ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/3536/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №54-03/68 від 15.08.2018 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №007.1Др-27-0318 від 01.03.2018 р., адвокат;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року (суддя Воронько В.Д.) у справі № 904/3536/18

за позовом Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро

про стягнення 9180,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

07.08.2018 Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення пені у сумі 9180,00 грн за несплату штрафу, застосованого рішенням адміністративної колегії позивача № 40/01-14/069-16 від 06.12.2016 у справі № 36/06-03/1/16.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року у справі №904/3536/18 (з урахуванням ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 року) стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (м. Дніпро, вул. Кониського, 5; ідентифікаційний код 20262860) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної казначейської служби України за місцем реєстрації Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" як платника податків за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", пеню у розмірі 9180,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (м. Дніпро, вул. Кониського, 5; ідентифікаційний код 20262860) на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 2; ідентифікаційний код 20306037) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у неналежному виконанні свого обов'язку щодо своєчасної оплати.

2. Короткі вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року по справі №904/3536/18 та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що Рішенням Адміністративної колегії Позивача від 06.12.16 №40/01-14/06-16 по справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції №36/06-03-1/16, ПАТ «Дніпрогаз» визнано суб'єктом господарювання, який протягом 2015 року, поточного періоду 2016 року займав монопольне (домінуюче) становище на ринку розподілу природного газу в територіальних межах міста Дніпро та Дніпропетровського району (крім сіл Любимівка, Перше травня, Степове, Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка, Партизанське та радгоспу «Дзержинець») Дніпропетровської області; дії Товариства щодо встановлення відмінного від визначеного законодавством порядку відновлення газопостачання побутовому споживачу визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону у вигляді дій суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до обмеження інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування конкуренції на ринку; за вчинене порушення на ПАТ «Дніпрогаз» накладено штраф у сумі 68 000 грн.

Не погодившись з рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, ПАТ «Дніпрогаз» у грудні 2016 року відповідно до статей 59, 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» звернулось до господарського суду з позовом про визнання його недійсним. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 року за цим позовом порушено провадження у справі №904/12552/16.

За результатом розгляду даної справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 (суддя Мельниченко І.Ф.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 (колегія суддів у складі: ОСОБА_3 - головуючий, ОСОБА_4 і ОСОБА_5В.), оскаржуване рішення визнано недійсним. Таким чином, підстави для сплати штрафу були відсутні. Але постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017 року задоволено касаційну скаргу Позивача, та скасовано вищезазначені рішення судів першої та апеляційної інстанції, справу без закриття провадження передано на новий розгляд до суду першої інстанції, тобто розгляд справи по суті продовжився в іншому складі суду.

Ухвалою від 29.09.2017 року суддя Господарського суду Дніпропетровської області прийняв справу до свого провадження (не виносячи при цьому ухвали про порушення провадження, яке вже було порушено 03.01.2017 року).

На думку скаржника, після скасування судових рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд, залишилась чинною ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 року, якою було порушено провадження у справі №904/12552/16, і продовжувався розгляд даної справи по суті, оскільки рішення в ній ще прийнято не було. Тобто, в період з 19.09.2017 року (день скасування рішень та направлення справи на новий розгляд) по 29.09.2017 року (коли суддя у суді першої інстанції прийняв справу до свого провадження), залишалось відкритим провадження у справі №904/12552/16 про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії позивача від 06.12.16 №40/01-14/06-16 по справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції №36/06-03-1/16, тому підстави для сплати штрафу чи нарахування пені були відсутні.

У відповідності до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Таким чином, у звязку з продовженням після 19.09.2017 року розгляду по суті у суді першої інстанції справи №904/12553/16 про визнання недійсним рішення позивача та до моменту прийняття рішення по ній, законні підстави для нарахування пені відсутні.

Зазначає, що згідно положень ст. 111-4 ГПК України, чинного на момент розгляду справи, суд касаційної інстанції вирішує питання про прийняття касаційної скарги до провадження або про повернення касаційної скарги не пізніше п'яти днів з дня її надходження. Відповідно до ст. 107, 111-4 ГПК України, Вищим господарським судом України було винесено ухвалу від 31.08.2017 року, якою справа № 904/12552/16 за касаційною скаргою Позивача була прийнята до провадження, яке в подальшому, після винесення Постанови від 19.09.2017 p., не було припинено.

Повноваження суду касаційної інстанції вкладені в ст. 111-9 ГПК України, відповідно до якої касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції; скасувати рішення першої інстанції, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково;

Законодавець чітко визначив випадки, за яких суд касаційної інстанції припиняє провадження у справі. В той же час, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 111-9 ГПК України при направленні справи на новий розгляд провадження у справі не припиняється.

Таким чином, при винесенні Постанови від 19.09.2017 р. Вищим господарським судом України не було припинено провадження по справі, а лише передано справу на новий розгляд .

Дані істотні обставини не були враховані судом першої інстанції при розгляді даної справи.

ПАТ «Дніпрогаз» звертало увагу суду, що одразу в день прийняття рішення про відмову у задоволенні позову за результатом нового розгляду справи 02.11.2017 року, навіть до набрання ним законної сили, ПАТ «Дніпрогаз» було повністю оплачено на рахунок позивача штраф в сумі 68 000,00 грн. згідно оскаржуваного рішення, тобто з цього моменту рішення є виконаним, прострочення оплати штрафу відсутнє. Факт оплати підтверджено також позивачем, проте суд на це уваги не звернув.

Посилання суду у Рішенні на п. 20.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 є некоректним, та навпаки, підтверджує відсутність підстав для стягнення пені. Так, дана постанова розяснювала, що абзацами третім - пятим частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу. Тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній).

Дане розяснення підтверджує, що оскільки постановою суду касаційної інстанції від 19.09.2017 року провадження у справі №904/12552/16 не закінчено, а ухвалою суду першої інстанції від 29.09.2017 року провадження у цій справі не відкривалось і суддею лише прийнято до розгляду справу, по якій провадження вже відкрите, підстави для нарахування за цей період пені відсутні, адже відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» таке нарахування було зупинено на час розгляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення Позивача.

Зазначає, що вказана постанова Пленуму Вищого господарського суду України не створює норм права і не може підміняти собою нормативно-правовий акт, зокрема - Закон України «Про захист економічної конкуренції». У відповідності до ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», повноваження щодо узагальнення практики застосування матеріального і процесуального законів, систематизація та забезпечення оприлюднення правових позицій, аналізу судової статистики та узагальнення судової практики, надання розяснень рекомендаційного характеру з питань застосування законодавства при вирішенні судових справ, належать Пленуму Верховного Суду. В той же час, відповідних повноважень Пленуму Вищого господарського суду законом не передбачено.

3. Узагальнені доводи Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив всі обставини справи, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення та правомірно задовольнив позовні вимоги.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у від 31.10.2018 року у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач), суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.11.2018 року без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у від 19.11.2018 року розгляд справи призначено на 20.12.2018 року з повідомленням (викликом) учасників справи.

20.12.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі на навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року у справі №904/3536/18 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

5. Встановлені та неоспорені обставини даної справи і відповідні їм правовідносини.

06.12.2016 адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 36/06-03-1/16 прийнято рішення № 40/01-14/06-16, яким визнано Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" субєктом господарювання, який протягом 2015 року, поточного періоду 2016 року, займав монопольне (домінуюче) становище на ринку розподілу природного газу в територіальних межах міста Дніпро та Дніпропетровського району (крім сіл Любимівка, Перше травня, Степове, Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка, Партизанське та радгоспу "Дзержинець") Дніпропетровської області; визнано дії останнього щодо встановлення відмінного від визначеного законодавством порядку відновлення газопостачання споживачу ОСОБА_6, що мешкає за адресою: вул. Ужгородська, 7, м. Дніпро, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом другим статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді дій субєкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до обмеження інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування конкуренції на ринку.

На підставі вказаного рішення, за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції на ПАТ "Дніпрогаз" накладено штраф у розмірі 68 000 грн.

Не погоджуючись з цим Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 року № 40/01-14/06-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням суду від 14.03.2017 у справі № 904/12552/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016, позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017 судові акти попередніх інстанцій скасовано та передано справу № 904/12552/16 на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду справи рішенням суду від 02.11.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином рішення від 06.12.2016 адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 36/06-03-1/16 є чинним та підлягає обов'язковому виконанню.

02.11.2017 ПАТ "Дніпрогаз" сплатило в повному обсязі накладений рішенням від 06.12.2016 штраф в сумі 68000,00 грн.

6. Доводи, за якими суду апеляційної інстанції не погодився або погодився з висновками суду першої інстанції.

Статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Пунктом 20.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" передбачено, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Позивач заявив до стягнення пеню у сумі 9180,00 грн., яка нарахована за період з 20.09.2017 - дня, який є наступним після прийняття Вищим господарським судом України постанови про скасування прийнятих попередніми інстанціями судових рішень у справі № 904/12552/16 та передачу справи на новий розгляд, по 28.09.2017, яке передує даті прийняття судом справи на новий розгляд.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що вказаний позивачем період є тим періодом, коли фактичний розгляд справи судом не здійснювався з огляду на наступне.

Постановою Вищого господарського суду від 19.09.2017 року по справі №904/12552/16 судові рішення попередніх інстанцій були скасовані, с справу передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області, тобто провадження у справі №904/12552/16 ще не було закінчено.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2017 року справу №904/12552/16 прийнято до свого провадження, не виносячи при цьому ухвали про порушення провадження у справі, яке вже було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2017 року.

За результатами нового розгляду справи рішенням суду від 02.11.2017 в задоволенні позову відмовлено, а ПАТ "Дніпрогаз" 02.11.2017 сплатило в повному обсязі накладений рішенням від 06.12.2016 штраф в сумі 68000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що у період з 20.09.2017 року по 28.09.2017 року провадження у справі № 904/12552/16 про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 року № 40/01-14/06-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", залишалось відкритим і розгляд справи продовжувався, оскільки не було прийнято рішення, яким розглянуто справу по суті, та враховуючи те, що відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, відповідного рішення (постанови) господарського суду, позивачем безпідставно було нараховано пеню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.7 ч.3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

За приписами п.5 ч.4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Як вбачається з матеріалів справи, спір у даній справі виник з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, який відповідно до ч.4 ст.247 ГПК України не може бути розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження.

Між тим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2018 року у справі №904/3536/18 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, що є порушенням норм процесуального права і обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки спір у даній справі виник з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника з підстав зазначених у п.6 цієї постанови.

Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Колегією суддів не встановлено порушення прав позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року по справі 904/3536/18 винесено з порушенням норм процесуального права та неповним з'ясуванням обставин справи дотриманням норм матеріального та процесуального права, що згідно зі ст. 277 ГПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

10.Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-279, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 року у справі № 904/3536/18 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018 у справі №904/3536/18 скасувати.

У задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 2; ідентифікаційний код 20306037) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (м. Дніпро, вул. Кониського, 5; ідентифікаційний код 20262860) витрати по сплаті судового збору в сумі 2643,00 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 21.12.2018 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Н.В. Пархоменко