ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4226/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (50051, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пр. Металургів, 1; ідентифікаційний код 03341397)

до Фізичної особи-підприємця Лебухова Євгенія Олександровича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1)

про стягнення 4 439 грн. 67 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№4160/18 від 19.09.2018р.), в якій просить суд стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця Лебухова Євгенія Олександровича 4 439 грн. 67 коп. - штрафних санкцій за невиконання умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016р. щодо оплати донарахованого обсягу природного газу, з яких: 3 677 грн. 52 коп. - інфляційні втрати та 762 грн. 15 коп. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони своїм правом на подання до суду документів, визначених статтями 165-167, 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористались, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення позивачу - 25.10.2018р. ухвали суду від 18.10.2018р. про відкриття провадження у справі та поштовим повідомленням, направленим на адресу відповідача (зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та повернутим до суду - 30.11.2018р. органами поштового зв'язку з посиланням "за закінченням строку зберігання поштового відправлення".

За визначенням пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами пункту 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (пункт 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (пункт 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (пункт 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини "невручення закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв'язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, суд доходить висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки за закінченням терміну зберігання, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд доходить висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду даної справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Проте, відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у раз ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі №904/9414/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до Фізичної особи-підприємця Лебухова Євгенія Олександровича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про стягнення 13 361,46 грн. позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи - підприємця Лебухова Євгенія Олександровича, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проспект Металургів, 1, ідентифікаційний код 03341397 основний борг у сумі 13361,46 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Позивач стверджує, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі №904/9414/16 відповідачем не виконано, стягнуті рішенням суду грошові кошти не сплачено, у зв'язку із чим позивачем донараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 06.09.2016р. по 31.07.2018р. у розмірі 3 677 грн. 52 коп., а також інфляційні втрати за період з 06.09.2016р. по 31.07.2018р. у розмірі 762 грн. 15 коп.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (частина 1 статті 275 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після перерахунку інфляційні нарахування становлять 3 558 грн. 25 коп. (вересень 2016р. - липень 2018р.), а річні 761 грн. 80 коп. ( з 06.09.2016р. по 31.07.2018р.).

Позивачем було спрямовано відповідачу претензію щодо сплати фінансових санкцій від 09.08.2018р. №Кд007.2-Ск-15528-0818, відповідно до якої позивач вимагав сплатити основну суму заборгованості у розмірі 13 361 грн. 46 коп. та фінансові санкції у розмірі 4 439 грн. 67 коп. (а.с.19).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 714 грн. 53 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" до Фізичної особи-підприємція Лебухова Євгенія Олександровича про стягнення 4 439 грн. 67 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лебухова Євгенія Олександровича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця Лебухова Євгенія Олександровича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) 3 558 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 25 коп. - інфляційних нарахувань, 761 (сімсот шістдесят одна) грн. 80 коп. - річних та 1 714 (одна тисяча сімсот чотирнадцять) грн. 53 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

17.12.2018р.