номер провадження справи 4/118/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 Справа № 908/2085/18

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі"(юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м.Запоріжжя, вул.. Святого Миколая, 79а)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжекон" (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 47; адреса об'єкту надання послуг: 69095, м.Запоріжжя, вул. Гоголя 163, прим. підвалу та 1 поверху (літ А-5)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД-ЗП ЛТД" (69068, м. Запоріжжя, вул. Червона, б3, прим. 136-А)

про стягнення 93 570,18 грн.

суддя Зінченко Н.Г.

секретар судового засідання Петриченко А.Є.

Без виклику представників сторін.

11.10.2018 на адресу господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від Концерну "Міські теплові мережі", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжекон", м. Запоріжжя про стягнення 93 570,18 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію.

11.10.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2085/18, присвоєно справі номер провадження 4/118/18. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позивач та третя особа по справі належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення представником позивача (22.10.2018) та представником третьої особи (01.11.2018).

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжекон" () є - 69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 47.

Ухвала суду від 16.10.2018 про відкриття провадження по справі була направлена відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 47, що є належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду справи. А також вказана ухвала суду направлялась на адресу об'єкту надання послуг: 69095, м.Запоріжжя, вул. Гоголя 163, прим. підвалу та 1 поверху (літ А-5). З юридичної адреси ухвала суду повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі-продажу теплової енергії між позивачем та відповідачем не укладено, однак останньому постачалась теплова енергія, яка повинна бути оплачена за період з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. в розмірі 93570,18 грн. за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. На підставі ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 276 ГК України, Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-ІV, Правил користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198, ст.ст. 1, 2, 12, 162-164 ГПК України, позивач просить стягнути з відповідача основний борг в розмірі 93570,18 грн.

Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не надіслав, будь-яких документів в підтвердження своєї правової позиції не надав.

Третя особа своєї правової позиції стосовно предмету спору по справі № 908/2085/18 не висловила.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

15.11.2018 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 15.12.2018.

Згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

15.12.2018 - вихідний день, першим робочим днем за ним є 17.12.2018.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 14.12.2018.

Розглянувши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Концерн "Міські теплові мережі" є юридичною особою, яка відповідно до п. 2.2 Статуту здійснює виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-ІV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

Стаття 1 Закону України «Про теплопостачання» дає визначення, зокрема, терміну споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за № 1198 передбачено, що споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

З поданих позивачем доказів та пояснень, вбачається, що нежитлове приміщення підвалу та 1 поверху літ. А-5, загальною площею 812 кв.м., розташовані у житловому будинку № 163 по вул. Гоголя у м. Запоріжжі належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ЗП ЛТД», що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 08.08.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 524, копія якого долучена до матеріалів справи.

ТОВ «ТРЕЙД-ЗП ЛТД» (орендодавець) передано у користуванні ТОВ «ІНЖЕКОН» (орендар) нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 163, загальною площею 812 кв.м. на підставі договору оперативної оренди № Г.163 від 03.10.2016 (далі- договір оренди), копія якого міститься в матеріалах справи.

Пунктом 11.1 договору оренди передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 11.1. цього Договору та закінчується не раніше 31 грудня 2025 року (п. 11.2 договору оренди).

Доказів розірвання договору оперативної оренди № Г.163 від 03.10.2016 сторонами не надано.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п.1, 7 ст. 193 ГК України.

На виконання своєї мети Концерн "Міські теплові мережі" здійснює постачання теплової енергії до нежитлового приміщення підвалу та 1 поверху літ. А-5, загальною площею 812 кв.м., розташовані у житловому будинку № 163 по вул. Гоголя у м. Запоріжжі.

Позивач посилається на те, що відповідач без укладеного договору у період з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. споживав теплову енергію у вигляді централізованого опалення зазначеного вище нежитлового приміщення. За вказаний період споживачу було поставлено теплову енергію на загальну суму 93570,18 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками за вказаний період, які направлялись на адресу відповідача, що підтверджується реєстрами відправки та поштовими квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Заперечень щодо нарахувань, зазначених у актах приймання-передачі теплової енергії в матеріалах справи не міститься.

08.06.2018 Концерном «МТМ» на адресу відповідача направлена вимога № 469/04 від 07.06.2018 щодо погашення заборгованості за теплову енергію в розмірі 93570,18 грн., що підтверджується реєстром відправки замовної кореспонденції та фіскальним чеком від 08.06.2018, яка залишена без відповіді.

За змістом ст.ст. 1, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з надання теплової енергії в гарячій воді є одним з видів комунальних послуг.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Приписами ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що основним обов'язком споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді між сторонами укладено не було. Отже, у даному випадку має місце бездоговірне користування тепловою енергією.

Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Крім того, у частині 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов'язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з виконавцем послуг не позбавляє споживача обов'язку оплачувати надані йому послуги.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжекон», м. Запоріжжя задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжекон» (69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 47; ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69061, м. Запоріжжя, вул. Гвардійська, 137; , п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) заборгованість в розмірі 93570 (дев'яносто три тисячі п'ятсот сімдесят) грн. 18 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжекон» (69035, м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 47; ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69061, м. Запоріжжя, вул. Гвардійська, 137; , п/р 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) судовий збір в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. Видати наказ.

Повне судове рішення складено "14" грудня 2018 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.