ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"17" грудня 2018 р. Справа № 903/182/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П.

судді Демидюк О.О.

за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" на ухвалу господарського суду Волинської області від 27.09.18р. у справі №903/182/15

за позовом Фізичної особи - підприємця Власюка Василя Тихоновича

до Дочірнього підприємства Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам"

про стягнення 510 280,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 27.09.2018р., у зв"язку з направленням матеріалів справи для розгляду касаційної скарги ДП Агрофірма "Луга Нова" ПП "Універсам", зупинено провадження у справі №903/182/15 до повернення матеріалів справи до господарського суду Волинської області.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Дочірнє підприємство Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

У відповідності до ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст.4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до п.7 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вказаних приписів Закону України "Про судовий збір", розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01.01.2018р. (1762,00 грн.), при зверненні до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду судовий збір мав бути сплачений в розмірі 1762,00 грн.

Однак, ДП Агрофірма "Луга Нова" ПП "Універсам" не було долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору в належному розмірі та порядку.

Оскільки доказів сплати судового збору за її подання до апеляційної скарги не додано, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст.258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України підлягає залишенню без руху.

Крім цього, відповідно до ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваної ухвали підписано 27.09.2018р. При цьому, апеляційну скаргу подано 18.10.2018р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Поновлення строку на апеляційне оскарження можливе лише за наявності вмотивованого клопотання.

Поруч з тим, апелянт в скарзі не просив поновити строк на апеляційне оскарження та не додав до апеляційної скарги окреме клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" на ухвалу господарського суду Волинської області від 27.09.2018р. у справі №903/182/15 - залишено без руху. Запропоновано Дочірньому підприємству Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" усунути протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати оригінал доказу сплати судового збору у розмірі 1762,00грн. та надати суду мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На виконання зазначеної ухвали, 17.12.2018р. на адресу суду від апелянта надійшли заява на відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (вх.№1216/18) та заява про відстрочення сплати судового збору (вх.№1217/18).

У заяві про відстрочення сплати судового збору апелянт посилається на скрутне фінансове становище підприємства.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Зокрема, ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

При вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду за захистом свого права потрібно з'ясувати, чи призводить вимога сплати судового збору за конкретних обставин справи до обмеження заявника на доступ до суду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

У пункті 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст.91 ГПК України.

Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Дочірнього підприємства Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" є суб'єктом підприємництва, яке зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Одним із принципів господарської діяльності відповідно до ст.44 Господарського кодексу України є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик. Отже, тягар несприятливих наслідків підприємницької діяльності покладається безпосередньо на суб'єкта господарювання.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви, скаржником не надано доказів, з яких би вбачалася скрутне фінансове становище відповідача, а також не надано доказів, що зазначений судовий збір буде сплачено у разі задоволення клопотання та відстрочення його сплати.

Враховуючи викладене, беручи до уваги ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.129 Конституції України, яка визначає однією із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку, що посилання Дочірнього підприємства Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" на скрутне матеріальне становище, не може слугувати підставою для відстрочення від сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Отже, скаржником не було усунено встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки в повній мірі.

Згідно з ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч.ч.6,7,8 ст.260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Оскільки скаржником не в повній мірі усунено недоліки апеляційної скарги, то останню слід повернути заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків. Слід звернути увагу, що при повторному зверненні із апеляційною скаргою має бути подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, наразі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не розглядається.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору Дочірньому підприємству Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" - відмовити.

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Агрофірма "Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" на ухвалу господарського суду Волинської області від 27.09.18р. у справі №903/182/15 повернути заявнику разом з доданими до неї документами всього на 3 аркушах, конверт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Демидюк О.О.