СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Справа № 913/21/18

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 Не зявився Не зявився Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України, м. Київ

на ухвалу господарського суду Луганської області
від17.09.2018р. (повний текст підписано 17.09.2018р.)
у справі № 913/21/18 (суддя Зюбанова Н.М.)
за позовом: до відповідача: за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерства соціальної політики України, м. Київ Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області Державної аудиторської служби України, м. Київ
простягнення 15684 грн. 64 коп.

В С Т А Н ОВ И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.02.2018 у справі №913/21/18 позовні вимоги Міністерства соціальної політики України, м. Київ до Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення збитків в сумі 15684 грн. 64 коп. задоволені у повному обсязі.

На виконання рішення Господарським судом Луганської області 27.03.2018р. видано наказ зі строком предявлення до виконання 28.06.2018 (протягом трьох місяців, що передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження).

Міністерство соціальної політики України звернулось до господарського суду з заявою, в якій просить поновити пропущений строк для предявлення наказу Господарського суду Луганської області від 27.03.2018 № 913/21/18 до виконання. Наведена заява обґрунтована тим, що після прийняття рішення відбувалось його добровільне виконання Відповідачем, у звязку з чим на цей час Відповідачем сплачено в добровільному порядку 6795 грн. 60 коп., залишок заборгованості складає 10489 грн. 04 коп., але строк для предявлення наказу до виконання закінчився.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 17.09.2018 по справі № 913/21/18 заяву Міністерства соціальної політики України про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Луганської області від 27.03.2018р. у справі № 913/21/18 до виконання залишено без задоволення. Наведена ухвала мотивована відсутністю поважних причин пропуску строку предявлення до виконання наказу суду від 27.03.2018р., які наведені стягувачем, оскільки зміст листування між сторонами фактично свідчить про усвідомлене очікування заявником добровільного виконання рішення з боку боржника.

Міністерство соціальної політики України, м. Київ, не погодившись із прийнятою ухвалою, звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати спірну ухвалу. В обґрунтування своїх вимог, заявник скарги зазначив, що суд першої інстанції припустився порушень процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваної ухвали, оскільки причини, які наведені для поновлення строку, є поважними. Відповідач фінансується з державного бюджету, виконує функцію соціального захисту населення, однак судом не було надано оцінки діям сторін та обставинам вжиття Позивачем заходів самостійного характеру у відповідності до ЗУ Про виконавче провадження, рішення суду залишилось без будьякого виконання.

На адресу суду від Відповідача надійшов відзив, в якому Відповідач вважав ухвалу суду обґрунтованою, зазначав, що Позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку на предявлення наказу до виконання. Також зазначав, що установа Відповідача фінансується з державного бюджету, а у разі задоволення апеляційної скарги, виконавчою службою буде накладено арешт на рахунки Відповідача, що може зашкодити суспільним інтересам.

Учасники справи в судове засідання 17.12.2018р. не з'явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки вони не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, у тому числі щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження".

Статтею 329 ГПК України унормовано, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Процесуальне законодавство не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. В кожному конкретному випадку причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред'явити відповідний наказ до виконання.

Частиною 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження також передбачено право стягувача, у разі пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, на звернення із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Разом з Тим, можливість відновлення судом пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання безпосередньо пов'язана із наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин.

Стягувач у своїй заяві зазначає, що встановлений строк для пред'явлення наказу до виконання пропущено у зв'язку з листуванням з Відповідачем щодо виконання рішення суду у добровільному порядку, проте колегія суддів вважає, що вказана причина не може розцінюватися як поважна, оскільки, на думку колегії суддів, несвоєчасне пред'явлення виконавчого документа до виконання є наслідком бездіяльності стягувача. Своєчасне пред'явлення виконавчого документа до виконання повністю залежало від волі стягувача та перешкод до цього не встановлено.

Таким чином, строк для пред'явлення наказу до виконання у цій справі був пропущений саме з вини Позивача (стягувача) в результаті нездійснення контролю за виконанням судового рішення, адже рішення суду не було своєчасно звернуто до виконання саме з волі стягувача.

Строки пред'явлені до примусового виконання виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, чітко передбачені Законом України Про виконавче провадження .

Таким чином, Мінсоцполітики мало можливість протягом трьох місяців, до 28.06.2018р. звернутися із заявою про виконання наказу, однак пропустило визначений Законом України Про виконавче провадження строк без поважних причин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви Міністерству соціальної політики України про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Луганської області від 27.03.2018р.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду Луганської області від 17.09.2018р. у справі №913/21/18 ґрунтується на дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України, м. Київ на ухвалу господарського суду Луганської області від 17.09.2018 року у справі № 913/21/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 17.09.2018 року у справі № 913/21/18 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Міністерство соціальної політики України, м. Київ.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 21.12.2018р.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай