ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" грудня 2018 р. Справа № 907/574/16

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Львівської області від 27.04.2017 (суддя Щигельська .О.І., повний текст складено 04.05.2017)

у справі № 907/574/16

за позовом фізичної особи-підприємця Минди Василя Юрійовича, смт. Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача-1 Приватного підприємства «Інтеграл Інвестиції», м. Львів

до відповідача-2 Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів», м. Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5, смт. Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Екостандарт-М», м. Маріуполь Донецької області

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватного підприємства «Ужгород-М», смт.Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області

про зобов'язання зняти обтяження та заборони відчуження накладені на майно та земельні ділянки

та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Інтеграл Інвестиції», м.Львів

до відповідача-1 фізичної особи-підприємця Минди Василя Юрійовича, смт.Чинадієво Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача-2 Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області, м. Мукачево Закарпатської області

про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом скасування записів про припинення іпотеки

ВСТАНОВИВ:

11.12.2018 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Львівської області від 27.04.2017 у справі №907/574/16.

В своїй апеляційній скарзі скаржник зазначила, що вона є особою, яка не брала участі у розгляді справи, проте оскаржуване рішення впливає на її права та інтереси, оскільки стосується її спільної сумісної власності разом із чоловіком Миндою В.Ю., який є стороною у даній справі.

До апеляційної скраги скаржником було долучено наступні клопотання: про поновлення строку на апеляційне оскарження, про звільнення її від сплати судового збору, а також про витребування доказів з матералів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається із змісту ч.1. ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків. зокрема, подання апеляційної скарги особою, не залученою до участі в справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки.

Таким чином, колегія суддів констатує факт пропущення ОСОБА_2 строку на оскарження судового рішення у даній справі більше, ніж на півтора року, та, зважаючи на положення ст. 261 ГПК України, вважає за доцільне надати оцінку доводам скаржника про поважність причин пропуску цього строку та вирішити питання про можливість його поновлення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 обгрунтовує наступним: 1) про дану судову справу скаржнику стало відомо лише 21.11.2018, оскільки до цього часу Минда В.Ю. не повідомляв її про правочини, які він укладав щодо спільного нерхуомого майна та про судові спори, які стосувалися цього майна; 2) зі змістом судового рішення скаржник ознайомилася лише 26.11.2018.

Відповідно до ст. 73 та 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В підтвердження доводів свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 не подає жодного доказу, а обмежується лише згадкою про отримання 21.11.2018 усної інформації від свого чоловіка, Минди В.Ю., про судову справу №907/574/16.

Колегія суддів вважає ці доводи скаржника не підтвердженими та такими, що не можуть бути взяті до уваги при вирішенні клопотання про поновлення строку.

Колегія суддів наголошує на тому, що судове рішення стосується прав та інтересів усіх учасників судового процесу і необґрунтоване поновлення судом ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження цього рішення через півтора року після спливу такого строку і без наявності доказів, які підтверджують поважність пропуску скаржником цього строку, може порушити як права інших учасників судового процесу, так і принцип правової певності судового рішення, що відображений у практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі "Бурмареску проти Румунії").

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити на підставі п.4 ч.1 ст. 261 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 27.04.2017 у справі №907/574/16.

2. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Львівської області від 27.04.2017 у справі №907/574/16 - відмовити.

3. Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Львівської області від 27.04.2017 у справі № 907/574/16 з доданими до неї матеріалами та поштовим конвертом (всього на 67 арк.).

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік