УХВАЛА

м. Київ

07.12.2018Справа № 910/13174/18

За позовом: Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Кабінету Міністрів України

про стягнення 56 797 842 475,24 грн.

суддя Мельник В.І

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Собко О.В., представник

Малярчук Ю.Б., представник

Фесина О.В., представник

відповідач - Крижановська І.М., представник

відповідач - Полець Д.М., представник

Суть спору:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Кабінету Міністрів України про стягнення 5,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в зв'язку прийняттям відповідачем постанови №758 від 01.10.2015 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" позивач був позбавлений можливості вільно продавати природний газ за ринковими цінами та при цьому недоотримав компенсацію передбачену ч. 7 ст. 11 ЗУ "Про ринок природного газу" в сумі 56 797842475,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/13174/18 та призначено підготовче засідання на 09.11.2018.

05.11.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано відзив на позовну заяву, клопотання про закриття провадження по справі, клопотання про колегіальний розгляд справи та про зупинення провадження по справі.

В судове засіданні 09.11.2018 представник позивача з?явився, надав суду клопотання про залучення співвідповідача та клопотання про продовження строків для подання відповіді на відзив..

В судове засіданні 09.11.2018 представник відповідача з?явився, підтримав свої клопотання.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 6 ст.119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання Акціонерного товариства "Укргазвидобування" та продовжити йому процесуальний строк для подання відповіді на відзив.

Частиною 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження, зокрема, у випадках, визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; а також в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 відкладено підготовче засідання на 07.12.2018 та продовжено Акціонерному товариству "Укргазвидобування" встановлений судом процесуальний строк для подачі відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 відмовлено в задоволені клопотання відповідача про призначення колегіального розгляду справи №910/13174/18.

13.11.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про залучення співвідповідача, а саме просить суду залучити Державну казначейську службу України, як співвідповідача по справі №910/13174/18.

14.11.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано відповідь на відзив.

30.11.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

30.11.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

07.12.2018 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

В судове засідання 07.12.2018 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити клопотання про залучення співвідповідачем у справі Державну казначейську службу України.

Представник відповідача залишив вирішення даного питання на розгляд суду.

Приписами частини 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду першої інстанції за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державне підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство), юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та залучення Державної казначейської служби України як співвідповідача.

Відповідач також просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі №910/13174/18 до моменту винесення рішення Верховним Судом за наслідками розгляду справи.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання відповідача щодо зупинення провадження у справі , оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в справі №826/6064/17 від 10.04.2018 набрало законної сили 03.07.2018.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Нормами статті 255 КАС України передбачено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до інформації наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в справі № 826/6064/17 від 10.04.2018 було оскаржене до апеляційного суду та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2018 залишене без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття (частина 1 статті 325 КАС України).

Враховуючи вище зазначене, у суду відпала об'єктивна необхідність зупинення провадження у справі №910/13174/18, оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в справі № 826/6064/17 від 10.04.2018 набрало законної сили 03.07.2018.

Представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та просив суд задовольнити його.

Відповідач заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Під господарською діяльністю, відповідно до приписів ст. 3 Господарського кодексу України, розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно зазначеного в ст. 8 ГК України, держава, органи державної влади та органи місцевого самоврядування не є суб'єктами господарювання.

Господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 24 ЗУ «Про Кабінет Міністрів України» передбачено повноваження останнього, відповідно до яких: Кабінет Міністрів України в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, може утворювати, реорганізовувати та ліквідовувати відповідно до закону державні господарські об'єднання, підприємства, установи та організації, зокрема для здійснення окремих функцій з управління об'єктами державної власності. Кабінет Міністрів України затверджує положення та статути державних господарських об'єднань, підприємств, установ та організацій, розмір асигнувань на їх утримання і граничну чисельність працівників, призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників і заступників керівників, застосовує до них заходи дисциплінарної відповідальності; Кабінет Міністрів України визначає методологію затвердження фінансових планів державних господарських об'єднань, підприємств, установ та організацій і обчислення обсягу доходів бюджету від управління державними корпоративними правами; Кабінет Міністрів України відповідно до законодавства координує та контролює діяльність зазначених державних господарських об'єднань, підприємств, установ та організацій;

Керівники державних господарських об'єднань, підприємств, установ та організацій, утворених Кабінетом Міністрів України, несуть персональну відповідальність перед Кабінетом Міністрів України за результати роботи цих об'єднань, підприємств, установ та організацій, ефективне використання державного майна.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку що відносини між позивачем та відповідачем не носять господарського характеру, крім того як вбачається із матеріалів справи, спір виник не у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, а в зв'язку із неотриманням компенсації, яку позивач обґрунтовує як шкоду заподіяну протиправною діяльністю відповідача.

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задоволено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Статтею 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки відносини, що склалися між позивачем та відповідачем не носять господарського характеру , позивачеві з метою відшкодування шкоди необхідно звернутися до цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Керуючись ст.ст. 48, 228, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ідентифікаційний код 37567646) в якості співвідповідача у справі.

2. Закрити провадження у справі.

3. Повернути Акціонерному товариству «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний номер 30019775) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 616 700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена.

Суддя В.І. Мельник