ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 грудня 2018 року справа № 925/1201/16

м. Черкаси

Суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В., розглянувши скаргу боржника фермерського господарства "Бірюк" на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні №46799107 у справі №925/1201/16 за позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до фермерського господарства "Бірюк", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Митлашівської сільської ради Драбівського району Черкаської області про розірвання договору та стягнення 325899 грн. 87 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 02.12.2016 у справі №925/1201/16 Господарський суд Черкаської області задовольнив частково позов заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до фермерського господарства "Бірюк" про розірвання договору та стягнення 325899 грн. 87 коп. і стягнув з фермерського господарства "Бірюк" на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 200982 грн. 71 коп. боргу з орендної плати за землю і 280 грн. 83 коп. три проценти річних та на користь прокуратури Черкаської області 3018 грн. 95 коп. витрат на сплату судового збору і відмовив у решті позову.

30 січня 2017 року Господарський суд Черкаської області на виконання рішення від 02.12.2016 у справі №925/1201/16 видав два накази:

один - на стягнення з фермерського господарства "Бірюк" на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 200982 грн. 71 коп. боргу з орендної плати за землю та 280 грн. 83 коп. три проценти річних;

інший - на стягнення фермерського господарства "Бірюк" на користь прокуратури Черкаської області 3018 грн. 95 коп. витрат на сплату судового збору.

Постановою від 29.03.2017 Київський апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Черкаської області від 02.12.2016 у справі №925/1201/16.

15 та 21 листопада 2018 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №46799107, обєднаного 06.03.2015, виніс відповідно постанову від 15.11.2018 про арешт майна боржника - фермерського господарства "Бірюк", постанову від 21.11.2018 про арешт майна боржника - фермерського господарства "Бірюк" і постанову опису й арешту майна від 21.11.2018. Саме вказані дії і рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні №46799107 й оскаржує фермерське господарство "Бірюк" у своїй скарзі.

До зведеного виконавчого провадження №46799107 ввійшли виконавчі провадження з виконання: наказів Господарського суду Черкаської області від 11.02.2014 у справі №925/245/143-г, від 04.11.2014 у справі 925/452/14, від 30.01.2017 у справі №925/1201/16, а також вимога Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.07.2017 №Ю-186-17.

Згідно з статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, із статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України та статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства.

Разом з тим в Господарському процесуальному кодексі України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон України "Про виконавче провадження", який передбачає особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Відповідно до вимог статті 30 Закону України "Про виконавче провадження", виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Аналогічні норми містить і Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень різних юрисдикцій та рішень інших органів.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і ким вони ухвалені.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто стаття 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця до адміністративного суду шляхом звернення до нього з відповідною позовною заявою, яке не застосовується лише у тих випадках, коли законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки чинним законодавством не встановлений порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень та рішень інших органів, то в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роблячи такий висновок, господарський суд враховував висновок ОСОБА_2 Верховного Суду, викладений у її постанові від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц (провадження №14-19цс18).

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини шостої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на викладене боржнику - фермерському господарству "Бірюк" слід відмовити у відкритті провадження у справі за його скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні №46799107 з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України і розяснити до юрисдикції якого суду віднесено розгляд його скарги.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою боржника - фермерського господарства "Бірюк" на дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні №46799107.

Розяснити боржнику - фермерському господарству "Бірюк", що дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні №46799107 він має право оскаржити до адміністративного суду в порядку, встановленому статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання відповідної позовної заяви.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя М.В. Дорошенко