ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/4800/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 (суддя Юзіков С.Г.) у справі

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МИРУ-3 ДНІПРО"

до відповідача-1 Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровська будівельна компанія "Містобудівник"

відповідача -2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія"

відповідача -3 Державного реєстратора Комунального підприємства "Благоустрій"

відповідача -4 Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, договору іпотеки, скасування рішення державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МИРУ-3 ДНІПРО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав від 05.07.2017 приміщення ХХ (позиції 1-11), загальною площею 192,7 м2 в житловому будинку А-16 по проспекту Миру, 3 у м. Дніпро, укладений ПрАТ "Дніпропетровська будівельна компанія "Містобудівик" та ТОВ "Балівська будівельна компанія"; скасувати рішення державного реєстратора Москаленко Юлії Олексіївни комунального підприємства "Реєстраційний центр Коммунітас" Чумаківської сільської ради Дніпровського району про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 36081167 від 11.07.2017 11:33:10; визнати недійсним Договір іпотеки №14017/ЮКР/0-І-3/02-1 від 19.12.2017 приміщення ХХ (позиції 1-11), загальною площею 192,7 м2 в житловому будинку А-16 по проспекту Миру,3 у м. Дніпро, укладений ПАТ "Акціонерний банк "РАДАБАНК" та ТОВ "Балівська будівельна компанія", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною, реєстровий №5227; припинити та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку №24027765, накладений 19.12.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною на підставі договору іпотеки №14017/ЮКР/0-І-3/02-1 від 19.12.2017 щодо приміщення ХХ (позиції 1-11), загальною площею 192,7 м2 в житловому будинку А-16 по проспекту Миру,3 у м. Дніпро, укладений ПАТ "Акціонерний банк "РАДАБАНК" та ТОВ "Балівська будівельна компанія", посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною, реєстровий №5227 (індексний номер рішення 38826367 від 19.12.2017 15:23:02); припинити та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №24027623, накладений 19.12.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною на підставі договору іпотеки №14017/ЮКР/0-І-3/02-1 від 19.12.2017 щодо приміщення ХХ (позиції 1-11), загальною площею 192,7 м2 в житловому будинку А-16.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 зазначену позовну заяву залишено без руху.

Разом із позовною заявою Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "МИРУ-3 ДНІПРО" подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення ХХ (позиції 1-11), загальною площею 192,7 м2 у житловому будинку А-16 по проспекту Миру,3 у м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101).

Заява мотивована тим, що 13.09.2018 позивачеві з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 06.07.2017 державним реєстратором КП "Реєстраційний центр "Коммунітас" (зараз КП "БЛАГОУСТРІЙ") Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Москаленко Юлією Олексіївною (далі Державний реєстратор) проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ "Балівська будівельна компанія" на приміщення XX (позиція 1-11), загальною площею 192,7м2, що знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку А-16 у м. Дніпрі по проспекту Миру,3 (індексний номер рішення 36081167 від 11.07.2017 11:33:10, номер запису про право власності 21327928).

Підставою для вчинення Державним реєстратором реєстраційних дій, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, став договір купівлі-продажу майнових прав від 05.07.2017, укладений ПрАТ "Дніпропетровська будівельна компанія "МІСТОБУДІВНИК" та ТОВ "Балівська будівельна компанія". В подальшому, як видно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ "Балівська будівельна компанія" уклало договір іпотеки №14017/ЮКР/0-І-3/02-1 від 19.12.2017 приміщення XIX (позиції 1-11), загальною площею 192,7 м2 у житловому будинку А-16 по проспекту Миру,3 у м. Дніпро (далі Об'єкт) з ПАТ "Акціонерний банк "РАДАБАНК". Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою Оленою Анатоліївною (далі Приватний нотаріус), реєстровий 5227 (далі Договір іпотеки) та внесено відповідні записи до державного реєстру іпотек, номер запису про іпотеку 24027765, та до державного реєстру обтяжень, номер запису про обтяження 24027623.

Оскільки, позивач (ОСББ) не був стороною жодного правочину, за яким відбулася реєстрація права власності (договір купівлі-продажу майнових прав) та передача об'єкта в іпотеку (договір іпотеки), то існує реальна ймовірність відчуження даного об'єкта ТОВ "Балівська будівельна компанія", тобто її незаконним власником, іншим особам. Невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити відновлення порушених прав співвласників ОСББ на їх спільне майно за рішенням суду, що призведе в подальшому до завдання збитків ОСББ та його співвласникам у зв'язку з необхідністю подання нового позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 у даній справі заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МИРУ-3 ДНІПРО" задоволено; накладено арешт на приміщення ХХ (позиції 1-11), загальною площею 192,7 м2 у житловому будинку А-16 по проспекту Миру, 3 у м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101).

Зазначена ухвала мотивована посиланням на адекватність (відповідність) заявлених заходів забезпечення позову.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія" подано апеляційну скаргу, в якій заявник, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу господарського суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МИРУ-3 ДНІПРО" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення ХХ (поз. 1-11), загальною площею 192,7 кв.м у житловому будинку А-16 по пр.Миру, 3 у м.Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101) - відмовити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що позивач не був стороною жодного правочину, за яким відбувалась реєстрація права власності на спірне приміщення, об'єктивно не може свідчить про потенційне ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, адже, як підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач як юридична особа створений та зареєстрований 10.05.2018, тоді як правочини та реєстраційні дії, які ним оспорюються вчинялись у липні та грудні 2017 року.

Позивачем пред'явлено немайновий позов про визнання недійсними договорів, скасування рішення державного реєстратора та виключення записів із державного реєстру прав, і імовірне рішення у даній справі не передбачає здійснення дій щодо його виконання (в тому числі і примусового), зокрема, шляхом передання майна, сплати грошових коштів чи вчинення інших дій, на забезпечення яких судом могли б здійснюватись примусові заходи, передбачені ст.137 ГПК України, а тому вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, та не є такими, що можуть гарантувати виконання потенційного рішення суду.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції своєю ухвалою від 29.10.2018 залишив позов без руху, в тому числі зазначивши про те, що у позовні заяві маються розбіжності щодо даних про спірне приміщення - у абзаці 1 позовної заяви зазначено приміщення ХХ, а у абзаці 2 тієї ж самої позовної заяви - вже приміщення ХIХ, тобто фактично судом відзначено, що позовна заява не містить точних відомостей про предмет позову. Однак, не дивлячись на такі розбіжності, того ж дня, 29.10.2018 суд, залишаючи позов без розгляду, вжив заходів забезпечення позову та наклав арешт на приміщення ХХ, не маючи достовірних відомостей про те, щодо якого саме приміщення між сторонами виник спір.

Позивачем подано відзив на апеляційну, в якому заявник просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити відновлення порушених прав співвласників ОСББ/будинку на їх спільне майно за рішенням суду, яке буде ухвалено по даній справі, що призведе в подальшому до завдання збитків співвласникам багатоквартирного будинку, інтереси якого захищає ОСББ, у зв'язку з необхідністю подання нового позову про визнання недійсним уже іншого правочину.

У відзиві на апеляційну скаргу, Акціонерне товариство "Акціонерний банк "Радабанк" просить скасувати ухвалу господарського суду про забезпечення позову, постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МИРУ-3 ДНІПРО" про забезпечення позову.

Акціонерне товариство "Акціонерний банк "Радабанк" зазначає, що господарський суд не звернув увагу, що накладення арешту на спірне приміщення, яке перебуває під обтяженням, порушує права та інтереси відповідача-2 та унеможливлює вирішення ним питання з іпотекодержателем - відповідачем-4, оскільки обтяження виникло раніше ніж накладено арешт.

Судом не враховано, що зобов'язання забезпечені іпотекою відповідача-2 перед відповідачем-4 не виконане.

На думку відповідача-4, наявність боргових зобов'язань відповідача-2 перед банком дає підстави для відмови у задоволенні заяви про накладення арешту.

20.12.2018 у судове засідання з'явилися представники позивача. Інші учасники справи не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутністю інших учасників справи.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 10.05.2018 проведено державну реєстрацію Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "МИРУ-3 ДНІПРО".

Відповідно до рішення від 22.07.2010 Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2611 "Про оформлення права власності фізичним особам на об'єкти нерухомого майна у житловому будинку за адресою: просп.Миру, 3" було вирішено оформити право власності, з видачею свідоцтв, фізичним особам на квартири та нежитлові приміщення у житловому будинку лі.А-16 за адресою: просп.Миру, 3, на підставі договорів про участь на паях у будівництві, згідно з додатком.

Додатком до вказаного рішення було визначено список фізичних осіб, яким оформляється право власності на квартири та нежитлові приміщення у житловому будинку літ. А-16 за адресою: просп. Миру, 3. Даним додатком було визначено список приміщень загального користування, які знаходяться у спільній власності, у тому числі приміщення ХХ поз. 1-11 у цокольному поверсі.

Відповідно до технічного паспорту житлового будинку літ.А-16 за адресою: просп.Миру, 3 у м.Дніпрі у цокольному поверсі будинку, а саме в приміщення ХХ поз.1-11 проходять інженерні комунікації будинку. Тобто, дані приміщення є технічними приміщеннями ОСББ.

13.09.2018 позивачу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 06.07.2017 державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Коммунітас" (нині - Благоустрій) Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Москаленко Ю.О. проведено державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія" на приміщення ХХ (позиція 1-11), загальною площею 192,7 м.кв., що знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку А-16 у м.Дніпрі про просп.Мира, 3. Підставою для вчинення державним реєстратором реєстраційних дій став договір купівлі-продажу майнових прав від 05.07.2017, укладений між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровська будівельна компанія "Містобудівник" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія".

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія" укладено договір іпотеки №14017/ЮКР/0-І-3/02-1 від 19.12.2017 на спірне приміщення, з Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк".

Предметом даного позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 05.07.2017; визнання недійсним договору іпотеки №14017/ЮКР/0-І-3/02-1 від 19.12.2017; припинення та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку №24027765; припинення та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження №24027623.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, пред'явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Окрім того, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов'язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1- 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову спрямовані на зменшення ризику відчуження спірного майна третім особам.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом позову, не порушить прав та охоронюваного законом інтересів відповідачів чи інших осіб, які не є учасниками справи, не призведе до втручання у діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія" чи погіршення стану його майна, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника про те, що позивач не був стороною жодного правочину, а також на те, що позивач як юридична особа створений та зареєстрований 10.05.2018, тоді як правочини та реєстраційні дії, які ним оспорюються вчинялись у липні та грудні 2017 року, оскільки у даному випадку суд не вирішує спір по суті, а лише встановлює наявність або відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відносно доводів апелянта про те, що позивачем пред'явлено немайновий позов про визнання недійсними договорів, скасування рішення державного реєстратора та виключення записів із державного реєстру прав, і імовірне рішення у даній справі не передбачає здійснення дій щодо його виконання (в тому числі і примусового), колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у даному випадку, позивач мав намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Посилання скаржника на залишення позовної заяви без руху із зазначенням, на думку апелянта, про те що позовна заява не містить точних відомостей про предмет позову, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки прохальна частина позовної заяви свідчить про те, що предметом цього спору є приміщення ХХ (позиції 1 -11), загальною площею 192,7 м.кв в житловому будинку А-16 по просп.Миру,3 у м.Дніпро, стосовно якого місцевим господарським судом і вжито заходи забезпечення позову.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, прийнятому з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Балівська будівельна компанія" відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 у справі №904/4800/18 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 26.12.2018.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя І.О.Вечірко

Суддя О.В.Березкіна