ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" грудня 2018 р.Справа № 5023/5847/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю: ліквідатора - Корольов В.В.

представника ТОВ ФК Поліс - Гамей В.В.

ОСОБА_4

розглянувши заяву ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016 р.) з урахуванням уточнень

розглянувши справу

за заявою фізичної особи - підприємця Ринського Владислава Леонідовича, м. Харків
до фізичної особи - підприємця Ринського Владислава Леонідовича, м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 20.07.2011 р. ФОП Ринського В.Л. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шинкарчука А.В.

Ухвалою суду від 12.12.2013 р. звільнено Шинкарчука А.В. від виконання обов'язків ліквідатора ФОП Ринського В.Л., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капустіна В.В.

19.01.2015 р. Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулось до місцевого господарського суду з заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, укладеного за результатами аукціону (з урахуванням уточненої заяви від 10.08.2015р.), в якій просило суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 15.10.2011р., укладений між ФОП Ринським В.Л. в особі арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. та громадянином ОСОБА_8, щодо реалізації нежитлових приміщень першого поверху в літері "А-5" №47-1, №47-2, №47-3 загальною площею 80, 1кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5.

Ухвалою суду від 29.05.2015 р. звільнено Капустіна В.В. від виконання обов'язків ліквідатора у даній справі, призначено ліквідатором ФОП Ринського В.Л. - арбітражного керуючого Корольова В.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2015 р. залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.12.2015р. було задоволено заяву ПАТ "ВТБ Банк"; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15.10.2011р., укладений між ФОП Ринським В.Л. в особі арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. та гр.ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. в реєстрі за №992 на підставі протоколу проведення прилюдних торгів №7 від 26.07.2011р. щодо реалізації нежитлових приміщень першого поверху в літері "А-5" №47-1, №47-2, №47-3 загальною площею 80,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_6.

09.08.2016 р. до суду від ліквідатора надійшла заява про визнання за Ринським В.Л. права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. А-5, загальною площею 80,1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7, та витребувати від ОСОБА_10 на користь Ринського В.Л. вищевказаних нежитлових приміщень.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2016 (суддя Яризько О.В.) було задоволено заяву ліквідатора ФОП Ринського В.Л. арбітражного керуючого Корольова В.В.; визнано за Ринським Владиславом Леонідовичем право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. А-5, загальною площею 80,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_8; витребувано від ОСОБА_10 на користь Ринського Владислава Леонідовича нежитлові приміщення 1-го поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. А-5, загальною площею 80,1 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 .

До суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.11.2016 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2016 та прийнято нове рішення, яким заяву ліквідатора ФОП Ринського В.Л. арбітражного керуючого Корольова В.В. задоволено; визнано за Ринським Владиславом Леонідовичем право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №47-1, 47-2, 47-3 в літ. А-5, загальною площею 80,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_8; витребувано від ОСОБА_10 на користь Ринського Владислава Леонідовича нежитлові приміщення 1-го поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. А-5, загальною площею 80,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 .

Апеляційним господарським судом було скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 10.11.2016 р. у даній справі з підстав порушення норм процесуального права, які полягали в тому, що подальших набувачів спірного майна, а саме - ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не було залучено місцевим господарським судом до участі у справі, тобто фактично місцевий господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Разом з тим, переглянувши справу в апеляційному порядку, у відповідності до приписів статті 101 та пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.), суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення заяви ліквідатора боржника арбітражного керуючого Корольова В.В. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Харківської області від 10.11.2016 р. та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 р., ОСОБА_12 звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2017 р. касаційну скаргу ОСОБА_10 б/н від 21.04.2017 задоволено, скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.11.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017; справу № 5023/5847/11 в частині розгляду заяви ліквідатора Корольова В.В. №29/1-5023/5847 від 02.08.2016 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області в іншому складі суду, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_10 б/н від 20.03.2017 на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.11.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 у справі №5023/5847/11 - припинено.

Скасовуючи ухвалу господарського суду Харківської області від 10.11.2016 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 р. Вищий господарський суд України в своїй постанові від 04.07.2017 р. зазначив, що даний спір виник між особою, стосовно якої порушено справу про банкрутство - ФОП Ринським В.Л., та не учасником провадження у справі про банкрутство, а саме фізичною особою ОСОБА_10 з приводу відновлення порушеного володіння спірними нежитловими приміщеннями шляхом їх вилучення у натурі у порядку статті 388 ЦК України (витребування майна з чужого незаконного володіння) та виходячи з характеру спірних правовідносин, який виник суто із цивільних правовідносин, не пов'язаних із банкрутством ФОП Ринського В.Л., суди попередніх інстанцій помилково не врахували суб'єктний склад сторін такого спору, де особа, стосовно якого порушено провадження у справі про банкрутство, фактично є позивачем, а фізична особа, яка не є учасником провадження у справі про банкрутство, відповідно,- відповідачем, і дійшли передчасного висновку про підвідомчість справи господарським судам України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 04.09.2017 р., у зв'язку з недопустимістю повторної участі в розгляді справи судді Яризько В.О., відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, був призначений повторний автоматизований розподіл заяви за вх. № 26308 у справі №5023/5847/11.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями заява за вх. № 26308 у справі № 5023/5847/11 призначена для розгляду судді Швидкіну А.О.

Ухвалою суду від 06.09.2017 р. заяву ліквідатора ФОП Ринського В.Л. - арбітражного керуючого Корольова В.В. про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016 р.); було прийнято та призначено до розгляду та залучено ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до участі у справі в межах розгляду вищезазначеної заяви ліквідатора.

Відповідно до матеріалів справи, 23.11.2017 р. ліквідатор ФОП Ринського В.Л. арбітражний керуючий Корольов В.В. звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_10 (треті особи: ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ТОВ "ФК "Поліс") про визнання за Ринським В.Л. права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. "А-5", загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, проспект Науки, 27, та витребування від ОСОБА_10 на користь Ринського В.Л. вищезазначених нежитлових приміщень.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.01.2018 р. у справі № 638/17854/17 (номер провадження 2/638/990/18) позовну заяву ліквідатора ФОП Ринського В.Л. - арбітражного керуючого Корольова В.В. до ОСОБА_10, треті особи: ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ТОВ "ФК "Поліс" про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння повернуто позивачу. Повертаючи позовну заяву позивачу, Дзержинський районний суд міста Харкова виходив із того, що позовна заява подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Судом на підставі даних Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено, що постановою Апеляційного суду Харківської області у справі №638/17854/17 (провадження № 22-ц/790/1711/18) апеляційну скаргу ліквідатора ФОП Ринського В.Л. - арбітражного керуючого Корольова В.В. - задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова, постановлену 11.01.2018 р. - скасовано.

Скасовуючи ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 11.01.2018 р. у справі № 638/17854/17 (номер провадження 2/638/990/18) Апеляційний суд Харківської області зазначив, що ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Корольов В.В. подав позовну заяву не від імені ФОП Ринського В.Л., а від свого імені для забезпечення виконання повноважень, які надані йому як ліквідатору ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, у зв'язку з чим підстав для повернення поданої ним позовної заяви у Дзержинського районного суду міста Харкова не було.

19.03.2018 р. до суду від ліквідатора надійшла заява про залишення без розгляду раніше наданої заяви про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016 р.).

Ухвалою суду від 24.04.2018 р. враховуючи висновки Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 18.07.2017 р., суд провадження з розгляду заяви ліквідатора (вих. №30/1-5023/5847 від 02.08.2016 р., вх. № 26299 від 09.08.2016 р.) про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 24.04.2018р. у справі №5023/5847/11 скасовано та направлено справу на розгляд до господарського суду Харківської області.

10.07.2018 р. матеріали справи повернулись до господарського суду Харківської області.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.07.2018 р. у зв'язку з недопустимістю повторної участі в розгляді справи судді Швидкіна А.О. відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, був призначений повторний автоматизований розподіл заяви за вх. № 26308 у справі №5023/5847/11.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями заява за вх. № 26308 у справі № 5023/5847/11 призначена для розгляду судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 17.07.2018 р. призначено заяву ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016 р.) до розгляду на 18.09.2018 р., залучено до участі у справі № 5023/5847/11 в межах розгляду заяви ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016р.) ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_10, зобов'язано ліквідатора надати до суду правове та документальне обґрунтування наданої заяви, з урахуванням висновків, викладених у постанові Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 р., зобов'язано ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 надати відзиви на заяву ліквідатора з правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції.

Судове засідання, призначене на 18.09.2018 р., не відбулось у зв'язку із направленням справи до Верховного Суду за касаційною скаргою ОСОБА_10 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 р.

Постановою Верховного суду від 17.10.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_10 від 17.07.2018 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі № 5023/5847/11 залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі № 5023/5847/11 залишено без змін.

У своїй постанові, Верховним судом зазначено, що враховуючи спрямованість Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також беручи до уваги те, що до повноважень ліквідатора банкрута відноситься обов'язок вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає правомірним висновок суду апеляційної інстанції про те, що заява ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння має розглядатись у межах даної справи про банкрутство.

Враховуючи повернення справи до господарського суду Харківської області, суд призначив заяву ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016 р.) до розгляду на 04.12.2018 р.

29.11.2018 р. до суду від ліквідатора надійшли уточнення (вх. № 33489 від 29.11.2018 р.) до заяви (вх.. № 34748 від 12.12.2018 р.). , згідно яких він просить суд:

- визнати за Ринським Владиславом Леонідовичем (61103, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. «А-5», загальною площею 81,3 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_9, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101;

- витребувати від ОСОБА_10 (адреса: 61058, АДРЕСА_2) на користь Ринського Владислава Леонідовича (61103, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. «А-5», загальною площею 81,3 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_10 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101, які прийняті судом до розгляду.

У зв'язку з хворобою судді Усатого В.О., повідомлено про перенесення судового засідання по розгляду заяви ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016 р.), з 04.12.2018 р .на 10.12.2018 р.

В судовому засіданні 12.10.2018 р. ліквідатор в обгрунтування своєї заяви повідомив, що судом визнано недійсним договори купівлі продажу спірних приміщень, що стало підставою для їх витребування з чужого незаконного володіння.

Представник ТОВ "ФК "Поліс" підтримав заяву ліквідатора.

Представник ОСОБА_10 заперечував проти заяви ліквідатора, зазначив, що уточнення до заяви ні він ні ОСОБА_10 не отримали,тому просив відкласти розгляд заяви для можливості ознайомлення з ними.

Представник ТОВ "ФК "Поліс" заперечував проти відкладання, оскільки ліквідатором направлені уточнення до всіх учасників процесу ще 27.11.2018 р., які ТОВ "ФК "Поліс" не зважаючи на те, що знаходиться в м.Києві вже отримало, а неотримання їх ОСОБА_10 вважає навмисним.

Також, представник ТОВ "ФК "Поліс" додав, що уточнення стосуються нумерації спірних об"єктів, про що відомо ОСОБА_10, як власнику цих приміщень.

Заслухавши учасників процесу, суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_10 та оголосив перерву до 13.12.2018 р. о 09:40.

Після перерви ні ОСОБА_10 ані її представник в судове засідання не з"явилися.

Від ОСОБА_10 12.12.2018 р. надійшло клопотання про перенесення судового засідання , оскільки вона хворіє, в підтвердження цього надала висновок лікаря від 11.12.2018 р.

Від представника ОСОБА_10 ОСОБА_15 також надійшло клопотання про відкладання розгляду заяви, оскільки йому терміново необхідно бути присутнім 13.12.2018 р. о 09:30 під час слідчих дій у кримінальному провадженні.

Представник ТОВ "ФК "Поліс" та ліквідатор заперечували проти відкладання розгляду заяви, оскільки ОСОБА_10 та її представнику було надано достатньо часу для ознайомлення з наданими уточненнями.

ОСОБА_16 не заперечував проти відкладання.

Розглянувши клопотання ОСОБА_10 та її представника ОСОБА_15 про відкладання розгляд заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Суд зазначає, що ОСОБА_10 та її представник були належним чином повідомлені про перерву в судовому засіданні з 10.12.2018 р. на 13.12.2018 р., оскільки представник ОСОБА_10 ОСОБА_15 був присутній в судовому засіданні 10.12.2018 р.

Більш того, судом оголошувалося перерву до 13.12.2018 р. саме за клопотанням представника ОСОБА_10 для необхідності ознайомлення з наданими ліквідатором 29.11.2018 р. уточненнями до заяви, проте ні ОСОБА_10 ні її представник не скористалися наданим їх правом для ознайомлення з матеріалами справи, про що свідчить відсутність їх заяви на ознайомлення та відсутність відмітки про ознайомлення.

Суд вважає поважною причиною відсутність ОСОБА_10 в судових засідання та неможливість ознайомитися з матеріалами справи, оскільки нею до свого клопотання про відкладання долучено висновок лікаря про її хворобу.

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч.4 ст.60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судом встановлено, що ОСОБА_10 укладено з адвокатом ОСОБА_15 договір про надання юридичної допомоги від 31.03.2017 р. , який є чинним на цей час на підставі якого видано ордер серія ХВ № 000125 від 31.03.2017 р., та згідно якого адвокату надано , в тому числі, право здійснювати захист її прав та представництво в судах, а також і право на ознайомлення з матеріалами справи.

Однак, адвокат ОСОБА_15 не ознайомився з матеріалами справи та в підтвердження свого клопотання про відкладання розгляду справи не надав належних доказів необхідності бути присутнім під час слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України (в редакції, чинній на момент початку розгляду спору) господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Таким чином, судом створено всі умови для забезпечення всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд відмовляє ОСОБА_10 та її представнику ОСОБА_15 в задоволенні їх заяв про відкладання розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву ліквідатора з урахуванням уточнень, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник був власником нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщення першого поверху №47 - 1, 47 - 2, 47 - 3 в літ. "А - 5" заг. пл. 80, 1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_11, на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2007р. та рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25.07.2011р. у справі №2-5794.

15.10.2011 р. між колишнім ліквідатором ФОП Ринського В.Л. арбітражним керуючим Шинкарчуком А.В. та гр. ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу вищезазначених нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Купровською Я.М., відповідно до якого колишнім ліквідатором банкрута - Шинкарчуком А.В., що діяв на підставі постанови господарського суду Харківської області від 20.07.2011р., було продано ОСОБА_8 вищезазначену нерухомість за ціною 95600,00грн. (згідно з протоколом аукціону від 26.07.2011р.). Спірна нерухомість перебувала в іпотеці ПАТ ВТБ "Банк" на підставі договору іпотеки № 1541-17/07-ДЮ1 від 08.11.2007р., укладеного в забезпечення виконання умов кредитного договору №1541-17/07-СК від 08.11.2007р.

24.10.2011 р. ОСОБА_8 продав ОСОБА_11 нежитлові приміщення за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 24.10.2011 року per. № 1015, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М.

28.02.2012 р. ОСОБА_11 продав ОСОБА_17 нежитлові приміщення за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.02.2012 року рег.№ 134, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М.

29.03.2012 р. ОСОБА_11 і ОСОБА_17 уклали договір про розірвання раніше укладеного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень посвідченого Купровською Я.М., приватним нотаріусом ХМНО за per. № 134.

12.09.2012 р. ОСОБА_18 продав ОСОБА_10 нежитлові приміщення за договором купівлі-продажу від 12.09.2012 року per. № 4395 посвідченого приватним нотаріусом Васіковою Л.Є.

16.08.2017 р. ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_4 спірні нежитлові приміщення згідно договору дарування серія та номер 2776 від 16.08.2017 р., який був залучений до участі у розгляді справи ухвалою суду від 07.09.2017 р.

Даний договір було розірвано та знов спірні приміщення зареєстровано за ОСОБА_10 (державна реєстрація 25.09.2017 р.)

Суд констатує, що із численних інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дрежавного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, які заходяться в матеріалах справи, спірні приміщення, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. А-5, загальною площею 80,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 змінили нумерацію та площу та стали нежитловими приміщеннями 1-го поверху № 1,2,3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7, реєстраційний номер нерухомого майна: 101..

Однак, дослідивши надані довідки судом встановлено, що підставою для виникнення права власності ОСОБА_10 як на приміщення 1-го поверху № 47-1, 47-2, 47-3 в літ. А-5, загальною площею 80,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 так і на нежитловими приміщеннями 1-го поверху № 1,2,3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 є договір купівлі продажу серія та номер 4395 від 12.09.2012 р., видавник: Васікова Л.Є., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, що свідчить про те, що це одне і теж майно.

Суд констатує, що ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2015 р. залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.12.2015р. було задоволено заяву ПАТ "ВТБ Банк"; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 15.10.2011р., укладений між ФОП Ринським В.Л. в особі арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. та гр.ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Купровською Я.М. в реєстрі за №992 на підставі протоколу проведення прилюдних торгів №7 від 26.07.2011р. щодо реалізації нежитлових приміщень першого поверху в літері "А-5" №47-1, №47-2, №47-3 загальною площею 80,1 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_6.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

За приписами статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння не з їхньої волі іншим шляхом.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння.

У постанові від 11.06.2014 року у справі №6-52цс14 Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Суд зазначає, що оскільки первісний договір купівлі-продажу від 15.10.2011, укладений між ліквідатором боржника та ОСОБА_8, за яким спірне приміщення вибуло з власності боржника, визнано недійсним в судовому порядку, то суд ввважає, що воно вибуло з володіння власника поза його волею, тому підстава, на якій придбане вказане майно наступними набувачами у ланцюгу наступних угод, згодом відпала, отже особа, за якою зареєстровано право власності на момент звернення ліквідатора із заявою про повернення спірного майна в порядку ст. 388 ЦК України, зобов'язана повернути майно.

Водночас, Верховний суд своєю постановою від 17.10.2018 р. остаточно вирішив питання щодо підсудності розгляду заяви ліквідатора.

Отже, враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, суд зазначає, що спірне нерухоме майно не вибувало із власності боржника, ФОП Ринського В.Л., відтак право даної особи на витребування вказаного майна в порядку ст.388 ЦК України підлягає захисту з урахуванням правового статусу ФОП Ринського В.Л. як боржника в даній справі про банкрутство, від імені якого діє ліквідатор, арбітражний керуючий Корольов В.В.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншого особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на визнання в судовому порядку недійсним договору купівлі-продажу спірних приміщень від 15.10.2011 року, власником таких приміщень є ОСОБА_20, від імені якого діє ліквідатор, якому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надані відповідні повноваження. На виконання покладених на ліквідатора обов'язків та в межах наданих повноважень ліквідатор правомірно звернувся до господарського суду із заявою в порядку статті 388 ЦК України про витребування майна, такі вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 14.10.2014 у справі №923/318/13, від 11.06.2014 у справі №6-52цс14, від 02.11.2016 у справі №6-2161цс16, у постанові Вищого господарського суду України від 26.10.2016 у справі № 39/55-09.

Частиною першою статті 25 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, з моменту відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора, останній не лише наділений правом на звернення до суду із заявою про повернення (витребування) майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, але й зобов'язаний вчиняти вищезазначені дії в силу приписів статті 25 Закону про банкрутство.

Таким чином, враховуючи, що право власності на спірне майно належить Ринському В.Л., однак таке право власності не визнається іншими особами, про що свідчить реєстрація права власності за іншою особою, суд вважає обгрунтованими та правомірними вимоги ліквідатора про визнання за Ринським В.Л. права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. «А-5», загальною площею 81,3 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_10, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101 та про витребування даного майна в ОСОБА_10 на користь Ринського В.Л. у зв"язку з чим задовольняє їх в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013р.), ст. ст. 388, 392 ЦК України, ст. 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_10 в задоволенні клопотання про відкладання розгляду заяви (вх.. № 34748 від 12.12.2018 р.).

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_21, як представника ОСОБА_10, про відкладання розгляду заяви (вх.. № 34751 від 134.12.2018 р.).

Задовольнити заяву ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. № 26308 від 09.08.2016 р.)

Визнати за Ринським Владиславом Леонідовичем (61103, Харків, АДРЕСА_3, код НОМЕР_3) право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1,2,3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7, реєстраційний номер нерухомого майна: 101..

Витребувати від ОСОБА_10 (61058, АДРЕСА_4, код НОМЕР_2). на користь Ринського Владислава Леонідовича (61103, Харків, АДРЕСА_3, код НОМЕР_3) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1,2,3 в літ. А-5, загальною площею 81,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7, реєстраційний номер нерухомого майна: 101..

Копію ухвали направити ліквідатору, банкруту, кредиторам, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_4

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 17.12.2018 р.

Суддя Усатий В.О.