ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.12.2018 року м. Дніпро Справа № 904/4900/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Березкіна О.В., Кузнецов В.О.

розглядаючи апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Бейт ЛТД"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року

у справі № 904/4900/18 (суддя - Первушин Ю.Ю., м. Дніпро)

за позовом Компанії "M.S. GRAND PLAZA WORLDWIDE LIMITED", Лімассол, Кіпр

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейнзон ЛТД", м. Дніпро

треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Батова Людмила Григорівна, м. Дніпро;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Бейт ЛТД", м. Дніпро

про скасування державної реєстрації, витребування майна із чужого незаконного володіння

без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та мотиви оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року у даній справі повернуто заяву про забезпечення позову Компанії "M.S. GRAND PLAZA WORLDWIDE LIMITED".

Ухвала мотивована тим, що заявником всупереч пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову не наведено.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Бейт ЛТД" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, доповнити мотивувальну частину ухвали положеннями закону, відображеними в апеляційній скарзі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а відповідно підлягає скасуванню (зміні). Проаналізувавши заяву позивача стосовно необхідності вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що заява фактично позбавлена жодного аргументу стосовно того яким же ж чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також обґрунтування необхідності застосування саме такого, а не іншого виду забезпечення позову. Натомість, суд першої інстанції вказав тільки на один недолік при вирішенні питання невідповідності заяви про забезпечення позову вимогам чинного процесуального законодавства. Місцевий господарський суд не звернув увагу, що до заяви про забезпечення доказів не було додано жодного документу на підтвердження повноважень представника, а відповідно наявності в нього прав подавати та підписувати вищевказану заяву про забезпечення позову.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено апеляційну скаргу розглядати без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Розглядаючи апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд враховує наступне.

Право на подання апеляційної скарги є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді справи в суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За приписами частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно із частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд згідно із пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Слід зазначити, що правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесенню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов'язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб'єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння правильному вирішенню справ, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для затягування розгляду справи) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Господарського процесуального кодексу України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок і ефективними (рішення у справі "Шульга проти України" від 02.12.2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у судовому процесі є завданням саме державних органів (рішення у справі "Мусієнко проти України" від 20.01.2011 року).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (частина 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов'язків.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що позивачу повернуто без розгляду заяву про забезпечення позову у зв'язку з тим, що заявником не було додержано вимоги пункту 6 частини 1 та частини 2 статті .139 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, судом першої інстанції роз'яснено заявнику (позивачу), що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідною заявою після усунення визначених ухвалою недоліків.

Разом із тим з апеляційною скаргою на ухвалу про повернення заяви позивачу до господарського суду звернулася третя особа.

Таким чином, апеляційним господарським судом встановлено, що оскаржуваною ухвалою права скаржника судом першої інстанції не порушені.

Процесуальним наслідком подання апеляційної скарги ТОВ "Компанія Бейт ЛТД" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року у справі № 904/4900/18 є зупинення провадження у справі та направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції. Тому такі дії є безпідставними та спрямованими на невиправдане затягування розгляду справи в суді першої інстанції, суперечать засадам господарського судочинства.

За наведених обставин, апеляційний господарський суд визнає зловживанням процесуальними правами дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Бейт ЛТД" у вигляді безпідставного подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на викладене, на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Бейт ЛТД" має бути залишена без розгляду.

Керуючись статтями 35, 38, 43 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Подання апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Бейт ЛТД" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 року у справі № 904/4900/18 визнати зловживанням процесуальними правами та залишити вказану апеляційну скаргу без розгляду.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ О.В. Березкіна

Суддя _________________ В.О. Кузнецов