ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/330/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюк І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання - Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників процесу:

від ПП «ПВКФ «Євротранс-н» - адвокат Салтан Р.В, ордер серії ОД № 336718 від 27.09.2018;

Інші представники сторін у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2018

суддя Задорожна Н.О.

час та місце ухвалення 12:51:28

повний текст складено та підписано 13.07.2018

у справі № 923/330/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування»

до відповідача Приватного підприємства «ПВКФ «Євротранс-н»

про стягнення 5990,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до Приватного підприємства «ПВКФ «Євротранс-н» про відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок пошкодження вантажу, в якому просило стягнути з відповідача на їхню користь страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 5 990,31 грн. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 1 762, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області у справі № 923/330/18 у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження факту, що пошкодження вантажу сталося саме з вини відповідача.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «АХА Страхування» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2018 по справі № 923/330/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «АХА Страхування» зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення в неповному обсязі досліджено всі фактичні обставини справи, які суттєве значення мали для розгляду справи по суті.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник посилається на те, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення не було враховано міжнародне законодавство, яке регулює дані правовідносини при міжнародному перевезенні, а також безпідставно не було прийнято до уваги акт рекламації №138.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 у справі №923/330/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхоа Компанія «АХА Страхування» на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2018 у справі № 923/330/18.

12.09.2018 до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПП «ПВУФ «Євротранс-Н», в якому останній просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з частиною шостою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини п'ятої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи № 923/330/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 прийнято справу № 923/330/18 до провадження та розпочати апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В. Призначено розгляд справи № 923/330/18 до розгляду на 12.12.2018 о 15:00 год.

У судове засідання 13.12.2018 з'явився представник Приватного підприємства «ПВКФ «Євротранс-н», який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2018 без змін.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» в судове засідання не з'явився.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2017 між АТ «Страхова компанія АХА Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія» укладено генеральний договір добровільного страхування вантажу № 1793г7зг.

За умовами вищевказаного договору страхування АТ «Страхова компанія АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

Відповідно до п.п. 4.2.1 договору страхування страховими випадками є пошкодження або повна загибель (втрата) всього вантажу або його частини під час перевезення вантажу внаслідок будь-яких подій, за винятком зазначених в п. 5 договору страхування.

Положеннями п. 7 договору страхування, договір є дійсним за умови оплати страхувальником страхового платежу відповідно до п. 2.7. договору страхування, перевезення вважається застрахованим з моменту коли вантаж взятий до завантаження на транспортний засіб зі складу чи місця зберігання в пункті відправлення згідно транспортних та товаросупроводжувальних документів та умов п. 3.2. договору страхування.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 18.02.2016 між Приватним підприємством «ПВКФ «Євротранс-н», яке є експедитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія» укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування вантажів № 1802-16 (далі договір про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів).

Відповідно до умов вищевказаного договору про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, експедитор від свого імені та за рахунок клієнта зобов'язується надати експедиційні послуги по організації та забезпеченню перевезень вантажів клієнта, а клієнт зобов'язується приймати та сплачувати надані послуги.

Відповідно до п. 2.1 договору про транспортно-експедиційне обслуговування, сторони обумовлюють умови надання послуг, які необхідні для здійснення перевезень в заявках.

Положеннями 5.3. договору про транспортно-експедиційне обслуговування передбачено, що при виникненні збитків внаслідок неналежного виконання договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки, підтверджені необхідними документами.

З наявного в матеріалах справу акту рекламації № 138 від 30.10.2017 вбачається, що було пошкоджено: 716 кг рулону № 82704840, які коштують 210,635059 EURO; 1027 кг рулону № 8270855, які коштують 302,049983 EURO.

Згідно з Акту рекламації № 138 від 10.10.2017 загальний розмір завданих збитків складає 15990, 31 грн.

Матеріали справи також свідчать про те, що у результаті пошкодження продукції, застрахованої АТ «СК АХА Страхування», згідно з умовами договору страхування, на підставі страхового акту № АХА2359766 від 13.02.2018, позивачем було страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 5990, 31 грн.

В даному акті зазначено, що огляд вантажу проводився за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 103. При огляді були виявлені наступні пошкодження: рулон № № 82704840 - «намокание в нижней части, глубина намокания - 10 см», рулон № 8270855 «намокание в нижней части, глубина намокания - 15 см».

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження факту, що пошкодження вантажу сталося саме з вини відповідача.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої про відмову у задоволені позову, відповідно до наступного.

Статтею 993 ЦК України та статтею 27 ЗУ "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Судом встановлено, що відносини між Компанією як страховиком та Товариством як страхувальником врегульовані укладеним Договором страхування, відповідно до умов якого до страховика після виплати страхового відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з статтею 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до статті 932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб, експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

За порушення зобов'язання за договором транспортно-експедиційного обслуговування відповідно до статті 934 ЦК України експедитор несе відповідальність відповідно до глави 51 ЦК України.

У той же час, згідно з статтею 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до умов пункту 3.1.15 договору №1802-16 про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів передбачено, що Експедитор зобов'язаний вжити заходів щодо забезпечення схоронності вантажу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Проаналізувавши детально положення договору поставки №1802-16 від 18.02.2016 щодо умов поставки та приймання-передачі товару, суд зазначає, що оскільки положеннями договору не врегульовано детально порядок приймання-передачі продукції, то порядок приймання-передачі продукції у даних правовідносинах регулюється Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7 від 25.04.1966.

Позивач зазначає, що в день поставки 30.10.2018 ТОВ «Дунапарк Таврія» встановлено пошкодження товару, так відповідно до акту рекламації № 138 від 30.10.2017 було пошкоджено: 716 кг рулону № 82704840, які коштують 210,635059 EURO; 1027 кг рулону № 8270855, які коштують 302,049983 EURO.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбитражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 № П-7, при прийманні вантажу від органів транспорту підприємство-отримувач у відповідності до діючих на транспорті правил перевезення вантажів зобов'язано перевірити, чи забезпечене збереження вантажу при перевезенні, зокрема: перевірити, чи були дотримані встановленні правила перевезення, які забезпечують збереження вантажу від пошкодження і псування (укладка вантажу, температурний режим, тощо), строки доставки, а також провести огляд вантажу. У разі отримання від органу транспорту вантажу без перевірки кількості місць, ваги і стану, його отримувач в порядку, встановленому правилами оформлення видачі вантажів, зобов'язаний вимагати від органів транспорту, щоб на транспортному документі була зроблена відповідна відмітка. При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що поступила, тари або пакування вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, вказаним в маркуванні і супровідних документах, посвідчуючих якість продукції, одержувач зупиняє подальше приймання продукції і складає акт (п. 16 інструкції).

Разом із тим, відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7», затвердженою Державним арбітражем СРСР 25.04.1966 зі змінами: № 81 від 29.12.1973, № 98 від 14.11.1974: «При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування отриманої продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, креслень, зразкам (еталонам) договору або даним, вказаним в маркуванні та супровідних документах, які підтверджують якість продукції (п. 14 даної Інструкції), отримувач зупиняє подальше приймання продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених під час приймання дефектів.

Отримувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, які не допускають погіршення її стану та змішування з іншою однорідною продукцією.

Отримувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту представника іногороднього виробника (відправника), якщо це передбачено в Основних та Особових умовах постачання, інших обов'язкових правилах або в договорі.

В повідомленні про виклик, яке направляється виробнику (відправнику), повинно бути зазначено:

а) найменування продукції, дата і номер рахунка-фактури або номер транспортного документу, якщо на момент виклику рахунок не отриманий;

б) основні недоліки, виявлені в продукції;

в) час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектністю (в межах встанволеного для приймання строку);

г) кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому телеграфним (телефонним) зв'язком не пізніше 24 годин, та щодо продукції, яка скоро псується, негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції вимогам, якщо інші терміни не передбачені в Основних та Особових умовах постачання, інших обов'язкових правилах або в договорі. Іногородній виробник (відправник) зобов'язаний не пізніше ніж на наступний день після отримання виклику отримувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлено представника для участі у прийманні продукції. Неотримання відповіді на виклик у встановлений строк дає право отримувачу здійснити приймання продукції до витікання обумовленого строку явки представника виробника (відправника).

Представник іногороднього виробника (відправника) зобов'язаний з'явитися не пізніше триденного строку після отримання виклику, без урахування часу, необхідного для проїзду, якщо інше не передбачено в Основних та Особових умовах постачання, інших обов'язкових правилах або в договорі.

Представник виробника (відправника) повинен мати посвідчення на право участі в визначенні якості і комплектності товару, що надійшов до отримувача.

Якщо представник виробника (відправника) не з'явився на виклик отримувача (покупця) у встановлений строк і у разі, якщо виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції по якості продукції».

Відповідно до п. 30 вказаної Інструкції якщо між виробником (відправником) і одержувачем виникнуть розбіжності про характер виявлених дефектів і причини їх виникнення, то для визначення якості продукції одержувач зобов'язаний запросити експерта бюро товарних експертиз, представника відповідної інспекції з якості або іншої компетентної організації.

Однак, ТОВ «Дунапак Таврія» прийом вантажу не зупинило та не довело до відома ПП «ПВКФ «Євротранс-н» про виявлені пошкодження вантажу, не викликав для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту представника ПП «ПВКФ «Євротранс-н».

Надаючи правову оцінку Акту огляду пошкодженого вантажу від 30.10.2017, складений представником Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» Табула Д.В. в присутності представника страхувальника ОСОБА_5 колегія суддів зазначає наступне.

По-перше: в Акті огляду пошкодженого вантажу від 30.10.2017 зазначено, що огляд вантажу проводився за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 103, але не вказано де саме (в кузові автомобіля, на рампі, в приміщенні складу);

По-друге: огляд вантажу проводився без участі водія автомобіля, який здійснював перевезення, та представника відповідача - ПП «ПВКФ «Євротранс-н»;

По-третє: при огляді були виявлені наступні пошкодження: рулон № № 82704840 - «намокание в нижней части, глубина намокания - 10 см», рулон № 8270855 «намокание в нижней части, глубина намокания - 15 см», причиною намокання рулонів є «неплотность в полу полуприцепа, через которые попала влага на застрахованное имущество». Але позивачем не додано доказів на підтвердження таких висновків, а також документів, що свідчать про те, що представник страхової компанії є спеціалістом з якості.

Фотографії, додані позивачем до матеріалів справи не дають можливості встановити наявність пошкоджень саме на тих рулонах, які доставлялися ПП «ПВКФ «Євротранс-н», оскільки зображення пошкоджень та номерів рулонів містяться на різних фотографіях, на яких відсутні спільні об'єкти, які б давали можливість однозначно стверджувати про те, що на фото зображено один і той самий рулон.

Відповідно до статті 315 ГК України до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії. Претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п'яти днів.

Як встановлено місцевим господарським судом, претензій щодо якості вантажу, що був доставлений 30.10.2017, ТОВ «Дунапак Таврія» на адресу ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» не направляло.

Акт надання послуг № 410 від 31.10.2017 підписаний ТОВ «Дунапак Таврія» без зауважень, рахунок на оплату послуг був сплачений 06.12.2017 в повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 22 Цивільного кодексу України, ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналіз вищенаведених положень матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. Відсутність хоча б одного елементу складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність зазначених елементів порушення господарського зобов'язання. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Виходячи з представлених сторонами доказів, позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження факту, що пошкодження вантажу сталося саме з вини відповідача.

Колегію суддів не приймаються доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано міжнародне законодавство, яке регулює дані правовідносини при міжнародному перевезенні.

Так, відповідно до Товарно-транспортної накладної №02-211017 від 21.10.2017 перевезення вантажу (папір в рулонах) по маршруту Батьово (Україна) - Олешки (Україна) здійснено в інтересах ТОВ «Дунапак Таврія» на виконання договору про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів від 18.02.2016 №1802-16, укладеного між ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» та ТОВ «Дунапак Таврія».

У даному випадку мало місце переміщення вантажу в межах території України, а не міжнародне перевезення саме автомобільним транспортом, перевезення оформлено товарно-транспортною накладною за типовою формою № І-Т-Н Затвердженого наказом Мінтрансу, Мінстату України від 29.12.1995 № 488/346, а не відповідно до транспортною накладною CMR за Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу, отже до даних правовідносин не застосовуються правила міжнародного перевезення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2018 у справі № 923/330/18 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2018 у справі № 923/330/18 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «АХА Страхування».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.12.2018.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

суддя О.Ю. Аленін

суддя Л.В. Поліщук