ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/2906/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 у справі №904/2906/18 (суддя – Загинайко Т.В., повне рішення складено 06.08.2018)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія" Енергоатом

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 163 367 грн. 90 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 у справі №904/2906/18 (суддя – Загинайко Т.В.) позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія" Енергоатом пеню в розмірі 61 974 грн. 48 коп., штраф в розмірі 60 551 грн. 45 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 450 грн. 52 коп. В решті задоволення позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем договору поставки № 53-129-01-16-00752 від 09.08.2016 року в частині своєчасної поставки продукції. Частково задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 25%.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить скасувати оскаржуване рішення.

Апелянт не погоджується з вказаним рішенням та вказує, що при винесенні рішення місцевим господарським судом помилково не прийнято до уваги, що зобов'язання боржника за договором виконано в більшій частині, порушення відповідачем зобов'язання не завдало збитків іншим суб'єктам господарських відносин, штрафні санкції майже дорівнюють розміру основного зобов'язання, чим ставлять у скрутне матеріальне становище відповідача, а відтак до стягнення підлягає не уся заявлена сума позовних вимог, а лише 50%, тобто приблизно 82 000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 904/2906/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач), суддів: Білецька Л.М., Чередко А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 року апеляційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 904/2906/18 за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія" Енергоатом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 163 367 грн. 90 коп. з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 904/2906/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2018 року прийнято до провадження справу № 904/2906/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року та розгляд вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

До канцелярії Центрального апеляційного господарського суду 21.11.2018 року надійшов від позивача відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві вказує, що апеляційна скарга не містить жодних підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а відповідач лише зазначає, що неправомірність рішення полягає у визначенні розміру зменшення штрафних санкцій. Крім того жодних доказів на підтвердження викладених обставин відповідачем не надано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що 09.08.2016 р. між позивачем - Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті", як постачальником, було укладено договір поставки №53-129-01-16-00752 (надалі - Договір), згідно пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити світлі нафтопродукти (далі - продукція) для потреб ВП ЗАЕС та ВП ХАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом», а покупець зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Відповідно до пункту 3.1. Договору (в редакції Додаткової угоди від 10.08.2016 №1 до Договору) сума Договору склала 10 079 984 грн.10 коп.

Строк поставки Продукції зазначений у Специфікації (пункт 5.1 Договору).

Згідно Специфікації №2 термін поставки встановлений до 19 серпня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору відповідачем, з порушенням строку поставки зазначеного в Специфікації № 2, було поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 1 899 758 грн. 25 коп., що підтверджується видатковими накладними:

- згідно видаткової накладної від 15.09.2016 №12094 та акту від 16.09.2016 року №3748/1 приймання-передачі ТМЦ у кількості 41,498т на суму 937 170 грн. 91 коп. (за позицією №1 Специфікації №2);

- згідно видаткової накладної від 21.09.2016 №12141 та акту від 22.09.2016р. №3749/1 приймання-передачі ТМЦ у кількості 41,728т на суму 962 587 грн. 34 коп. (за позицією №2 Специфікації №2).

Крім того, за умовами Додаткової угоди №2 від 18.08.2016 постачальник за позицією №2 Специфікації №2 зобов'язався поставити 50 т продукції з 19.07.2016 до 19.08.2016 р., але згідно видаткової накладної від 21.09.2016 №12141 було поставлено лише 41,728 т, товар у кількості 8,27 т на суму 190 773 грн.52 коп. відповідачем позивачу поставлено не було.

Відповідач доказів своєчасної поставки продукції відповідно до умов Договору суду не надав.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт 7.2 Договору сторони узгодили, що за порушення строку поставки продукції за договором постачальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,1% вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення (включено з днем фактичної поставки, відповідно до видаткової накладної), але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої продукції; нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов'язання; за прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Пунктом 7.9 Договору визначено, що строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до пункту 7.2 Договору, встановлюється тривалістю 2 роки.

Відповідно до пункту 10.3 Договору закінчення терміну дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії терміну цього договору, та виконання діючих зобов'язань.

Отже, у зв'язку з тим, що відповідачем допущено порушення зобов'язання в частині повної та своєчасної поставки продукції, позивачем відповідно до пункту 7.2 Договору правомірно нараховано пеню у розмірі 82 632 грн 64 коп. (з 20.08.2016р. по 31.12.2016р.) по кожній простроченій накладній та штрафу у розмірі 80 735 грн 26 коп.

Однак, відповідачем подано клопотання від 24.07.18 року про зменшення розміру стягуваних штрафних санкцій, заявлених Позивачем до стягнення з Відповідача до орієнтовної суми 82 000 грн.

Місцевий господарський суд вказане клопотання задовольнив частково та зменшив розмір штрафних санкцій на 25%, з огляду на те, що загальна вартість непоставленого товару становить 190 773 грн.52 коп., а сума штрафних санкцій, заявлених позивачем, складає 163 367 грн.90 коп., що майже дорівнює сумі зобов'язання відповідача.

Вивчивши матеріали справи в частині стягнення суми зменшеної пені та штрафу у розмірі 61 974 грн. 48 коп. пені та 60 551 грн. 45 коп. – штрафу, апеляційний суд вважає його вірним, а позовні вимоги в цій частині правомірними, з огляду на наступне:

В силу приписів ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

До того ж, як необхідність використання права на зменшення неустойки, так і розмір, до якого вона підлягає зменшенню закон (ст. 233 ГК України) це питання відносить на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зауважує, що зменшення розміру пені є правом суду. При цьому, розмір такого зменшення ґрунтується на обставинах справи, встановлених судом при дослідженні поданих сторонами доказів.

Приймаючи рішення про зменшення штрафних санкцій, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі, вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі враховано обставини справи щодо виконання зобов'язання по позиціям 1,2 специфікації № 2 у більшій частині, а саме із передбаченої кількості поставки продукції у розмірі 90,00т недопоставлено продукції по позиції 2 у кількості 8,27т, а також те, що загальна вартість непоставленого товару становить 190 773 грн. 52 коп., тому висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав, передбачених частиною першою статті 233 Господарського кодексу України, частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, для зменшення на 25% від розміру заявленої до стягнення штрафних санкцій при прийнятті рішення у даній справі є обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи.

Судом виконані вимоги щодо дотримання дотримано балансу інтересів сторін, враховано, що боржник не звільнений від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов'язань. Судом також було враховано інтереси Позивача, у зв'язку з чим господарський суд лише частково задовольнив клопотання Відповідача, який просив зменшити розмір штрафних санкцій до 82 000 грн орієнтовно, та зменшив розмір заявлених штрафних санкцій лише на 25%, чим забезпечив дотримання балансу інтересів обох сторін.

Оскільки, під час перегляду апеляційним господарським судом не було встановлено порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду у справі 904/2906/18 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 у справі №904/2906/18 (суддя – Загинайко Т.В., повне рішення складено 06.08.2018) - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року у справі № 904/2906/18 - залишити без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покласти на скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік