СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Справа №905/861/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Слободін М.М.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №Ц/3-04/43-18 від 25.01.2018,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконферензвязку апеляційну скаргу Державного підприємства «Артемсіль» (вх.№606Д/1 від 26.10.2018) на рішення Господарського суду Донецької області від 03.09.2018 (м. Харків, суддя Сковородіна О.М., повний текст рішення складено 12.09.2018) у справі №905/861/18,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів,

до Державного підприємства «Артемсіль», м. Соледар, Донецька обл.,

про стягнення 55905,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 03.09.2018 позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Артемсіль» про стягнення 55905,00 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства «Артемсіль» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» штраф у розмірі 55905,00 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 03.09.2018 повністю, прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги доводи відповідача про те, що спірний вагон був завантажений на підїзній колії на технічно справних, які пройшли перевірку і контроль придатності, залізничних вагах; залізниця, в порушення вимог ст. 24 Статуту залізниць, жодного разу не зважувала вантаж у вагоні на всьому шляху спрямування; комерційний акт №350002/141 від 11.11.2017 не є належним та допустимим доказом у справі; згідно ст. 52 Статуту залізниць, позивач зобовязаний був здійснити перезважування вантажу на станції призначення у вагоні, в який був перевантажений надлишковий вантаж відправника, та у вагоні, в якому за даними позивача вага повинна була зменшитись та відповідати масі вказаній у накладній.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 призначено справу №905/861/18 до розгляду на 03.12.2018 об 11:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 задоволено клопотання ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/861/18 яке відбудеться 03.12.2018 об 11:30 год. Доручено Господарському суду Львівської області забезпечити проведення відеоконференції у справі №905/861/18, розгляд якої відбудеться 03.12.2018 об 11:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №131.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№909 від 12.11.2018), в якому просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 30.11.2018, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Россолова В.В., сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Гетьмана Р.А., судді Тихого П.В., судді Склярук О.І.

Відповідно до пункту 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

В судове засідання Східного апеляційного господарського суду апелянт не зявився, однак надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№1781 від 30.11.2018), у звязку з тим, що уповноважений представник відповідача не може взяти участь в даному судовому засіданні через знаходження на лікарняному.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 розгляд справи відкладено; судове засідання призначено на 19.12.2018 об 11:30 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 18.12.2018, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Склярук О.І. та відрядженням судді Тихого П.В. сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Гетьмана Р.А., судді Дучал Н.М., судді Слободіна М.М.

Від ДП «Артемсіль» надійшло клопотання (вх.№2509 від 18.12.2018), в якому підприємство просить розгляд справи провести без участі уповноваженого представника. Також, відповідач зазначив, що вимоги, викладені в апеляційній скарзі підтримує в повному обсязі.

Враховуючи, що учасники судового процесу були повідомлені належним чином про розгляд апеляційної скарги у даній справі, явка у судове засідання не була визнана обовязковою, матеріали справи містять клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності його представників, а наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 19.12.2018 представник позивача вимоги проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Враховуючи, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спір у справі стосується стягнення штрафу в сумі 55905,00 грн за неправильне зазначення ДП «Артемсіль» у накладній № 52513728 від 20.10.2017 маси вантажу.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України «Про транспорт», Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №862/5083.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правила оформлення перевізних документів затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138). Відповідно до пунктів 1.2, 2 Правил, накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі «маса вантажу, визначена відправником» вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі «спосіб визначення маси» зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі «ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» зазначається відправником або залізницею. У графі «правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст. 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ст. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Штраф відповідно до ст. 118 Статуту стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

В жовтні 2017 року за залізничною накладною №52513728, зі станції Сіль Донецької залізниці на станцію Рівне Львівської залізниці на адресу філії Рівненська ДЕД в залізничному вагоні №67918839 був відправлений вантаж «сіль технічна» (сіль камяна), відправник ДП «Артемсіль».

При оформленні залізничної накладної №52513728 від 20.10.2017 у вагоні №67918839 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 71000 кг.

Як свідчить розділи 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах статичні Заводський №320.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

На транзитній станції Здолбунів Львівської залізниці виявлено завантаження вагону №67918839 понад його вантажопідйомність, про що був складений акт загальної форми №2536 від 10.11.2017. Під час проведення перевірки маси вантажу було виявлено, що маса вантажу у вагоні №67918839 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

За результатами контрольної перевірки станцією Здолбунів Львівської залізниці складено комерційний акт №350002/141 від 11.11.2017, відповідно до якого за результатами комісійного переважування вагону №67918839 на 150т. виявлено, що при переваженні вага брутто складає 95000 кг., тара з документа - 22160 кг., нетто 72840 кг., що складає різницю проти документа в сторону збільшення на 1840 кг.

У розділі «Д» комерційного акта також відображено, що вантажопідйомність вагона 71т., тобто вагон завантажений понад вантажопідйомність на 1840 кг.; при повторному переважуванні вагона переваження більше документа та вантажопідйомності на 1840 кг підтвердилось, що загрожує безпеці руху поїздів згідно ПТЕ р.15 п.15.27; вагон прибув технічно справний; вагон затриманий, надане оперативне повідомлення; комісійне переважування вагона проводила приймальник поїздів ОСОБА_2, в присутності начальник станції ОСОБА_3, агент комерційний ОСОБА_4, приймальник поїздів ОСОБА_5, одержувач.

Як вірно встановлено судом, 13.11.2017 начальником станції ОСОБА_3, агентом комерційним ОСОБА_6, приймальником поїзду ОСОБА_5 було складено продовження розділу «Д» до комерційного акту №350002/141 від 11.11.2017, в якому зазначено: «Надлишок вантажу: сіль технічна (сіль камяна) із вагону №67918839 в кількості 1850 кг відвантажено у вагон №60231073, на який оформлений досильний перевізний документ: Здолбунів Львівської Рівне Львівської №35131382. Після відвантаження лишку вантажу: сіль технічна (сіль камяна) вагон №67918839, №60231073 переважувались на статичній 150тн.зал.вазі клеймо 2017р., де виявлено: вагон №67918839 брутто: 9315, тара 22160 з документа нетто: 70990кг. Вагон №60231073 брутто: 26100, тара 24250 перевірена, нетто 1850 кг, що не перевищує вантажопідйомності даних вагонів. Відвантаження лишків вантажу із вагону №67918839 у вагоні №60231073 проводилось силами МЧ. Вагони слідують до станції призначення. Комісійне переважування після відвантаження лишків вантажу проводила 13.11.2017р. агент комерційний ОСОБА_6, в присутності начальника станції Здолбунів ОСОБА_3, ВОХР ОСОБА_7, приймальником поїзду ОСОБА_5А.».

Виявлення різниці у вказаному вагоні понад зазначеної маси вантажу у залізничній накладній зафіксовано у книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні станції Здолбунів Львівської залізниці, про що свідчить представлена суду виписка з такої книги.

Згідно технічного паспорту №б/н б/д вагонних ваг станції Здолбунів Львівської залізниці заводський номер - 4923, присвоєний залізницею - 51, відміткою у паспорті підтверджено, що останнє профілактичне обслуговування ваг здійснене 22.05.2017, огляд-перевірка 22.05.2017.

Окрім того, акт оцінки технічного стану ваг вагонної механічної РС-150ВЦ зав. №4923, інв. №046007, встановлених на ст.Здолбунів (ВП «ДН-3»), містить висновок про те, що на підставі проведеного обстеження та результатів вимірів подальша експлуатація ваг вагонної механічної РС-150ВЦ зав. №4923, інв. №046007, може бути дозволена терміном на 3 роки, а також вказано провести наступне експертне обстеження до 08.09.2018р.

Суд встановив, що комерційний акт №350002/141 від 11.11.2017р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до п. 10 Правил складання актів встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Вищенаведені норми свідчать про те, що залізниця не зобов'язана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення. А вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Отже, факт невідповідності маси вантажу проти зазначених даних у накладній та відсутність ознак втрати або пошкодження вантажу під час перевезення встановлений згаданим вище комерційним актом. Крім цього, комерційний акт №350002/141 від 11.11.2017 доповнений відомостями станції призначення, у розділі «Є»: «Під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено».

Факт неправильного зазначення ДП «Артемсіль» у накладній від маси вантажу підтверджено комерційним актом, який є належним та допустимим доказом у справі. Встановлення цих обставин відповідно до наведених положень законодавства є підставою для відповідальності вантажовідправника - сплати штрафу в розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, розрахунок якого є правильним.

Таким чином, місцевий суд, повно і всебічно дослідивши обставини справи, навівши в оскаржуваному судовому рішенні необхідне мотивування, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог залізниці.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що збільшення маси вантажу може відбутись, у звязку з високою вологістю повітря, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.32 Статуту залізниць України, вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера). У разі завантаження вагонів (відправник, залізниця, порт) зобовязана вивантажити надлишок. Відправник зобовязаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ст.5 Статуту).

Гігроскопічність вантажу, погодні умови, в будь-якому випадку не скасовують вимоги Статуту та Правил видачі вантажів, де зазначено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, а саме: 0,2%.

Щодо тверджень відповідача про те, що комерційний акт №350002/141 від 11.11.2017 не є належним доказом у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Пунктом 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Згідно з п. 2 цих Правил комерційні акти складаються, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

За змістом п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Як вбачається із змісту комерційного акту №350002/141 від 11.11.2017, вказаний акт підписано з боку Залізниці начальником станції, працівниками станції, які особисто здійснювали перевірку, а також одержувачем, тобто належними, уповноваженими на те особами, у відповідності до п. 10 Правил складання актів.

Згідно з п. 16 Правил складання актів, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі - Дирекція) безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Отже, комерційний акт №350002/141 від 11.11.2017 складений за результатами комісійного зважування та видачі вантажу у розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України є належним і допустимим доказом у справі.

Будь яких інших доказів, які б спростовували відомості зазначені у цьому комерційному акті, або іншим чином підтверджували позицію відповідача, останнім до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою «Совтрансавто-Холдинг» проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів. Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Донецької області від 03.09.2018 у справі №905/861/18 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Артемсіль» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 03.09.2018 у справі №905/861/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя М.М. Слободін