РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2018 Справа № 910/11603/18

За позовом Приватного підприємства «ВІК ІНВЕСТ КОНСАЛТ»

до 1) Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними результатів відкритих торгів.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача-1 - Ковалик В.В. (представник за довіреністю);

від відповідача-2 - Линник Я.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

У вересні 2018 року Приватне підприємство «ВІК ІНВЕСТ КОНСАЛТ» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач-2) про визнання недійсними та скасування результатів електронного аукціону з продажу лоту F11GL25537, що оформлені протоколом № UA-EA-2018-07-04-000219-b від 31.07.2018.

Позовні вимоги мотивовано тим, що після проведення торгів Позивачу стало відомо, що частина вимог за кредитними договорами вже була погашена. Тому, Позивач вважає, що його було введено в оману щодо предмета продажу, та вважає, що спірні електронні торги були проведені з грубим порушенням норм чинного законодавства України та Регламенту роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються (далі - Регламент ЕТС). Зокрема, Позивач вказує, що відповідачі внесли неправдиву інформацію в опис лоту, не виключивши кредитні договори, заборгованість за якими вже погашена.

Відповідач-1 позов не визнав, свої заперечення мотивував тим, що посилання Позивача на те, що інформацію про майно (актив) неплатоспроможного банку було відображено не в повній мірі є безпідставним та необґрунтованим, адже можливість ознайомлення із документами щодо продажу майна (активу) неплатоспроможного банку в рамках процедури ліквідації, надається в порядку та межах передбачених нормативно-правовими актами Відповідача-2 з дотримання приписів законодавства України щодо захисту персональних даних збереження банківської таємниці. Тому, Позивач мав можливість ознайомитися із відповідною інформацію до моменту проведення електронних торгів. Крім того, Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

Відповідач-2 проти задоволення позову також заперечував, з підтриманням позиції Відповідача-1, та з посиланням на те, що Позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Ухвалою суду від 07.11.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник Позивача не з'явився, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Позивача про призначення справи до розгляду по суті в засіданні суду, про час і місце його проведення, оскільки ухвала суду про призначення судового засідання на 12.12.2018, була надіслана на адресу місцезнаходження Позивача, зазначену в позовній заяві та відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і за якою Позивачем отримувалися попередні ухвали суду в цій справі. Негативні наслідки щодо неотримання листа з ухвалою суду Позивачем є наслідками бездіяльності самого Позивача щодо незабезпечення належного отримання своєї кореспонденції, а також незабезпечення відстеження ходу судового процесу (у т.ч. шляхом відстеження інформації по справі з Єдиного державного реєстру судових рішень).

У судовому засіданні представники відповідачів свої заперечення підтримали у повному обсязі та просили суд у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 року прийняте рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації Відповідача-1.

Відповідно до пунктів 2, 9 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Відповідач-2 безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

На виконання вказаних повноважень рішенням Комітету Відповідача-2 з питань консолідації та продажу активів від 23.05.2018 № 1276 (далі - рішення Комітету) було затверджено умови продажу активів Відповідача-1.

Зокрема, зазначеним рішенням Комітету визначено активи Відповідача-1, що підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні), шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціпи лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, а саме пул активів, що складається з прав вимог за кредитними договорами, що укладені з суб'єктами господарювання та фізичною особою, частина з яких знаходиться в заставі Національного банку України та дебіторської заборгованості.

Цей перелік активів складається із кредиторської заборгованості за двадцятьма кредитними договорами, укладеними із фізичними особами-підприємцями, загальна сума заборгованості яких станом на 01.03.2018 (без ПДВ) складала 630319,95 грн. Загальна початкова (стартова) ціна цих активів складає 952812,82 грн., а мінімальна ціна продажу 190562,56 грн.

Серед зазначених активів зазначено й актив за кредитним договором КФ-АН-2018464 (позичальник/боржник Галака Павло Леонідович). Заборгованість боржника за цим кредитним договором станом на 01.03.2018 зазначена у сумі 30443,34 грн., початкова оціночна ціна цього активу вказана в сумі 64661 грн., а мінімальна ціна продажу - 12932,20 грн.

З пояснень відповідачів слідує, що інформація про вказані активи була заведена до електронної торгової системи із використанням програмного продукту «Єдиний Кабінет», відбулося розміщення необхідних документів щодо активів у віртуальній кімнаті даних та надана можливість доступу потенційним покупцям до кімнати даних після підписання з ними договорів щодо нерозголошення інформації з обмеженим доступом, у тому числі банківської таємниці та персональних даних.

Вказане Позивачем не було спростовано.

На виконання вказаного рішення Комітету Відповідача-2 31.07.2018 о 09:34:01 відбулися відповідні електронні торги (аукціон) за лотом № F11GL25537. Аукціон було завершено 31.07.2018 о 16:29:52, з оформленням у цей час відповідного протоколу електронних торгів № UА-ЕА-2018-07-04-000219-b.

Як слідує з протоколу електронного аукціону від 31.07.2018 № UА-ЕА-2018-07-04-000219-b переможцем аукціону визначено Позивача. Ціна продажу лоту склала 190562,56 грн. (тобто мінімальну суму встановлену рішенням Комітету).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що він ознайомився з усіма документами по лоту, але в цих документах не було вказано, що частина прав вимоги за кредитними договорами на момент продажу вже була погашена.

На підтвердження зазначеного обґрунтування Позивачем до матеріалів справи додано копію листа ФОП Галака П.Л. від 29.10.2018, із якого слідує, що ФОП Галака П.Л. повністю погасив заборгованість за кредитним договором № КФ-АН-2018464 від 05.06.2013, укладеним між ним та Відповідачем-1, 02.08.2018.

Вказаний лист суд не може визнати належним та допустимим доказом на підтвердження обставини погашення заборгованості за кредитним договором, оскільки він не є первинним документом, і до того ж з нього слідує, що заборгованість погашалася вже після проведення аукціону.

Відповідно до положень частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач посилаючись на те, що частина вимог за кредитними договорами, право вимоги за якими була предметом продажу за вищевказаним лотом, на момент такого продажу вже була погашена, усупереч наведеним положенням частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх доводів та обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем також не доведено ті обставини, що його було введено в оману щодо предмета продажу, та що спірні електронні торги були проведені з порушенням норм чинного законодавства України та Регламенту ЕТС.

Суд не дійшов висновку щодо того, що спірні торги (аукціон) відбулися під впливом помилки чи обману Позивача (статті 229 та 230 ЦК України).

Суд вказує, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Невірне сприйняття інформації про актив продажу на аукціоні, а також бездіяльність в частині перевірки у законний спосіб цього активу потенційним покупцем - юридичною особою, підприємницька діяльність якої заснована, зокрема, на принципі власного ризику господарської діяльності, не може бути підставою для визнання недійсними результатів відкритих торгів.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду позові та відзиві, усних та письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача та йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21.12.2018

СуддяСташків Р.Б.