ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/25/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.

секретар судового засідання - Підгірська Г.О.

за участю представників:

позивача - Гудкова С. О.,

відповідача - не з'явилися,

третіх осіб - не з'явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 (судді: Колоколов С. І., Діброва Г. І., Ярош А. І.) та рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2018 (судді: Смелянець Г. Є., Малярчук І. А., суддя Рога Н. В.) у справі № 916/25/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Курортстрой"

до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,

про визнання незаконним та скасування рішення

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" (далі - ТОВ "Курортстрой") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі - Затоківська селищна рада) про визнання незаконним і скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3299.

1.2. Позовну заяву із посиланням на положення статей 116, 141, 152, 153 Земельного кодексу України, статей 21, 629 Цивільного кодексу України і статей 13, 31 Закону України "Про оренду землі" обґрунтовано порушенням під час прийняття Затоківскою селищною радою оскаржуваного рішення прав позивача як землекористувача орендованої земельної ділянки, право користування якою у встановленому законом порядку припинено не було.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.02.2018 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36

2.2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.04.2018, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2018, позов задоволено, визнано недійсним і скасовано рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 20.08.2015 № 3299.

2.3. Суди установили, що договір оренди земельної ділянки від 12.11.2004, укладений між ТОВ "Курортстрой" і Затоківською селищною радою, є чинним згідно з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 по справі № 916/886/15-г, у зв'язку з чим дійшли висновку, що відповідач розпорядився земельною ділянкою, яка не була повернута йому у встановленому законом порядку та за відсутності припиненого права оренди позивача на спірну земельну ділянку.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Одеської області від 06.04.2018 і постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2018, Затоківська селищна рада у касаційній скарзі просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неправильному застосуванні судами норм матеріального права, зокрема статті 210 Цивільного кодексу України, статей 125, 126 Земельного кодексу України, статті 6 Закону України "Про оренду землі".

Скаржник зазначає, що рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2015, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 у справі № 916/886/15-г, задоволено позов Білгород-Дністровької міжрайонної прокуратури в інтересах Затоківської селищної ради, стягнуто з ТОВ "Курортстрой" заборгованість з орендної плати та розірвано договір оренди земельної ділянки площею 2,004 га, розташованої за адресою: Одеська область, Білгород -Дністровський район, смт Затока, укладений між Затоківською селищною радою і ТОВ "Курортстрой" 12.11.2004.

Отже, оспорюване рішення від 20.08.2015 № 3299 Затоківською селищною радою було прийнято на підставі та на виконання рішення суду у справі № 916/886/15-г, а висновки судів стосовно того, що відповідач в односторонньому порядку розірвав договір оренди землі, не відповідають фактичним обставинам справи.

Суди попередніх інстанцій, на думку скаржника, не застосували до спірних правовідносин положення статті 56 Закону України "Про землеустрій" та не взяли до уваги доводи відповідача стосовно того, що на час прийняття оспорюваного рішення законодавство не передбачало обов'язку власника земельної ділянки отримати згоду землекористувача при прийнятті рішення щодо розроблення землевпорядної документації із поділу земельної ділянки. Закон передбачає наявність нотаріальної згоди землекористувача земельної ділянки на її поділ, однак під час розроблення технічної документації із землеустрою договір оренди земельної ділянки було розірвано, а право оренди позивача припинено, а отже відповідач не повинен був отримувати погодження ТОВ "Курортстрой" на поділ земельної ділянки. При цьому надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності не свідчить про розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні.

Заявник касаційної скарги також наголошує на залишенні судами поза увагою доводів відповідача стосовно того, що рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3299 вичерпало свою дію фактом його виконання, а саме у зв'язку із прийняттям 23.10.2015 рішення про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки та надання земельних ділянок, що утворилися, 35 громадянам у власність.

3.2. ТОВ "Курортстрой" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, наголошуючи, що згідно з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 у справі № 916/886/15-г задоволено заяву ТОВ "Курортстрой" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2015, згідно з яким, у свою чергу, було розірвано договір оренди земельної ділянки. Отже, скасоване рішення суду не породжує жодних правових наслідків із моменту його ухвалення, а право ТОВ "Курортстрой" на користування земельною ділянкою не припинено, тому оспорюваним рішенням селищна рада фактично розпорядилася земельною ділянкою, яку не було повернуто відповідачеві у встановленому законом порядку та за відсутності припиненого права оренди позивача на спірну земельну ділянку.

4. Розгляд касаційної скарги

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Як убачається із матеріалів справи та установлено судами, 12.11.2004 між Затоківською селищною радою (орендодавець) і ТОВ "Курортстрой" (орендар) укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у довгострокове платне користування терміном на двадцять п'ять років земельну ділянку площею 2,004 га для будівництва оздоровчо-розважального комплексу, розташовану за адресою: Одеська область, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, Лиманський курортний район.

Згідно з пунктами 14, 15, 17, 18 договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва оздоровчо-розважального комплексу. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво оздоровчо-розважального комплексу. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється із розробленням проекту її відведення, затвердженого рішенням Затоківської селищної ради міста Білгород-Дністровського Одеської області. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний термін після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до пункту 19 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець зобов'язаний зокрема, у встановлений цим договором термін передати орендареві у користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору, на підставі акта прийому-передачі (пункт 27 договору).

Орендар зобов'язується, зокрема, не приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації; протягом 5 робочих днів із дати нотаріального посвідчення зареєструвати цей договір у Білгород-Дністровському міському відділі земельних ресурсів Держкомзему України та у Затоківській селищній раді; по закінченні строку оренди повернути об'єкт оренди орендодавцю за актом прийому-передачі (пункт 29 договору згідно із додатковою угодою про внесення змін до нього).

За змістом пунктів 35, 36 договору його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з метою суспільної необхідності у порядку, встановленому законодавством України. Договір оренди припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законодавством України.

Відповідно до пункту 37 договору його розірвання в односторонньому порядку не допускається.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 41 договору).

23.11.2004 договір зареєстровано у Білгород-Дністровському міському відділі ОРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 04.04.506-00007.

06.12.2004 договір зареєстровано у Затоківській селищній раді, про що у Книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 138.

Додатком № 1 до цього договору є акт прийому-передачі земельної ділянки, який підписано сторонами та згідно з яким за договором оренди землі, укладеним 12.11.2004 орендодавець фактично надав орендареві земельну ділянку, розташовану на території Затоківської селищної ради у Лиманському районі

За актом приймання-передачі межових знаків на зберігання від 29.05.2014 закріплено межі земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 розташованої за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, площею 2,004 га, наданою користувачеві земельної ділянки - ТОВ "Курортстрой", що перебуває у довгостроковій оренді терміном на 25 років для будівництва оздоровчо-розважального комплексу.

4.3. Суди також установили, що рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2015 у справі № 916/886/15-г, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2015, задоволено позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради, стягнуто з ТОВ "Курортстрой" на користь Затоківської селищної ради заборгованість з орендної плати у сумі 51 364,28 грн, розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 12.11.2004 між Затоківською селищною радою і ТОВ "Курортстрой" для будівництва оздоровчо-розважального комплексу строком на 25 років, зобов'язано ТОВ "Курортстрой" повернути у комунальну власність Затоківської селищної ради земельну ділянку.

4.4. Рішенням Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3299 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 2,004 га (кадастровий номер НОМЕР_2 розташованої за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, укладеного з ТОВ "Курортстрой" вирішено розірвати зазначений договір оренди земельної ділянки і надати Затоківській селищній раді дозвіл на складання технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,004 га (кадастровий номер НОМЕР_1 код 07.03 згідно з КВЦПЗ) для індивідуального будівництва із земель рекреації.

19.10.2015 проведено державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки згідно з договором оренди від 12.11.2004, укладеним між Затоківською селищною радою і ТОВ "Курортстрой".

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Предметом позову у цій справі є вимога ТОВ "Курортстрой" про визнання незаконним і скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3299 із посиланням на положення статей 116, 141, 152, 153 Земельного кодексу України, статей 21, 629 Цивільного кодексу України і статей 13, 31 Закону України "Про оренду землі" у зв'язку із порушенням прав позивача як землекористувача земельної ділянки згідно з договором, право користування якою у встановленому законом порядку припинено не було.

5.2. За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкованого у суб'єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Крім того, відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов'язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов'язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

5.3. За змістом частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

5.4. Суди попередніх інстанцій установили, що згідно з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 задоволено заяву ТОВ "Курортстрой" про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2015 у справі № 916/886/15-г за нововиявленими обставинами. Рішення господарського суду Одеської області від 13.05.2015 у справі № 916/886/15-г скасовано. У задоволенні позовних вимог заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області відмовлено.

5.5. У листі від 16.12.2016 № 29-1529-0.13-2676/2-16 відділ Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області на запит ТОВ "Курортстрой" повідомив, що згідно з рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 20.08.2015 № 3299 підставою для скасування кадастрового номера НОМЕР_3 стала розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки із цим кадастровим номером. Відповідно до розробленої технічної документації щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 розташованої за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт Затока, м. Білгород-Дністровський, сформовано 35 земельних ділянок.

У листі від 28.04.2017 № 14808/22-27 Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомив позивачеві, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчий документ Господарського суду Одеської області у справі № 916/886/15-г щодо повернення ТОВ "Курортстрой" орендованої земельної ділянки у комунальну власність Затоківської селищної ради на виконанні у відділі не перебував і не перебуває.

5.6. За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами та договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з частиною 2 статті 18 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За змістом статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

5.7. Суди попередніх інстанцій установили, що як убачається із матеріалів справи, на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення від 20.08.2015, так і в подальшому, земельна ділянка не була повернута Затоківській селищній раді ані шляхом складання відповідного акта приймання-передачі, ані в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". ТОВ "Курортстрой" фактично продовжує користуватися наданою земельною ділянкою, сплачуючи орендну плату, визначену умовами договору оренди, а Затоківська селищна рада приймає цю орендну плату, що підтверджується наявними у справі квитанціями про сплату орендної плати за договором оренди землі.

Згідно з листом Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області наказ Господарського суду Одеської області у справі № 916/886/15-г щодо повернення ТОВ "Курортстрой" орендованої земельної ділянки у комунальну власність Затоківської селищної ради пред'явлений до виконання не був.

Отже, суди попередніх інстанцій установили, що оскаржуване рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3299 про розірвання договору і надання дозволу на розроблення технічної документації про поділ земельної ділянки, прийнято відповідачем на виконання рішення суду від 13.05.2015 у справі № 916/886/15-г, яке було скасовано згідно з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 .

5.8. Таким чином, з урахуванням встановлених судами обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що постанову суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

6.5. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди попередніх інстанцій, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржених у справі судових рішень не вбачається.

7. Розподіл судових витрат

Оскільки підстав для скасування постанови і рішення та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пункту 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 і рішення Господарського суду Одеської області від 06.04.2018 у справі № 916/25/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак