УХВАЛА

м. Київ

10.12.2018Справа № 914/1049/18

За позовом Релігійної організації Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії перенесення мощей Святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області (80062, Львівська область, Сокальський район, місто Белз, вулиця Грушевського, будинок 6б)

до 1. Кабінету Міністрів України (01008, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 12/2)

2. Міністерства культури України (01601, місто Київ, вулиця Івана Франка, будинок 19)

3. Фонду державного майна України (01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/9)

4. Белзької міської ради Сокальського району Львівської області (80062, Львівська область, Сокальський район, місто белз, вулиця Савенка, будинок 1)

5. Виконавчого комітету Белзької міської ради Сокальського району Львівської області (80062, Львівська область, Сокальський район, місто Белз, вулиця Савенка, будинок 1)

6. Державного історико-культурного заповіднику у м. Белзі (80062, Львівська область, Сокальський район, місто Белз, вулиця Савенка, будинок 1)

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Тракало Оксани Богданівни (79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 299)

про встановлення/визнання факту належності приналежностей головній речі, усунення перешкод у користуванні майном у спосіб, викладений в позові, витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від позивача (у Червоноградському міському суді Львівської області): Бордюк М.Й.; Ковальчук М.І. ;

Від відповідача 1: Чумакова М.В. за дов.;

Від відповідача 2: Олексієнко В.М. за дов. ;

Від відповідача 3: Ленько М.М. за дов.;

Від відповідача 4: не з'явився;

Від відповідача 5: не з'явився;

Від відповідача 6: Калиш О.І. керівник;

Від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Релігійна організація Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії перенесення мощей Святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області (далі позивач) звернулась до господарського суду Львівської області з позовом до Кабінету Міністрів України (далі відповідач-1), Міністерства культури України (далі відповідач-2), Фонду державного майна України (далі відповідач-3), Белзької міської ради Сокальського району Львівської області (далі відповідач-4), Виконавчого комітету Белзької міської ради Сокальського району Львівської області (далі відповідач-5), Державного історико-культурного заповіднику у м. Белзі (далі відповідач-6) з позовом про:

1. встановлення/визнання факту, що Дзвіниця (Марійська вежа), Відкритий вівтар Св.Валентина (тепер капличка Пресвятої Богородиці), Брама, Мури з Хресною дорогою і каплицями (Східна каплиця, Західна каплиця), які внесені Фондом державного майна України до Єдиного реєстру обєктів державної власності та зареєстровані на праві власності як окремі обєкти державної форми власності за адресою: м. Белз, вул. Грушевського, 6в, під загальною назвою Комплекс сакральних споруд урочища Замочок за Міністерством культури України під реєстраційним номером 248 є приналежностями головної речі Костелу Пр. Діви Марії у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6б, який знаходиться у власності позивача;

2. усунення перешкод к користуванні вищевказаним нерухомим майном шляхом визнання незаконним (протиправним) та скасування рішення Белзької міської ради від 22 лютого 2006 року за № 157, згідно з яким Белзькою міською радою передано на баланс закладу культури Державного історико-культурного заповідника спірне нерухоме майно; скасування рішення Виконавчого комітету Белзької міської ради від 26 листопада 2014 року про присвоєння окремої поштової адреси по вул. Грушевського, 6в, у м. Белзі Марійській каплиці, Відкритого вівтаря Св.Валентина (тепер капличка Пресвятої Богородиці); скасування реєстрації Дзвіниці (Марійської вежі, Відкритого вівтаря Св.Валентина, Брами, Мрів з Хресною дорогою і каплицями (Мури з Хресною дорогою, Східну каплицю, Західну каплицю) під загальною назвою Комплекс сакральних споруд урочища Замочок Фондом державного майна України в Єдиному реєстрі обєктів державної власності щодо державного майна за Міністерством культури України як субєктом управління, який здійснює управління цим майном, а балансоутримувачем якого є Державний історико-культурний заповідник у м. Белзі; скасування державної реєстрації права власності на це майно за реєстраційним номером № 248 як окремі обєкти державної форми власності за адресою: м. Белз, вул. Грушевського, 6в, під загальною назвою Комплекс сакральних споруд урочища Замочок за Міністерством культури України та зобовязання всіх відповідачів не чинити позивачу перешкод у користуванні цим майном;

3. витребування від Міністерства культури України та Державного історико-культурного заповідника у м. Белзі на користь позивача вищевказане майно, що є приналежностями споруди Церкви як головної речі, а саме Дзвіницю (Марійську вежу), Відкритого вівтаря Св. Валентина (тепер капличка Пресвятої Богородиці), Браму, Мури з Хресною дорогою і каплицями (Східна каплиця, Західну каплиця), які незаконно зареєстровані під реєстраційним номером № 248 як окремі обєкти державної форми власності за адресою: м. Белз, вул. Грушевського, 6в, під загальною назвою Комплекс сакральних споруд урочища Замочок за Міністерством культури України, балансоутримувач Державний історико-культурний заповідник у м. Белзі.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.06.2018 вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до господарського суду міста Києва на підставі статей 30, 31 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.06.2018 розгляд справи № 914/1049/18 вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Тракало Оксану Богданівну, підготовче засідання призначено на 25.07.2018 року.

05.07.2018 року від Львівського апеляційного господарського суду надійшла ухвала про відкриття апеляційного провадження по справі №914/1049/18 на ухвалу господарського суду Львівської області від 12.06.2018 та надсилання матеріалів справи № 914/1049/18 до Львівського апеляційного господарського суду

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2018 зупинено провадження у справі № 914/1049/18 до розгляду Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Львівської області від 12.06.2018 про передачу справи за підсудністю та повернення матеріалів справи № 914/1049/18 до господарського суду міста Києва; матеріали справи № 914/1049/18 направлено до Львівського апеляційного господарського суду (79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81).

01.10.2018 року матеріали справи № 914/1049/18 супровідним листом повернуто до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2018 у справі № 914/1049/18 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 06.11.2018 року.

19.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2018 судом відмовлено в задоволенні клопотання Релігійної організації Релігійна громада Української православної церкви Київського патріархату парафії перенесення мощей Святителя Миколая у м. Белз Сокальського району Львівської області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

23.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву.

29.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача 6 надійшов відзив на позовну заяву.

31.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

01.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Управління державної реєстрації Львівської міської ради надійшла інформація про місцезнаходження реєстраційної справи.

05.11.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача 4 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

06.11.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні представник відповідача 3 подав відзив на позовну заяву.

Представники позивача, відповідачів 4, 5 та третя особа у підготовче засідання не з'явились.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.2018 у справі № 914/1049/18 відкладено підготовче засідання на 26.11.2018 року.

09.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

12.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача 3 надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

12.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

14.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Львівську обласну державну адміністрацію та Комунальне підприємство «Житлово комунальне господарство м. Белза».

16.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

16.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

19.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про уточнення позовної заяви (збільшення розміру позовних вимог), в якій позивач доповнює позовні вимоги та зазначено нову вимогу: визнати за Релігійною організацією право власності на Дзвіницю (Марійська вежа), Відкритий вівтар Св.Валентина (тепер капличка Пресвятої Богородиці), Брама та Мури з Хресною дорогою і каплицями (Східна каплиця, Західна каплиця) як приналежності головної речі,- будівлі Церкви колишнього Костелу Пр. Діви Марії, що знаходиться у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6 б та яка передана нам у власність згідно розпорядження голови Львівської обласної ради народних депутатів від 28.03.1995 р.№ 202 та акту № 202 від 13.04.1995 р.

22.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про виклик для допиту свідка ОСОБА_12 та долучення додаткових документів до матерілів справи.

26.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

26.11.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Судом у підготовчому засіданні 26.11.2018 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у зазначеній справі до 10.12.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

10.12.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача 6 надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

10.12.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Представники відповідачів 4, 5 та представник третьої особи у підготовче засідання не зявились, пр причини неявки суд не повідомили.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав подані клопотання.

Представник відповідача 3 заперечив щодо задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 10.12.2018 судом розглянуто клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Львівську обласну державну адміністрацію та Комунальне підприємство «Житлово комунальне господарство м. Белза» та вирішено задовольнити його частково, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обовязки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина 4 статті 50 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на те, що спірне майно відноситься до історико культурного заповідника місцевого значення, а Львівська обласна державна адміністрація здійснює управління цими обєктами то, суд вважає за необхідне залучити їх до участі у справі в якості треьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Разом з тим, посилання позивача в клопотанні про залучення до участі у справі Комунального підприємства «Житлово комунальне господарство м. Белза» на те, що спір у даній справі зачіпає права та інтереси Комунального підприємства «Житлово комунального господарства м. Белза», оскільки спірні обєкти певний час знаходились на його балансі, не може вважатися достатнім обгрунтуванням залучення його до участі у справі, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Розглянувши у підготовчому засіданні 10.12.2018 заяву про уточнення позовних вимог (збільшення позовних вимог) суд вирішив відмовити в її задоволенні, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача на зміну предмета або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Судом встановлено, що позивачем заявлено нову (додаткову) позовну вимогу немайнового характеру, а саме: визнати за Релігійною організацією право власності на Дзвіницю (Марійська вежа), Відкритий вівтар Св.Валентина (тепер капличка Пресвятої Богородиці), Брама та Мури з Хресною дорогою і каплицями (Східна каплиця, Західна каплиця) як приналежності головної речі,- будівлі Церкви колишнього Костелу Пр. Діви Марії, що знаходиться у м. Белзі Сокальського району Львівської області по вул. Грушевського, 6 б та яка передана нам у власність згідно розпорядження голови Львівської обласної ради народних депутатів від 28.03.1995 р.№ 202 та акту № 202 від 13.04.1995 р. Верховний Суд зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Суд, виходячи з змісту заяви про уточнення позовних вимог (збільшення позовних вимог), а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює її як: подання іншого (ще одного) позову.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, а саме визнання права власності то фактично йдеться про подання іншого позову.

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Верховного суду від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів від 26.11.2018, суд вирішив задовольнити його, враховуючи наступне.

Так, в силу приписів частини 1 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Положення частини 3 статті 13 та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частинами 1-3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Водночас, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (частини 1 та 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України).

Слід звернути увагу на те, що приписи статті 81 Господарського процесуального кодексу України не обмежують суд в праві витребувати необхідні для розгляду справи докази колом учасникiв даного судового процесу, тобто суд наділений правом витребувати такі докази також від iнших підприємств, установ та організацій, державних та інших органів чи посадових осіб, незалежно від їх участі у справі.

Необхідно враховувати, що за змістом системного аналізу приписів статей 86, 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни судового рішення.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

З огляду на вищевикладене, виходячи з предмета та підстав позовних вимог, а також обставин справи, які входять до предмета доказування, для всебічного й повного встановлення обставин спору, керуючись завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних осіб, юридичних осіб, держави, і яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача про витребування доказів від 26.11.2018 та витребувати їх у відповідача 3 Фонду державногомайна України.

Судом у підготовчому засіданні 10.12.2018 розглянуто клопотання позивача про виклик для допиту свідка ОСОБА_12 та вирішено задовольнити його, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1. ст. 89 Господарського процесуального кодексу України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Беручи до уваги, що обставини, викладені свідком ОСОБА_12 у заяві, суперечать іншим доказам у справі, клопотання представника позивача про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_12 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2, 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно з п. 3 ч. 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У зв'язку з необхідністю забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, для повного та всебічного розгляду справи, для отримання додаткових доказів у справі, суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкласти підготовче засідання.

Керуючись статтями 50, 81, 120, 121, 177, 183 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження у справі № 914/1049/18 на тридцять днів.

2. Підготовче засідання у справі № 914/1049/18 відкласти на 21.01.2019 року о 12:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- в, корпус Б, зал №2.

4. В порядку статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Львівську обласну державну адміністрацію (79008, Львівська область, м. Львів, вул. Винниченка, буд.18, ).

5. В порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребувати у Фонду державного майна України

- копії документів, які Міністерство регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ надавало до Фонду з метою внесення до Єдиного реєстру обєктів державної власності відомостей про Державний історико- культурний заповідник у м. Белзі () та нерухоме державне майно, яке перебувало на його балансі, у тому числі про Комплекс сакральних споруд урочища Замочок, про які йдеться у відзиві Фонду від 05.11.2018 на позов;

- довідку про те чи вносились такі відомості, якщо так, то які і коли, у вказаний Реєстр згідно вказаного повідомлення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ з наданням підтверджуючих документів про це;

- уточнюючу довідку про те, з якого конкретного часу були зареєстрован: Дзвіниця (Марійська вежа), Відкритий вівтар Св. Валентина (тепер капличка Пресвятої Богородиці), Брама, Мури з Хресною дорогою і каплицями Східна каплиця, Західна каплиця) у вказаному Реєстрі Фондом за Міністерством культури України, як державне майно.

6. Відповідно до вимог частини 2 статті 172 Господарського процесуального кодексу України зобовязати позивача надіслати третій особі копію позовної заяви з доданими до неї документами листом з описом вкладення, докази чого надати суду.

7. Викликати у підготовче засідання представників учасників справи, яким необхідно при собі мати документи, що підтверджують їх повноваження відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України

8. Явку представників учасників справи в підготовче судове засідання визнати обовязковою.

9. Встановити третій особі (Львівській обласній державній адміністрації) строк протягом пяти днів з дня вручення ухвали господарського суду міста Києва від 10.12.2018 для подання письмових пояснень в порядку статті 167 Господарського процесуального кодексу України щодо позову та відзиву на позов, копію яких направити позивачу, відповідачам та третій особі у той самий строк.

10. Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду в строк до 18.01.2019 року з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

11. Звернути увагу учасників справи на положення статей 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

12. Звернути увагу учасників справи на те, що копії письмових доказів, які подаються повинні бути оформлені у відповідності до вимог частини 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003).

13. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку її функціонування

14. Згідно частиною 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

15. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://ki.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.12.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова