РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2018Справа № 910/15207/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників судового процесу:

від позивача Подоприголов В.Є. (адвокат);

від відповідача не з'явилися.

В судовому засіданні 11.12.2018 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено 17.12.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

13 листопада 2018 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 08.11.2018 року до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення штрафу за договором про надання послуг № 10031/ПЗ-2018 від 14.02.2018 року в сумі 7488,04 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень 04 копійки).

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням з боку відповідача, як перевізника за договором про надання послуг № 10031/ПЗ-2018 від 14.02.2018 року, зобов'язань щодо своєчасної доставки вантажів за залізничною накладною № 37556693 від 18.04.2018 року, за залізничними накладними №№ 41875022, 41875048, 41852765, 41852781, 41852773 від 17.05.2018 року, за залізничними накладними №№ 41798943, 41798984, 41799008, 41798976, 41798935, 41798968, 41798992 від 15.05.2018 року, внаслідок чого позивач просить стягнути на його користь штраф за порушення строків доставки вантажів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/15207/18 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання у справі призначено на 11.12.2018 року.

05.12.2018 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив № НЮ-14/2728 від 30.11.2018 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що вагони були доставлені до станції призначення з простроченням не з вини залізниці. Разом з відзивом відповідачем подано клопотання № НЮ-14/2729 від 30.11.2018 року про зменшення розміру штрафних санкцій на 50% до розміру 3744,02 грн.

В судовому засіданні 20.11.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 11.12.2018 року не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" (надалі - позивач, замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (надалі - відповідач, перевізник) укладено договір про надання послуг № 10031/ПЗ-2018 (надалі - договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

У квітні - травні 2018 року відповідач здійснював перевезення вантажів, які оформлені залізничними накладними №№ 37556693, 41875022, 41875048, 41852765, 41852773, 41852781, 41798943, 41798984, 41799008, 41798976, 41798935, 41798968, 41798992, вантажоодержувачем яких був позивач.

Згідно зазначених залізничних накладних Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" було здійснено перевезення вантажу, одержувачем якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн", а саме зі станцій:

- Ямниця до станції призначення Березино здійснено перевезення вантажу (цемент) за залізничною накладною 37556693;

- Ізмаїл до станції призначення Березино здійснено перевезення вантажу (залізничні вагони) за залізничними накладними №№ 41875022Н1875048;

- Чорноморськ - Порт до станції призначення Попелюхи здійснено перевезення вантажу (залізничні вагони) за залізничними накладними №№ 41852765, 41852773, 41852781;

- Чорноморськ - Порт до станції призначення Попелюхи здійснено перевезення вантажу (залізничні вагони) за залізничними накладними №№ 41798943, 41798984,41799008, 41798976, 41798935;

- Чорноморськ - Порт до станції призначення Попелюхи здійснено перевезення вантажу (залізничні вагони) за залізничними накладними №№ 41798968, 41798992.

За залізничною накладною № 37556693 від 18.04.2018 року відправленням зі станції Ямниця вантаж був повинен прийти до станції призначення Березино (відстань 1092 км) 25.04.2018 року, а прибув 17.05.2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 16:00 год. до 16:40 год. 17.05.2018 року, що підтверджується відміткаою в графі 49 вказаної накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 17.05.2018 року в 17:36 год., що підтверджується відмітками в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничними накладними №№ 41875022, 41875048 від 17.05.2018 року відправленням зі станції Ізмаїл вантаж був повинен прийти до станції призначення Березино (відстань 142 км) 19.05.2018 року, а прибув 23.05.2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 12:33 год. до 15:43 год. 23.05.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 вказаних накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 23.05.2018 року о 17:03 год., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних.

За залізничними накладними №№ 41852765, 41852781, 41852773 від 17.05.2018 року відправленням зі станції Чорноморськ - Порт вантаж був повинен прийти до станції призначення Попелюхи (відстань 300 км) 20.05.2018 року, а прибув 24.05.2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 07:00 год. до 09:01 год. 24.05.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 24.05.2018 року в 09:22 год., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних.

За залізничними накладними №№ 41798943, 41798984, 41799008, 41798976, 41798935 від 15.05.2018 року відправленням зі станції Чорноморськ - Порт вантаж був повинен прийти до станції призначення Попелюхи (відстань 300 км) 18.05.2018 року, а прибув 29.05.2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 05:00 год. до 07:47 год. 29.05.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 29.05.2018 року в 08:29 год., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних.

За залізничними накладними №№ 41798968, 41798992 від 15.05.2018 року відправленням зі станції Чорноморськ - Порт вантаж був повинен прийти до станції призначення Попелюхи (відстань 300 км) 18.05.2018 року, а прибув 29.05.2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 05:00 год. до 07:47 год. 29.05.2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 29.05.2018 року в 08:29 год., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних.

Позивач вказує, що відповідачем при здійсненні перевезень вантажів були порушені строки доставки вантажів, а саме:

- прострочення доставки вантажу за залізничною накладною № 37556693 від 18.04.2018 року складає 21 (двадцять одну) добу;

- прострочення доставки вантажу за залізничними накладними №№ 41875022, 41875048 від 17.05.2018 року складає 3 (три) доби;

- прострочення доставки вантажу за залізничними накладними №№ 41852765, 41852781, 41852773 від 17.05.2018 року складає 3 (три) доби;

- прострочення доставки вантажу за залізничними накладними №№ 41798943, 41798984, 41799008, 41798976, 41798935 від 15.05.2018 року складає 10 (десять) діб;

- прострочення доставки вантажу за залізничними накладними №№ 41798968, 41798992 від 15.05.2018 року складає 10 (десять) діб.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів за вказаними накладними, визначені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв'язку із чим просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 7488,04 грн. штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України.

Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензіями щодо сплати штрафу за прострочення доставки вантажу, втім відповідач залишив вказані претензії без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 10031/ПЗ-2018 від 14.02.2018 року, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором перевезення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року затверджено Статут залізниць України, який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Таким чином, відповідачем взято на себе зобов'язання з перевезення вантажу на підставі складених залізничних накладних, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000. № 644 (зі змінами та доповненнями) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п. 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів).

Згідно з п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

За вимогами п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Судом встановлено, що у відповідності до календарних штемпелів на залізничних накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, прострочення доставки вантажу складає:

- за залізничною накладною № 37556693 від 18.04.2018 року складає 21 (двадцять одну) добу;

- за залізничними накладними №№ 41875022, 41875048 від 17.05.2018 року складає 3 (три) доби;

- за залізничними накладними №№ 41852765, 41852781, 41852773 від 17.05.2018 року складає 3 (три) доби;

- за залізничними накладними №№ 41798943, 41798984, 41799008, 41798976, 41798935 від 15.05.2018 року складає 10 (десять) діб;

- за залізничними накладними №№ 41798968, 41798992 від 15.05.2018 року складає 10 (десять) діб.

Відповідно до розрахунку позивача, загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вагонів складає 7488,04 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку суми штрафу, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, відповідає приписам Статуту залізниць України та Правилам обчислення термінів доставки вантажу.

Таким чином, оскільки факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 7488,04 грн.

Щодо клопотання № НЮ-14/2729 від 30.11.2018 року про зменшення розміру штрафних санкцій на 50% до розміру 3744,02 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 №6-100цс14.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов'язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 Господарського кодексу України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов'язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов'язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов'язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов'язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов'язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов'язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов'язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб'єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов'язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Враховуючи що відповідачем не надано суду належних доказів щодо поважності причин неналежного виконання зобов'язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість, доведеність та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Тверська, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Горького, 48-Б, кв. 2) грошові кошти: штрафу за договором про надання послуг № 10031/ПЗ-2018 від 14.02.2018 року - 7488,04 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень 04 копійки) та судовий збір - 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.12.2018р.

Суддя О.В. Котков