ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/392/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 17.08.2018, ухвалене суддею Пінтеліною Т.Г. в м. Херсоні, повний текст якого складено 23.08.2018

у справі № 923/392/18

за позовом: Прокурора-заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсон

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп»

про: стягнення збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 164 176,86 грн.

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року Заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Антонівської селищної ради Дніпровського району до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп», про стягнення збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 164 176, 86 грн.

Прокурор зазначає, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 01.04.1994 не поновив його дію у встановленому порядку, проте фактично продовжує користуватися земельною ділянкою кадастровий номер :10:001:0003 загальною площею 2,69 га. За період з 22.04.2014 по 04.08.2017 відповідач не сплачував плату за користування зазначеною земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.08.2018 позов задоволено повністю: з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» на користь Антонівської селищної ради стягнуто 164 176,86 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, що є підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків.

Не погоджуючись з означеним рішенням суду ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Херсонської області від 17 серпня 2018 року по справі № 923/392/18 скасувати, постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Прокурора відмовити у повному обсязі.

Підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, на думку апелянта, є його невідповідність вимогам чинного законодавства України і фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що прокурор в позовній заяві підтвердив, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» порушені права територіальної громади селища Антонівка, а не держави і як наслідок звернення прокурора з даним позовом є порушення вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» і ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Кірм того, скаржник також наголошував, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» вжито належних заходів з метою продовження дії договору оренди земельної ділянки, а збитки спричиненні неправомірними діями Антонівської селищної ради, якою були порушенні вимоги ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» і як наслідок правові підстави для їх стягнення відсутні.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з частиною шостою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

В силу частини пятої статті 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання вимог положень частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини пятої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, Одеським апеляційним господарським судом матеріали справи №923/392/18 передано до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 для розгляду апеляційної скарги по справі №923/392/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Богацька Н.С., судді: Принцевська Н.М., Ярош А.І.

22.10.2018 від Прокурора-заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити рішення Господарського суду Херсонської області від 17.08.2018 без змін, а скаргу без задоволення.

У відзиві прокурор зазначив, що при зверненні з позовом відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 53 Господарського процесуального кодексу України ним належним чином обґрунтовано наявність підстав здійснення представництва, адже інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. В свою чергу матеріалами справи підтверджуються обставини бездіяльності відповідача у вчиненні передбачених законодавством обовязкових дій щодо оформлення договору оренди та сплати коштів за користування землею у встановлених законодавством розмірах, що призвело до фактичного недоотримання місцевим бюджетом коштів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 прийнято справу №923/392/18 до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.; вирішено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК Олімп» на рішення Господарського суду Херсонської області від 17.08.2018 у справі №923/392/18 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 26.10.2018 прокурором-заступником керівника Херсонської місцевої прокуратури отримано 01.11.2018, Прокурором Херсонської області та Антонівською селищною радою - 02.11.2018, відповідачем, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» - 01.11.2018.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження без проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 17.02.1994 № 94 «Про надання земельної ділянки в тимчасове користування акціонерній компанії «Олімп» для обладнання портового майданчика по переробці та перевалки вантажів» відведено акціонерній компанії «Олімп» (правонаступником якого є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп») в тимчасове користування строком на двадцять років на умовах оренди земельну ділянку площею 2,69 га, інших угідь із земель запасу (колишня ділянка мостозагону №73) з правом наступного викупу для обладнання портового майданчики по переробці та перевалки вантажів.

Вирішено Акціонерній компанії «Олімп» приступити до освоєння земельної ділянки для визначених цілей після відведення її в натурі та складення договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди у відповідності до ст.ст. 22, 24 Земельного кодексу України; управлянню земельних ресурсів після встановлення меж земельної ділянки в натурі зареєструвати і видати договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди.

На виконання вказаного рішення, 01.04.1994 між Херсонським міськвиконкомом та акціонерною компанією «Олімп» укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди, відповідно до умов якого Херсонський міськвиконком на підставі рішення від 17.02.1994 №94 надає, а акціонерна компанія «Олімп» приймає в тимчасове користування земельну ділянку площею 2,69 га із земель запасу, згідно з планом землекористування, з правом наступного викупу.

Відповідно до п.п. 1.2 зазначеного договору, земельна ділянка надається на умовах оренди строком на двадцять років для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів.

Договором сторони погодили плату за землю, права та обовязок сторін.

Згідно з п.п.3.2 договору, акціонерна компанія «Олімп» має право самостійно господарювати на відведеній земельній ділянці відповідно до умов її надання; споруджувати та обладнати портовий майданчик згідно з планом забудови, погодженим з міськвиконкомом, та зобовязана, крім іншого, розробити та погодити проект (генплан) забудови портового майданчика по переробці та перевалці вантажів; забезпечувати використання землі відповідно до цільового призначення та умов її надання; після закінчення строку дії договору привести земельну ділянку у належний санітарний стан, придатний для використання, і передати її міськвиконкому в установленому порядку; своєчасно вносити орендну плату за землю.

Пунктом 4.2 сторонами погоджено, що договір набирає чинності з моменту його реєстрації.

Договір від 01.04.1994 зареєстрований в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 22.04.1994 за №5.

Умовами вищезазначеного договору від 01.04.1994, автоматична пролонгація його дії не передбачена.

Як зазначено з наявної в матеріалах справи, постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 по справі № 923/884/16, межі земельної ділянки встановлені в натурі, та передані в установленому порядку від орендодавця орендареві, що підтверджується Справою про відведення в натурі меж земельної ділянки.

Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, на замовлення ТОВ «АК «Олімп» за договором 778/03 від 24.01.2003, виготовлено довідку характеристику на причал по переробці та перевалці вантажів в районі заводу Склотари. Відповідно до оцінного акту на вказаний обєкт та журналу зовнішніх обмірів, виготовлений 27.01.2003, площа незавершеного будівництва причал по перевезенню та переробці вантажів складає 225 кв.м.

На земельній ділянці встановлено наявність металевих воріт №2 площею 22,5 кв.м., залізничної дороги №3 площею 1800 кв.м., мостіння №1 площею 26687 кв.м., про що зазначено у зазначених журналах зовнішніх обмірів та оцінному акті.

27.01.2003 між ТОВ «АК «Олімп» (даритель) та фізичною особою ОСОБА_2 (обдарований) укладено договір дарування, відповідно до умов якого ТОВ «АК «Олімп» подарувало ОСОБА_2 недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів, крім того на земельній ділянці знаходяться: ворота №2, залізничні колії №3, мощення №1, готовністю 58%, що знаходяться за адресою: м. Херсон, річка Дністро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів». Цей недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів належить дарителю ТОВ «АК «Олімп» на підставі рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.02.1994 за №94. Пунктом 2 зазначеного договору, цей дар сторони оцінили у сумі 299 317 грн. Балансова оцінка недобудованого причалу по переробці та перевезенню вантажів визначена у сумі 299317 грн.

Вказаний договір 27.01.2003 посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №257.

21.06.2010 між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарований) укладено договір дарування, відповідно до умов якого дарувальник передав, а обдарований прийняв у дар належні Дарувальнику недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів готовністю 58%, крім того на земельній ділянці знаходяться: ворота №2, залізничні колії №3, мощення №1, що розташовані в місті Херсоні річка Дністро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів». За цим договором дарувальник передав нерухоме майно у власність обдарованому безоплатно.

Відповідно до п. 2, 3, 4 зазначеного договору нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 2,6912, кадастровий номер :10:001:0003. Вказане майно належить Дарувальнику на праві дублікату договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Херсонскього міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 27.01.2003. Право власності дарувальника зареєстроване в Херсонському бюро технічної інвентаризації за №36 в книзі договорів, реєстраційний номер 30211644. Дар сторони оцінили в 561454 грн.

Вказаний договір посвідчений нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №2388.

17.12.2010 між ОСОБА_4 (продавець) та ТОВ «АК «Олімп» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, в порядку та на умовах якого продавець зобовязується передати у власність покупця нерухоме майно - обєкт незавершеного будівництва недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів (готовністю 58%) (майно), який розташований за адресою: місто Херсон, вулиця Склотарний ківш, будинок б/н, а покупець зобовязується прийняти це майно і сплатити за нього встановлену ціну.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору, майно належить продавцю на праві власності, що підтверджується Договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 21.06.2010 за №2388.

Право власності на майно зареєстровано Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 21.06.2010 за №30211644 (зареєстровано Херсонським ДБТІ 21.06.2010 в книзі договорів №36), про що Херсонським ДБТІ 21.06.2010 наданий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 26480492.

Згідно п. 1.4 договору, до майна, що відчужується за цим договором відноситься недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів (готовністю 58%), ворота №2, залізничні колії №3, мощення №1.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №3610.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» отримано в Управлінні містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради містобудівні умови і обмеження щодо забудови земельної ділянки від 05.07.2011.

Крім того, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» як забудовником отримано в Державному підприємстві «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи ДП «Укрдержбудекспертиза» позитивний експертний звіт щодо розгляду проектної документації ТОВ «АК «Олімп» від 11.07.2013 стосовно проекту портового майданчику.

Окрім того, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» в Управлінні ДАБК у Херсонській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 12.03.2013 №ХС 59.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, а також витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, виданого Управлінням Держземагенству у м. Херсоні, спірна земельна ділянка (кадастровий номер :10:001:0003) розташована в смт. Антонівка Херсонської області, відноситься до комунальної власності до земель транспортного звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів.

Листом від 31.12.2013 вих.№02-08-2/405 та від 18.09.2014 вих.№02-05/291, Антонівська селищна рада міста Херсон Херсонської області звернулась до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» з вимогою про негайне звільнення займаної земельної ділянки площею 2,69 га (кадастровий номер :10:001:0003), яка розташована на території Антонівської селищної ради та передання її до комунальної власності Антонівської територіальної громади, у звязку з відсутністю договору оренди.

27.05.2015 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» звернулось до Херсонської міської ради з клопотанням про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки, площею 2,6912 га розташованої за адресою: в районі Херсонського заводу «Скловиробів», річка Дніпро (Склотарний ківш), в адміністративних межах м. Херсон, для обладнання портового майданчика (кадастровий номер :10:001:0003), укладеного 01.04.1994 між Херсонською міською радою та ТОВ «АК «Олімп».

Рішенням Херсонської міської ради від 28.04.2016 № 193 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» відмовлено у поновлені договору оренди земельної ділянки площею 2,69 га, у звязку із закінченням строку дії договору оренди.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 16.06.2016 №8-5987-11/12, заявою від 29.05.2015 №8-5313-17/15 керівництво ТОВ «АК «Олімп» звернулося до Херсонської міської ради стосовно продовження строку дії вказаного договору. Рішенням Херсонської міської ради від 28.04.2016 № 193 ТОВ «АК «Олімп» відмовлено у поновлені договору оренди вищезазначеної земельної ділянки, у звязку із закінченням строку дії договору оренди.

Виконавчий комітет Антонівської селищної ради м. Херсон згідно листа від 31.12.2013 вих.№02-08-2/405, повідомляв відповідача про негайне звільнення займаної земельної ділянки площею 2,69 га (кадастровий номер :10:001:0003), яка розташована на території Антонівської селищної ради, через відсутність договору оренди, та передання її до комунальної власності Антонівської територіальної громади.

За час користування відповідачем земельною ділянкою з 1994 між Херсонською міською радою та Антонівською селищною радою міста Херсона було вирішено спір щодо розмежування земель населених пунктів, яке сторонами визнається як загальновідомий факт. Так, відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 у справі №2-а-6394/11/2170, яка набрала законної сили 22.05.2013, з травня 2013 року земельна ділянка перебуває у комунальній власності Антонівської селищної територіальної громади, отже, з цього часу права орендодавця спірної земельної ділянки перейшли від Херсонської міської ради до Антонівської селищної ради міста Херсона.

Відповідно до судового рішення від 20.08.2014 у справі № 923/895/14, яке набрало законної сили 08.09.2014 року, Господарським судом Херсонської області розглянуто спір між цими ж сторонами ТОВ «АК «Олімп» та Антонівською селищною Радою, про визнання права оренди земельної ділянки та зобовязання розглянути питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки на підставі технічної документації. Вказаним рішенням встановлено, що 07.11.2013 та 23.12.2013 ТОВ «АК «Олімп» зверталось до позивача з клопотанням щодо поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий № :10:001:0003 шляхом укладення договору у новій редакції (через те, що укладений договір від 01.04.1994 року не відповідає формі типового договору оренди землі. яка затверджена постановою КМ України № 220 від 03.03.2004).

Рішенням 55 сесії 6 скликання Антонівської селищної ради № 514 від 21.02.2014, ухвалила надати заявникові ТОВ «АК «Олімп» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,69 в оренду.

При цьому, у вказаному судовому рішенні господарським судом підтверджено, що земельна ділянка є сформованою як обєкт цивільних прав та визнав за ТОВ «АК «Олімп» право оренди земельної ділянки загальною площею 2,69 га кадастровий № :10:001:0003.

Договір оренди від 01.04.1994 припинив свою дію 22.04.2014 у звязку із закінченням строку, на який його було укладено. Будь-яких рішень про поновлення, вказаного договору оренди не приймалось. Вказаний факт встановлений постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 по справі № 923/884/16, та сторонами не оспорюється.

Таким чином, після закінчення дії договору оренди від 01.04.1994 року названа земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0003, загальною площею 2,69 га. перебувала у фактичному користуванні ТОВ «АК «Олімп».

На підставі рішення Антонівської селищної ради № 213 від 04.08.2017 Антонівською селищною радою припинено фактичне володіння ТОВ «АК «Олімп» обєктом оренди - земельною ділянкою, площею 2,69га кадастровий номер :10:001:0003, що розташована за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, узбережжя річки Дніпро, оскільки здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер :10:001:0003, що розташована за адресою: м. Херсон, смт.Антонівка, узбережжя річки Дніпро на дві земельні ділянки: площею 0,0150 га кадастровий номер :02:001:1153, та площею 2,6752 га кадастровий номер :02:001:1154 та проведено реєстрацію права комунальної власності Антонівської селищної ради.

Зазначені обставини свідчить про те, що відповідач не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0003 у період часу з 22.04.2014 по 04.08.2017 та використовував її без достатніх правових підстав, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та листами Херсонської міської ради та Антонівської селищної ради.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний звязок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що субєктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно частини 2 статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Як передбачено статтями 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. До обовязків землекористувачів згідно зі статтею 96 Земельного кодексу України віднесено своєчасну сплату земельного податку або орендної плати.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» зареєстровано право власності на обєкт незавершеного будівництва, недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів (готовністю 58%). Вказаний обєкт належить ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» на підставі договору купівлі-продажу № 3610 від 17.12.2010 та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0003, загальною площею 2,69 га.

Проте, зважаючи на положення статті 125 Земельного кодексу України, власник нерухомості (в даному випадку обєкту незавершеного будівництва) відповідач не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Тобто, з цього моменту у відповідача виник обовязок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під обєктом незавершеного будівництва недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів, тобто укласти новий договір оренди земельної ділянки.

Як свідчать матеріали справи, договір оренди від 01.04.1994 припинив свою дію 22.04.2014, у звязку із закінченням строку, на який його було укладено.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що Антонівська селищна рада не отримала за час фактичного використання відповідачем вищезазначеної земельної ділянки доходів, якщо б такий договір було укладено, тобто має упущену вигоду, чим порушуються її інтереси, що є підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, проте колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень статті 156 цього Кодексу, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

За змістом пункту 3 вищезазначеного Порядку відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розміщене це нерухоме майно, в звязку з чим немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Так, кондикційними зобовязаннями є зобовязання, що виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які є предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до 1 першої та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобовязання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. При цьому, характерним для кондикційних правовідносин є саме бездоговірний характер таких правовідносин.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обовязковим елементом настання відповідальності в деліктних зобовязаннях. Натомість для кондикційних зобовязань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обовязок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобовязується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, виходячи з вищезазначених обставин справи, на підставі наданих доказів, та з огляду на те, що відповідач є власником нерухомого майна (обєкту незавершеного будівництва), та до цього часу не оформив право користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухомість, а також не сплачував за вказаний період орендну плату за землю, а фактично її використовував, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що в даному випадку немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником обєкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей обєкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп», як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобовязаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові ОСОБА_7 Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07.12.2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12.04.2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

При цьому, розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 164 176,86 грн., колегією суддів не перевіряється, оскільки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК Олімп» не оскаржується, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги.

Зміст доводів заявника апеляційної скарги зводиться до обставин відсутності у прокурора права на звернення до суду з даним позовом в особі територіальної громади селища Антонівка; відсутності вини ТОВ «АК «Олімп» в неукладенні договору оренди земельної ділянки.

Як визначено ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо підстав заявлення прокурором позову в інтересах в інтересах держави в особі Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсон, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 3 та абз. 1 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Частиною 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

У Рішенні від 08.04.1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, зясовуючи поняття «інтереси держави», висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

Підстави представництва прокурором інтересів держави зясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Аналогічні положення містяться і у статтях 1, 2 Земельного кодексу України, відповідно до яких земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Субєктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Аналіз норм Конституції України, Земельного кодексу України свідчить, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у земельних правовідносинах діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Реалізуючи ці повноваження, вказані органи вступають у цивільні правовідносини та господарські правовідносини з юридичними та фізичними особами.

Антонівська селищна рада є органом, який уповноважений територіальною громадою на здійснення функцій щодо надання земельних ділянок певної категорії в оренду та отримання плати за користування ними. Кошти отримані як орендна плата за користування земельними ділянками комунальної власності є доходами місцевого бюджету Антонівської селищної ради м. Херсона, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України та бере участь у міжбюджетних відносинах, а отже ухилення від обовязку оформити правовстановлюючі документи на оренду землі фактичними землекористувачами веде до ненадходження коштів у вигляді орендної плати до селищного бюджету, створює загрозу порушення балансу міжбюджетних відносин, та порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних ресурсів.

В розглядуваному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання (відшкодування плати за користування земельною ділянкою), що перебуває під особливою охороною держави, і дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора щодо здійснення представництва інтересів ради в суді.

Щодо посилання скаржника на відсутність вини в неукладенні договору оренди земельної ділянки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що для цілей застосування гл. 83 Цивільного кодексу України наявність вини не має вирішального значення, оскільки важливим є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. В свою чергу, попри встановлені обставини припинення договору від 01.04.1994, документи на право користування земельною ділянкою відповідачем в наступному оформлені не були, наявність судових спорів з приводу правомірності дій органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є підставою, яка звільняє відповідача від обовязку внесення плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Між тим, незастосування до спірних правовідносин положень глави 83 Цивільного кодексу України, не вплинуло на правомірні висновки суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог, з огляду на що судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення по справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 17.08.2018 у справі №923/392/18 залишити без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Н.М. Принцевська

ОСОБА_8