ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" грудня 2018 р. Справа№ 910/11871/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/11871/18 (суддя Чебикіна С.О., повний текст складено - 05.11.2018) за позовом приватного підприємства «Рівне-Флекс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» про стягнення 2 127 426,12 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне підприємство «Рівне-Флекс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» про стягнення 1 690 000,00 грн. основного боргу та 437 426,12 грн. пені за договором підряду на виготовлення поліграфічної продукції №23/12/16 від 23.12.2016.

В ході розгляду справи позивачем було подано до суду дві заяви про зменшення розміру позовних вимог. Проте у зв'язку з поданням вказаних заяв після закінчення підготовчого засідання, заяви залишено судом першої інстанції без розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/11871/18 позов задоволено частково; вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» на користь приватного підприємства «Рівне-Флекс» 440 000,00 грн. основного боргу, 131 227,80 грн. пені та 13 161,39 грн. судового збору; вирішено провадження у справі в частині стягнення 1 250 000,00 грн. основного боргу закрити та в іншій частині позову відмовити.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/11871/18 в частині присудження до стягнення з відповідача пені в розмірі 131 227,80 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час подання позову) встановлена ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч. 4 ст. 6 вказаного Закону).

У даному випадку, апелянт оскаржує судове рішення в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені на суму 131 227,80 грн.

Отже, відповідно судовий збір за подання апеляційної скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині вказаної суми.

Враховуючи наведене, обґрунтованим розміром судового збору за подання даної апеляційної скарги є 2 952,62 грн. (131 227,80 грн. : 100 х 1,5) х 150%).

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

На підтвердження відсутності доказу сплати судового збору Господарським судом міста Києва складено акт №233/18 від 26.11.2018.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також, скаржником до апеляційної скарги не додано належних доказів направлення її копії іншій стороні у справі.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Із наданого апелянтом опису вкладення у цінний лист, вбачається, що скаржником копію апеляційної скарги надіслано приватному підприємству «Рівне-Флекс» за адресою: 35304, с. Корнин Рівненського району Рівненської області, пров. Центральний, 5.

Разом з тим, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою офіційного місцезнаходження приватного підприємства «Рівне-Флекс» є: 33027, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Пухова, будинок 17, квартира 187.

В свою чергу, доказів направлення копії апеляційної скарги приватному підприємству «Рівне-Флекс» на вказану адресу суду не надано.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у матеріалах даної справи відомостей стосовно того, що адреса, на яку апелянтом було направлено копію апеляційної скарги приватному підприємству «Рівне-Флекс», є поштовою адресою вказаного підприємства, не міститься.

Отже, скаржником до апеляційної скарги не додано належних доказів направлення її копії приватному підприємству «Рівне-Флекс».

Разом з тим, Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі №910/11871/18 - залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання доказів оплати суми судового збору у розмірі 2 952,62 грн. та доказів надіслання копії апеляційної скарги позивачу листом з описом вкладення за адресою: 33027, м. Рівне, вул. Пухова, 17/187, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 17.12.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова