УХВАЛА

м. Київ

21.12.2018Справа № 910/188/17
За заявою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича у справі № 910/4073/18 про зміну способу виконання рішення

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкабель ЛТД"

про стягнення 195108,48 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників справи: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро" як боржника та товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкабель ЛТД" як поручителя: 159 900 грн. заборгованості за кредитом, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ "Клондайк-Електро" умов кредитного договору від 24.12.2013 №00186004; 35208,48 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, а всього 195108,48 грн.

27.03.2017 Господарським судом міста Києва у справі № 910/188/17 прийнято рішення про задоволення позову у повному обсязі.

21.04.2017 на виконання рішення суду було видано наказ.

До Господарського суду міста Києва 18.12.2018 звернувся з заявою приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/188/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкабель ЛТД" про стягнення солідарно 195108,48 грн.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 № 05-23/2173 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи між суддями від 18.12.2018 заяву було розподілено для розгляду судді Усатенко І.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже при зверненні до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду виконавець обмежений випадками, встановленими законом.

Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду. Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Отже до правовідносин, щодо виконання рішення у даній справі норми Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не застосовуються, крім того, з заявою про зміну способу виконання рішення суду звернувся не державний, а приватний виконавець.

Таким чином Законом України "Про виконавче провадження" виконавцю надано право звертатись до суду з заявою про зміну способу виконання рішення лише у разі надходження до нього відповідної заяви сторони. Отже закон обмежує право приватного виконавця самостійно звертатись з заявою про зміну способу виконання рішення. В свою чергу ГПК України обмежує виконавцями тими випадками, що встановлені законом.

У своїй заяві приватний виконавець не посилається на обставини щодо звернення до нього сторони з заявою про зміну способу виконання рішення та не долучає доказів звернення сторони з відповідною заявою до нього.

З огляду на вищезазначене суд не вбачає підстав для розгляду заяви приватного виконавця про зміну способу виконання рішення, в зв'язку з відсутністю у нього повноважень для самостійного звернення до суду з відповідною заявою.

Заява приватного виконавця про зміну способу виконання рішення суду не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Після усунення недоліків, зазначених судом, приватний виконавець не позбавлений права повторно звернутись з відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/188/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкабель ЛТД" про стягнення солідарно 195108,48 грн з доданими до неї документами повернути заявникам без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко