовлення, здійснюється на нормативній основі за рахунок коштів місцевого бюджету (оплата послуг з підготовки кваліфікованих робітників на умовах державного замовлення, видатки на що враховуються при визначенні між бюджетних трансфертів у державному бюджеті).

Професійний ліцей є неприбутковим закладом. Кошти професійного ліцею, одержані від здійснення або на здійснення діяльності, передбаченої цим статутом, не вважаються прибутком і не оподатковуються.

Тобто ОСОБА_2 професійний ліцей фінансується не з державного бюджету, а з місцевого бюджету міста Маріуполя.

У відповідності до п. 7.4 Статуту ОСОБА_2 професійного ліцею, додатковими джерелами фінансування ліцею є, зокрема: доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п. 3.1 договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 (в редакції договору від 28.10.2016 № 3 про внесення змін до зазначеного договору оренди нерухомого майна), з 22.05.2016 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2016 року - 1985,07 грн. З травня 2016 орендна плата щомісяця коригується на індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики України з урахуванням вимог Закону України "про Державний бюджет України на відповідний бюджетний рік.

Згідно з п. 3.6 договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 (в редакції договору від 16.11.2016 № 4 про внесення змін до зазначеного договору оренди нерухомого майна), з 01.01.2016 орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% на 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

В Додатку № 3 від 27.04.2013 до договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 сторони узгодили розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, згідно з яким орендна плата за березень 2013 року складає 1102,54 грн, з травня 2013 року орендна плата визначається шляхом коригування на індекс інфляції за квітень 2013 року, встановлений Державною службою статистики України (а.с. 31).

В Додатку № 4 від 28.10.2016 до договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 сторони узгодили розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, згідно з яким орендна плата за квітень 2016 року складає 1985,07 грн, з травня 2016 року орендна плата щомісяця корегується на індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики України з урахуванням вимог Закону України про Державний Бюджет України на відповідний бюджетний рік (а.с. 33, зворотний бік аркуша).

Пунктом п. 5.11 договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 сторони передбачили обовязок орендаря щомісяця до 15 числа надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України).

Орендар - ТОВ «Автошкола «Форсаж» у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна від 02.06.2010 № 4342/2010 протягом дії договору здійснював сплату орендної плати за оренду приміщення та відшкодування комунальних витрат, що підтверджується відповіддю ОСОБА_2 професійного ліцею від 28.03.2017 № 514 на запит ОСОБА_2 місцевої прокуратури № 2 (а.с. 56), в якій зазначено, що на базі ОСОБА_2 професійного ліцею здаються в оренду приміщення ТОВ «Автошкола «Форсаж» та ТОВ «Фірма Технотрон» на підставі укладених з ними договорів оренди нерухомого майна згідно з якими здійснюється розрахунок орендної плати та відшкодування комунальних витрат.

Згідно зі Звітом директора ОСОБА_2 професійного ліцею (52) про виконану роботу за 2015-2016 навчальний рік (а.с. 60-62), річний прибуток ОСОБА_2 професійного ліцею за 2015-2016 за рахунок оренди приміщень орендарям - ТОВ «Автошкола «Форсаж» та ТОВ «Фірма Технотрон» склав 114869,25 грн.

Передача в оренду нежитлових вбудованих приміщень на першому поверсі в будівлі учбового корпусу загальною площею 65,7 м2, розташованих за адресою: м. Маріуполь, вул. Приморська, 1, що знаходяться на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею, відбувалась за згодою Міністерства освіти і науки України, зокрема, листами від 14.03.2013 за № 1/11-5438 та від 14.06.2016 № 1/11-7873 Міністерство освіти і науки України (а.с. 98) надало дозвіл на продовження терміну дії договору оренди № 4342/2010 від 02.06.2010 на 3 роки.

Приміщення, які передані в оренду ТОВ «Автошкола «Форсаж», розташовані на першому поверсі учбового корпусу, не займають приміщення спортивних залів, учбових класів чи будь-яких інших приміщень, які використовуються у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності. На час укладення договору оренди № 4342/2010 від 02.06.2010 зазначені приміщення були тимчасово вільні.

В матеріалах справи відсутні докази того, що передача в оренду ТОВ «Автошкола «Форсаж» майна державної власності будь-яким чином ускладнює або робить неможливим здійснення освітніх функцій або впливає негативно на якість професійно-технічної освіти, порушує права осіб, які навчаються чи працюють у навчальному закладі. Навпаки, розташування курсів з навчання водіїв автомобілів в орендованих приміщеннях сприяє отриманню студентами та викладачами швидкої та якісної підготовки водіїв транспортних засобів.

За таких обставин, прокурором та позивачем не доведено наявність підстав для визнання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.06.2010 № 4342/2010 в силу приписів ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, як такого, що суперечить вимогам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Закону України «Про освіту» у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання його недійсним.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договору оренди № 4342/2010 від 02.06.2010 та договорів № 2 від 27.04.2013, № 3 від 28.10.2016, № 4 від 16.11.2016 (які є невід'ємними частинами договору оренди № 4342/2010 від 02.06.2010), укладених між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ Автошкола Форсаж; зобов'язання звільнити та повернути за актом приймання-передачі надані в оренду нежитлові приміщення, які знаходяться на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею, площею 65,7 кв. м, вартістю 238208,00 грн, розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Воїнів-Визволителів (Приморська), 1.

Оскільки вимоги про зобов'язання орендаря ТОВ «Автошкола «Форсаж» звільнити орендовані нежитлові приміщення, які знаходяться на балансі ОСОБА_2 професійного ліцею, площею 65,7 кв. м, розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Воїнів-Визволителів (Приморська), 1, та повернути їх орендодавцю за актом приймання-передачі є похідними від вимоги про визнання договору недійсним, ці вимоги також задоволенню не підлягають. Таким чином апеляційна скарга не підлягає задоволенню в повному обсязі.

За приписами чч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалене з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги Прокуратури Донецької області та залишення без змін рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2018 у справі № 905/756/18 .

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Прокуратури Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 18 липня 2018 року по справі № 905/756/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 18 липня 2018 року по справі № 905/756/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 21.12.2018.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Л.Ф. Чернота