ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2018 р. Cправа № 902/585/18

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Вінниця

до публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго", м.Вінниця

про стягнення пені в розмірі 1020,00 грн, нарахованої за невчасне виконання рішення

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, діє за довіреністю;

відповідача: ОСОБА_2, діє за довіреністю.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 14.09.2018 надійшла позовна заява Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" пені, нарахованої на підставі ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в зв'язку з простроченням сплати штрафу, що накладений на відповідача рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №03-08/31-16 від 30.09.2016.

Ухвалою суду від 19.09.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/585/18 для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

01.10.2018 від позивача надійшло клопотання №52-02/1365 від 01.10.2018 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.10.2018 відкладено вирішення вказаного клопотання та призначено судове засідання на 11.12.2018.

04.10.2018 надійшла заява позивача №52-02/1404 від 04.10.2018, в якій зазначено, що в п.2 позовної заяви №2-02/1271 від 13.09.2018 неправильно вказано: "згідно з рішенням від 28.09.2017 №31-рш", тоді як потрібно вказати: "згідно з рішенням від 30.09.2016 №55-рш".

09.10.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №14-9114, яким останній заперечує проти позовних вимог та зазначає, що у зв'язку із оскарженням в судовому порядку рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, нарахування пені відповідно до ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом відповідної справи. При цьому, відповідно до п.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" №15 від 26.12.2011 наведено тлумачення, що часом здійснення судового розгляду в даному випадку є періодом від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній.

При цьому, представник відповідача зазначає, що юридично значущим фактом для цілей нарахування пені повинно бути набрання законної сили рішення суду, а не оголошення його вступної та резолютивної частини про відмову в позові.

Окрім того, відповідач зауважує, що вступну та резолютивну частину рішення суду по справі №902/1008/16 оголошено 18.07.2018. У зв'язку із наявністю на Товаристві визначеного порядку отримання коштів, 19.07.2018 було замовлено кошти на сплату штрафу, в результаті чого, штраф перераховано 20.07.2018.

В судовому засіданні, 11.12.2018, подане представником позивача клопотання №52-02/1365 від 01.10.2018 задоволено на підставі п.5 ч.4 ст.247 ГПК України, про що оголошено відповідну ухвалу; постановлено розгляд справи №902/585/18 здійснювати за правилами загального позовного провадження, та провести судове засідання, призначене на 11.12.2018, як підготовче засідання.

17.10.2018 від представника позивача надійшла відповідь на відзив №25-02/1486 від 16.10.2018, в якій останній обґрунтовує заперечення на доводи позивача, зокрема щодо тлумачення періоду розгляду справи, зазначаючи, що розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду, після чого відбувається оформлення повного тексту рішення та його виконання.

На визначену судом дату (11.12.2018) з'явилися представники обох сторін.

За письмовим клопотанням останніх відповідно до положень ч.6 ст.183 ГПК України розгляд справи №902/585/18 по суті розпочато 11.12.2018.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі по тексту також - Комітет, позивач) у справі №03-08/31-16 від 30.09.2016 №55-рш на публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» (далі по тексту також - ПАТ «Вінницяобленерго», відповідач) за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50, ч.1 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, був накладений штраф у розмірі 68000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Комітету ПАТ «Вінницяобленерго» оскаржило його до Господарського суду Вінницької області.

За поданою позовною заявою Господарським суду Вінницької області, відповідно до ухвали від 24.11.2016 порушено провадження у справі № 902/1008/16 за позовом ПАТ "Вінницяобленерго" про визнання частково недійсним рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2016 №55-рш.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 18.07.2018 у справі № 902/1008/16 у задоволенні позову ПАТ "Вінницяобленерго" відмовлено повністю.

В апеляційному порядку рішення Господарського суду Вінницької області від 18.07.2018 у справі №902/1008/16 не оскаржувалося.

З метою виконання рішення адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2016 №55-рш, відповідач платіжним дорученням від 20.07.2018 №4704 сплатив штраф у розмірі 68000 грн до Державного бюджету України.

Оскільки, Господарським судом Вінницької області було ухвалою від 24.11.2016 порушено провадження у справі №902/1008/16 та прийнято рішення у даній справі 18.07.2018 за 19.07.2018 нараховано пеню у розмірі 1020 грн.

Позивач направив до ПАТ «Вінницяобленерго» вимогу від 09.08.2018 №52-02/1069 про сплату до 31.08.2018 нарахованої до стягнення пені.

У відповідь на вказану вимогу відповідач надіслав лист від 03.09.2018 №14-7783 у якому обґрунтовує підстави невизнання пред'явленої вимоги.

Враховуючи несплату відповідачем нарахованої пені, позивач звернувся до суду про її стягнення в судовому порядку.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що одним із основних завдань Антимонопольного комітету України, є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно зі ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Відповідно до ст.22 Закону "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно зі ст.25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач накладений на нього штраф сплатив лише 20.07.2018, чим порушив вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції" з огляду на наступне.

Згідно з ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: - справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч.7 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

У п.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що у застосуванні приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" №15 від 26.12.2011 (щодо стягнення з суб'єктів господарювання штрафу та пені у зв'язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) господарським судам необхідно враховувати таке.

Абзацами третім - п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Таким чином частинами 3-5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" чітко визначено подію, з настанням якої законодавець пов'язує припинення та зупинення нарахування пені. При цьому нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи.

Частиною 3 статті 232 ГПК України визначено, що розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

При цьому, суд зазначає про помилковість позиції відповідача, що час зупинення нарахування пені закінчується набранням законної сили рішення суду, а не оголошенням вступної та резолютивної його частини з огляду на наступне.

Так, у відповідача виник обов'язок сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до рішення відділення Антимонопольного комітету України у справі №03-08/31-16 від 30.09.2016 № 55-рш, на підставі ст.22 Закону "Про Антимонопольний комітет України", а не на підставі рішення Господарського суду Вінницької області по справі №902/1008/16.

Таким чином, факт набрання рішення суду по господарській справі не впливає на обов'язок відповідача виконати рішення Антимонопольного комітету, у зв'язку із цим позивачем вірно визначено період нарахування пені, а саме - 19.07.2018.

Як встановлено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог, у зв'язку із чим, суд вважає обґрунтовані доводи позивача, у зв'язку із чим, позов підлягає задоволенню, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76-80, 86, 91, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (21050, м.Вінниця, вул.Магістратська, 2, ) до Державного бюджету України на рахунок, відкритий в Управлінні Державної казначейської служби України у м.Вінниці (), р/р №2002 в банку одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, код бюджетної класифікації за доходами державного бюджету України 21081100 згідно з рішенням від 30.09.2016 №55-рш адміністративної колегії Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (21036, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ) пеню у розмірі 1020, 00 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (21050, м.Вінниця, вул.Магістратська, 2, ) витрати по сплаті судового збору, понесені Вінницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (21036, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ) у сумі 1762,00 грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Повне рішення складено 21 грудня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21100;

3 - Публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго", вул.Магістратська, 2, м.Вінниця, 21050.