ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2847/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо- комерційна фірма "Старк", с.Старовірівка Харківської області
про стягнення 124401,00грн.
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 31.10.2018

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №267 від 21.05.2018

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Старк" (надалі - відповідач) про стягнення 124401,00грн. штрафу.

На підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач при оформленні залізничної накладної №44497519 невірно вказав адресу одержувача вантажу, а тому згідно статей 118, 122 Статуту залізниць України має сплатити штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

05 листопада 2018 року від відповідача надійшов відзив, у якому він зазначив, що неправильне зазначення у залізничній накладній назви населеного пункту було обумовлено лише його перейменуванням, однак фактична адреса місцезнаходження вантажоодержувача залишилася незмінною. Разом із тим, залізницею було застосовано максимально можливий розмір штрафу, який передбачено нормами Статуту залізниць України. У зв'язку з тим, що позивач не поніс будь-яких збитків, відповідач, на підставі статей 233 ГК України та 551 ЦК України, просив зменшити розмір штрафних санкцій до 24880,20грн., тобто до однократної провізної плати.

У підготовчому засіданні 13.11.2018 судом оголошено перерву до 04.12.2018.

19 листопада 2018 року від відповідача надійшло доповнення до відзиву, в якому він зазначив, що позивачем невірно обраховано розмір штрафу, оскільки він має визначатися виходячи лише з розміру провізної плати, яка зазначена в графі 31 залізничної накладної. Однак позивач при нарахуванні штрафу включив до бази нарахування штрафу додаткові платежі. Отже, відповідач просив суд зменшити розмір штрафу та задовольнити позовні вимоги в розмірі 14421,00грн. (в розмірі однократної провізної плати, яка вказана в графі 31 залізничної накладної).

Ухвалою від 22.11.2018 змінено дату призначеного підготовчого засідання на 05.12.2018.

У підготовчому засіданні 05.12.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 12.12.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Також, повідомив, що за час розгляду справи відбулася зміна організаційно-правової форми позивача з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, у зв'язку з чим на даний час позивачем у справі є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

У зв'язку з цим, суд зазначає, що статтею 108 ЦК України встановлено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи. Таким чином, Акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Враховуючи викладене, позивачем у даній справі слід вважати Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідач у судовому засіданні просив зменшити розмір штрафу до розміру однієї провізної плати, а саме: 14421,00грн., посилаючись на відсутність збитків у позивача у зв'язку із невірним зазначенням адреси вантажоодержувача у залізничній накладній.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників сторін, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

13 квітня 2018 року зі станції Старовірівка Південної залізниці позивачем було здійснено групове відправлення вагонів згідно залізничної накладної №44497519 на станцію Правда Придніпровської залізниці.

У графі 4 даної залізничної накладної відповідачем зазначено найменування та адресу одержувача вантажу, а саме: Публічне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш", Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Українська, буд.4.

Відповідно до графи 31 залізничної накладної №44497519 загальна сума провізної плати склала 14421,00грн. (4807,00грн. за вагон №67858563, 4807,00грн. за вагон №67144915, та 12494,00грн. за вагон №67845164).

16 квітня 2018 року при прибутті групової відправки №44497519 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, яка зазначена відправником у накладній, не відповідає адресі ПАТ "Дніпровагонмаш".

Станцією Правда Придніпровської залізниці було складено акт загальної форми №3 (Форма ГУ-23) №1120 від 16.04.2018, в якому зафіксовано факт невірного зазначення позивачем в накладній №44497519 від 13.04.2018 адреси одержувача, а також зазначено про затримку вагонів до з'ясування вірної адреси.

16 квітня 2018 року станцією призначення Правда Придніпровської залізниці на станцію відправлення Старовірівка Південної залізниці було відправлено телеграму №НР38 про невірно зазначену адресу одержувача в накладній.

На підставі телеграми відповіді №НР206 від 16.04.2018 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній №44497519 зроблено виправлення адреси одержувача (Дніпропетровська обл., м.Дніпродзержинськ, вул.Українська, буд.4) на вірну адресу: Дніпропетровська область, м.Камянське, вул.Українська, буд.4.

Враховуючи викладені обставини, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України просить стягнути на свою користь 124401,00грн. штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Згідно п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

Відповідно до вимог статті 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України зазначений штраф передбачений у розмірі п'ятикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення.

Матеріалами справи підтверджено факт неправильного зазначення відповідачем адреси одержувача вантажу у накладній №44497519, у зв'язку з чим позивач обґрунтовано застосував до відповідача штраф на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України.

Разом із тим, суд не погоджується з розміром даного штрафу, який визначений позивачем у позовній заяві.

Так, статтею 118 Статуту залізниць України чітко регламентовано, що штраф визначається у розмірі п'ятикратної вартості саме провізної плати.

Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 №138), визначено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Згідно з Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів "Пояснення щодо заповнення накладної" провізна плата зазначається в графі 31 накладної.

З накладної №44497519 вбачається, що в графі 31 провізна плата визначена в розмірі 14421,00грн.

Таким чином, розмір штрафу за допущене відповідачем порушення має складати 72105,00грн. (14421,00грн. х 5).

Суд вважає необґрунтованим здійснення позивачем нарахування штрафу, виходячи із загальної суми платежів за перевезення в розмірі 24880,20грн. (графа 34 накладної №44497519), оскільки це суперечить положенням статті 118 Статуту залізниць України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 72105,00грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до розміру однієї провізної плати, тобто до 14421,00грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні судом питання про зменшення пені слід враховувати не самий лише розмір збитків, які були спричинені правопорушенням, але й "інші обставин, які мають істотне значення".

Зокрема, статтею 233 ГПК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, суду в обов'язковому порядку слід враховувати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Втім, відповідачем не надано суду доказів, зокрема, знаходження підприємства у тяжкому фінансовому стані або виникнення інших суттєвих негативних наслідків для інтересів відповідача у зв'язку із сплатою штрафу в установленому законодавством розмірі.

Суд також враховує, що зазначення у залізничній накладній невірної адреси вантажоодержувача відбулося з вини самого відповідача.

Так, зміна найменування населеного пункту Дніпродзержинськ на Кам'янське відбулася згідно постанови Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" від 19.05.2016, яка набрала чинності 03.06.2016.

Отже, назва даного населеного пункту була змінена майже за два роки до здійснення відповідачем відправлення вантажу, а тому він мав можливість та був зобов'язаний зазначити у залізничній накладній вірну адресу вантажоодержувача.

Норми вищевказаної постанови, а також положення Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", на виконання якого було здійснено перейменування, не дозволяють використовувати стару назву населених пунктів нарівні з новим найменуванням.

Станом на 13.04.2018 в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо підприємства вантажоодержувача - ПАТ "Дніпровагонмаш" (код 05669819) також містилися відомості про його місцезнаходження саме за адресою: 51925, Дніпропетровська обл., м.Камянське, Заводський район, вул.Українська, буд.4.

Необхідно зазначити й те, що з акту загальної форми №1120 від 16.04.2018, складеного на станції Правда Придніпровської залізниці, вбачається, що до моменту з'ясування вірної адреси вантажоодержувача виникла необхідність у затриманні вагонів №№67858563, 67144915, 67845164.

Даний факт спростовує твердження відповідача про те, що допущене ним порушення при оформленні накладної не спричинило будь-яких збитків або інших негативних наслідків для позивача. В той же час, невиправдане утримання вагонів на залізничній станції фактично створює перешкоди для нормальної діяльності підприємства залізниці.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано необхідності зменшення розміру штрафу в 5 разів, тобто до розміру однієї провізної вартості.

Суд також вважає необґрунтованими доводи відповідача про застосування позивачем "максимально можливого" розміру штрафних санкцій. Так, статтею 118 Статуту залізниць України штраф встановлено лише в єдиному можливому розмірі, а саме: в розмірі п'ятикратної провізної плати. При цьому, збільшення або зменшення розміру штрафу залізницею залежно від ступеню допущеного відправником вантажу порушення при заповненні накладної законодавцем не передбачено.

Підсумовуючі вищевикладене, суд не знаходить достатніх підстав для зменшення розміру штрафу за клопотанням відповідача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Старк" (63631, Харківська область, Шевченківський район, с.Старовірівка, вул.Кар'єрна, буд.1Б, код 30926071) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, код ВП 40081237) 72105,00грн. штрафу, 1093,16грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_3