ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 Справа №914/2036/18

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Кіри О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Веда-Т», Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар», Львівська область, м.Моршин,

про: стягнення заборгованості;

ціна позову: 463500грн.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 представник (ордер від 01.08.2018р. серія КВ №431775);

Відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

01.11.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Веда-Т» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» про стягнення заборгованості; ціна позову: 463500грн.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує неналежним виконанням Відповідачем ОСОБА_2 поставки від 08.06.2016р. №0806201 в частині оплати.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.11.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 20.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.11.2018р. у даній справі суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; призначити судове засідання з розгляду спору по суті на 05.12.2018р.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

Процесуальні права та обовязки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердив представник Позивача в судовому засіданні, йому відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про розяснення прав та обовязків до суду не надходило.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з'явився, подав клопотання (вх. №46529/18), у якому просить суд долучити до матеріалів справи письмові докази в підтвердження судових витрат Позивача на правову допомогу та Розрахунок витрат на правову допомогу (вх. №46603/18), позовні вимоги підтримав, в судовому засіданні надав усні пояснення з обґрунтуванням підстав до задоволення позову, аналогічні до викладених в позовній заяві, надав оригінали документів, належним чином завірені копії яких долучено до позовної заяви для огляду судом, зазначив про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Позивача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог. ОСОБА_3 клопотання та Розрахунок оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Окрім того, Позивачем подано вступне слово Позивача (вх. №46528/18), у якому спростовує доводи Відповідача, покладені ним в основу своїх заперечень проти позовних вимог та обґрунтовує розмір судових витрат, які Позивач поніс у зв'язку із розглядом справи в господарському суді.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, явка визнавалась обовязковою, вимог ухвали суду у даній справі належним чином не виконав, про причини невиконання суду не повідомив.

Позиція Позивача:

Позивач, просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 463500грн. суми основного боргу за ОСОБА_2 поставки від 08.06.2016р. №08062016.

Позиція Відповідача:

Відповідач у поданому 20.11.2018р. до суду за вх. №44470/18 Відзиві на позовну заяву від 19.11.2018р. вих. №286 проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав систематичного порушення Відповідачем строків поставки товару за договором, внаслідок чого Позивач був позбавлений можливості здійснювати оплату такого товару, а також надіслання ОСОБА_4 управлінням офісу великих платників податків ДФС України на адресу Позивача листів від 15.06.2018р. №25154/10/28-10-48-07, від 22.06.2018р. вих. №27164/10/28-10-48-07 та від 24.07.2018р. вих. №31096/10/28-10-48-06, на підставі яких Відповідач прийняв рішення про призупинення оплати поставленого за ОСОБА_2 товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання Відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника Відповідача за наявними у справі матеріалами.

За результатами дослідження наданих Учасниками справи доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

08.06.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веда-Т» (надалі Позивач, Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» (надалі Відповідач, Покупець) укладено Договір поставки №08062016 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобовязувався на підставі погоджених обома Сторонами Графіків п.3.2. ОСОБА_2 передавати (поставляти) в порядку, на умовах та в терміни, що передбачені ОСОБА_2 товари, матеріали (надалі товар) в асортименті, кількості, якості та за цінами відповідно до Додатків та Додаткових угод, які є невідємними частинами ОСОБА_2, а Покупець зобовязувався прийняти товар і вчасно його оплатити в порядку та на умовах, передбачених ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 1.2. ОСОБА_2 строки поставки визначаються відповідно до Графіків поставки, які затверджуються Сторонами у вигляді Додатку або Додаткової угоди до ОСОБА_2, які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 3.1. ОСОБА_2 Сторонами встановлено, що поставка товару здійснюється партіями на умовах INKOTERMS2000: DDU Львівська область, м.Моршин, вул.Геологів, 12а (склад Покупця). поставка товару можлива лише після погодження Сторонами еталона зразка товару, крім випадку поставки пробних партій для проведення тестування товару.

Відповідно до пункту 3.2. ОСОБА_2 Постачальник поставляє товар на підставі щомісячних графіків поставки (надалі Графік), що подаються Покупцем за підписом уповноваженої особи, скріпленим печаткою по факсу на номер 044-430-29-43 (з наступним направленням двох примірників оригіналів) за три календарних дні до початку кожного місяця і підтверджуються Постачальником за підписом уповноваженої особи скріпленим печаткою, протягом двох календарних днів з дня отримання, шляхом направлення підписаного Графіку Покупцю на факс 03-260-622-88 (з наступним поверненням одного примірника оригіналу Покупцю). У випадку, якщо протягом двох календарних днів з моменту відправлення Графіку Постачальнику, останній не надіслав обґрунтованих заперечень щодо Графіку, такий Графік вважається затвердженим зі сторони Постачальника.

Відповідно до пункту 3.3. ОСОБА_2 Постачальник за ОСОБА_2 зобовязувався поставити Покупцю товар в зазначений у Графіку термін. Датою поставки вважається дата підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної та скріплення його підпису печаткою.

Пунктом 3.4. ОСОБА_2 визначено, що на кожну партію товару Постачальник зобов'язується надавати Покупцю наступні належним чином оформлені оригінали документів на товар, а саме рахунок, товаротранспортна накладна, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат якості (якісне посвідчення). Сертифікат відповідності та висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи надається Постачальником один раз на кожен вид товару.

Відповідно до пункту 3.6. ОСОБА_2 перехід права власності і ризиків випадкової загибелі або пошкодження товару, в обсязі партії поставки від Постачальника до Покупця, відбувається в момент підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної на товар та його скріплення його підпису печаткою.

Згідно пункту 4.1. ОСОБА_2 ціна товару зазначається в Додатку №1 до ОСОБА_2, який є невідємною його частиною. Ціна товару включає в себе вартість доставки та витрати, передбачені для умов INKOTERMS2000, зазначених в пункті 3.1. ОСОБА_2 або додаткових угодах до нього.

Відповідно до пункту 4.2. ОСОБА_2 покупець сплачує ціну кожної партії товару протягом терміну, наведеного в Додатку №1 до ОСОБА_2.

Згідно пунктів 4.4. і 4.5. ОСОБА_2 розрахунки між Сторонами здійснюються національній валюті України гривні безготівково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Усі спори, що виникають між Сторонами при виконанні ОСОБА_2 вирішуються шляхом переговорів. У випадку неможливості досягнення домовленості шляхом переговорів, спір підлягає передачі на розгляд господарського суду за місцезнаходженням відповідача (п.8.1. ОСОБА_2).

Пунктом 9.1. ОСОБА_2 встановлено, що Договір набирає чинності з 08.06.2016р. та діє до 31.12.2016р. включно, а в частині невиконаних зобов'язань до повного їх виконання.

Додатком від 08.06.2016р. №1 до ОСОБА_2 Сторонами погоджено, що за ОСОБА_2 буде поставлятись піддон-євро згідно ГОСТ 9557-87 ціною 127грн. за штуку без врахування податку на додану вартість. Оплата партії товару протягом пятнадцяти днів з дати поставки.

Додатком від 15.01.2018р. №8 до ОСОБА_2 Сторонами встановлено, що за ОСОБА_2 буде поставлятись піддон-євро згідно ГОСТ 9557-87 ціною 180грн. за штуку без врахування податку на додану вартість. Оплата партії товару протягом пятнадцяти днів з дати поставки.

Додатком від 01.03.2018р. №9 до ОСОБА_2 Сторонами встановлено, що за ОСОБА_2 буде поставлятись піддон-євро згідно ГОСТ 9557-87 ціною 200грн. за штуку без врахування податку на додану вартість. Оплата партії товару протягом пятнадцяти днів з дати поставки.

Додатком від 15.05.2018р. №10 до ОСОБА_2 Сторонами встановлено, що за ОСОБА_2 буде поставлятись піддон-євро згідно ГОСТ 9557-87 ціною 206грн. за штуку без врахування податку на додану вартість. Оплата партії товару протягом пятнадцяти днів з дати поставки.

ОСОБА_3 Договір та Додатки до нього підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що в період з 26.12.2017р. по 26.06.2018р. ним поставлено Відповідачу товар за ОСОБА_2 на загальну суму 10822072,80грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями підписаних повноважними представниками та завірених відтисками печаток юридичних осіб Сторін ОСОБА_2 ОСОБА_5 накладних, Податкових накладних, Товарно-транспортних накладних, а також виставлених Позивачем Відповідачу рахунків на оплату.

Так, Позивачем в підтвердження факту здійснення поставок товару за ОСОБА_2 та отримання такого товару в грудні 2017р. Відповідачем долучені ОСОБА_5 накладна №РН-0000208 від 26.12.2017р. на суму 126000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000209 від 26.12.2017р., Товарно-транспортна накладна №0208 від 26.12.2017р., Податкова накладна №18 від 26.12.2017р.;

в січні 2018р.: ОСОБА_5 накладна №РН-0000002 від 11.01.2018р.на суму 126000грн. Рахунок-фактура №СФ-0000002 від 11.01.2018р. Товарно-транспортна накладна №02 від 11.01.2018р. Податкова накладна №2 від 11.01.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000010 від 26.01.2018р.на суму 151200грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000010 від 26.01.2018р. Товарно-транспортна накладна №10 від 26.01.2018р. Податкова накладна №10 від 26.01.2018р.;

в березні 2018р.: ОСОБА_5 накладна №РН-0000032 від 09.03.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000032 від 09.09.2018р. Товарно-транспортна накладна №032 від 09.03.2018р. Податкова накладна №5 від 09.03.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000037 від 16.03.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000037 від 16.03.2018р. Товарно-транспортна накладна №037 від 16.03.2018р. Податкова накладна №9 від 16.03.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000036 від 16.03.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000036 від 16.03.2018р. Товарно-транспортна накладна №036 від 16.03.2018р. Податкова накладна №10 від 16.03.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000042 від 26.03.2018р.на суму 168000грн. Рахунок-фактура №СФ-0000042 від 26.03.2018р. Товарно-транспортна накладна №042 від 26.03.2018р. Податкова накладна №15 від 26.03.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000045 від 29.03.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000045 від 29.03.2018р. Товарно-транспортна накладна №045 від 29.03.2018р. Податкова накладна №18 від 29.03.2018р.;

в квітні 2018р.: ОСОБА_5 накладна №РН-0000046 від 02.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000046 від 02.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №046 від 02.04.2018р. Податкова накладна №1 від 02.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000047 від 02.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000047 від 02.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №047 від 02.04.2018р. Податкова накладна №2 від 02.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000049 від 03.04.2018р.на суму 168000грн. Рахунок-фактура №СФ-0000049 від 03.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №049 від 03.04.2018р. Податкова накладна №4 від 03.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000051 від 04.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000051 від 04.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №051 від 04.04.2018р. Податкова накладна №6 від 04.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000052 від 05.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000052 від 05.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №052 від 05.04.2018р. Податкова накладна №7 від 05.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000054 від 12.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000054 від 12.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №054 від 12.04.2018р. Податкова накладна №9 від 12.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000055 від 13.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000055 від 13.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №055 від 13.04.2018р. Податкова накладна №10 від 13.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000056 від 16.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000056 від 16.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №056 від 16.04.2018р. Податкова накладна №11 від 16.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000057 від 16.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000057 від 16.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №057 від 16.04.2018р. Податкова накладна №12 від 16.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000063 від 20.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000063 від 20.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №063 від 20.04.2018р. Податкова накладна №19 від 20.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000064 від 20.04.2018р. Рахунок-фактура №СФ-0000064 від 20.04.2018р.на суму 168000грн.; Товарно-транспортна накладна №064 від 20.04.2018р. Податкова накладна №18 від 20.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000067 від 25.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000067 від 25.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №067 від 25.04.2018р.; Податкова накладна №22 від 25.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000068 від 26.04.2018р.на суму 168000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000068 від 26.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №068 від 26.04.2018р. Податкова накладна №23 від 26.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000069 від 27.04.2018р.на суму 150000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000069 від 27.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №069 від 27.04.2018р. Податкова накладна №24 від 27.04.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000070 від 28.04.2018р.на суму 152640грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000070 від 28.04.2018р. Товарно-транспортна накладна №070 від 28.04.2018р. Податкова накладна №25 від 28.04.2018р.;

в травні 2018р.: ОСОБА_5 накладна №РН-0000073 від 02.05.2018р. на суму 168000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000073 від 02.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №073 від 02.05.2018р.; Податкова накладна №2 від 02.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000074 від 03.05.2018р. на суму 150000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000074 від 03.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №074 від 03.05.2018р.; Податкова накладна №3 від 03.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000076 від 03.05.2018р. на суму 168000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000076 від 03.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №076 від 03.05.2018р.; Податкова накладна №5 від 03.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000077 від 04.05.2018р. на суму 168000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000077 від 04.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №077 від 04.05.2018р.; Податкова накладна №6 від 04.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000078 від 05.05.2018р. на суму 150000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000078 від 05.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №078 від 05.05.2018р.; Податкова накладна №7 від 05.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000081 від 08.05.2018р. на суму 150000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000081 від 08.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №081 від 08.05.2018р.; Податкова накладна №10 від 08.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000082 від 10.05.2018р. на суму 168000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000082 від 10.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №082 від 10.05.2018р.; Податкова накладна №11 від 10.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000083 від 11.05.2018р. на суму 150000грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000083 від 11.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №083 від 11.05.2018р.; Податкова накладна №12 від 11.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000086 від 15.05.2018р. на суму 168000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000086 від 15.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №086 від 15.05.2018р.; Податкова накладна №15 від 15.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000087 від 17.05.2018р. на суму 150000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000087 від 17.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №087 від 17.05.2018р.; Податкова накладна №16 від 17.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000088 від 17.05.2018р.. на суму 168000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000088 від 17.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №088 від 17.05.2018р.; Податкова накладна №17 від 17.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000089 від 17.05.2018р. на суму 168000грн; Рахунок-фактура №СФ-0000089 від 17.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №089 від 17.05.2018р.; Податкова накладна №18 від 17.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000090 від 19.05.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000090 від 19.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №090 від 19.05.2018р.; Податкова накладна №19 від 19.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000093 від 21.05.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000093 від 21.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №093 від 21.05.2018р.; Податкова накладна №22 від 21.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000095 від 24.05.2018р. на суму 173040грн; Рахунок-фактура №СФ-0000095 від 24.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №095 від 24.05.2018р.; Податкова накладна №24 від 24.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000096 від 24.05.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000096 від 24.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №096 від 24.05.2018р.; Податкова накладна №25 від 24.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000099 від 30.05.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000099 від 30.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №099 від 30.05.2018р.; Податкова накладна №28 від 30.05.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000102 від 31.05.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000102 від 31.05.2018р.; Товарно-транспортна накладна №102 від 31.05.2018р.; Податкова накладна №32 від 31.05.2018р.;

в червні 2018р.:

ОСОБА_5 накладна №РН-0000104 від 01.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000104 від 01.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0104 від 01.06.2018р.; Податкова накладна №1 від 01.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000105 від 01.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000105 від 01.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0105 від 01.06.2018р.; Податкова накладна №2 від 01.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000106 від 01.06.2018р. на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000106 від 01.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0106 від 01.06.2018р.; Податкова накладна №3 від 01.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000108 від 04.06.2018р.на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000108 від 04.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0108 від 04.06.2018р.; Податкова накладна №5 від 04.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000109 від 05.06.2018р. на суму 173040грн; Рахунок-фактура №СФ-0000109 від 05.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0109 від 05.06.2018р.; Податкова накладна №6 від 05.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000111 від 06.06.2018р. на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000111 від 06.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0111 від 06.06.2018р.; Податкова накладна №7 від 06.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000112 від 06.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000112 від 06.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0112 від 06.06.2018р.; Податкова накладна №8 від 06.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000110 від 07.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000110 від 07.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0110 від 07.06.2018р.; Податкова накладна №9 від 07.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000113 від 08.06.2018р. на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000113 від 08.06.2018р.; Товаро-транспортна. накладна №0113 від 08.06.2018р.; Податкова накладна №10 від 08.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000114 від 08.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000114 від 08.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0114 від 08.06.2018р.; Податкова накладна №11 від 08.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000117 від 11.06.2018р.на суму 166860.грн; Рахунок-фактура №СФ-0000117 від 11.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0117 від 11.06.2018р.; Податкова накладна №14 від 11.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000118 від 11.06.2018р. на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000118 від 11.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00118 від 11.06.2018р.; Податкова накладна №15 від 11.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000119 від 12.06.2018р. на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000119 від 12.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00119 від 12.06.2018р.; Податкова накладна №16 від 12.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000120 від 12.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000120 від 12.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00120 від 12.06.2018р.; Податкова накладна №17 від 12.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000122 від 14.06.2018р. на суму 166860грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000122 від 14.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0122 від 14.06.2018р.; Податкова накладна №19 від 14.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000123 від 14.06.2018р. на суму 166860грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000123 від 14.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №0123 від 14.06.2018р.; Податкова накладна №20 від 14.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000124 від 14.06.2018р. на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000124 від 14.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00124 від 14.06.2018р.; Податкова накладна №21 від 14.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000127 від 18.06.2018р. на суму 154500грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000127 від 18.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00127 від 18.06.2018р.; Податкова накладна №24 від 18.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000128 від 19.06.2018р. на суму 166860грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000128 від 19.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00128 від 19.06.2018р.; Податкова накладна №25 від 19.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000131 від 22.06.2018р. на суму 166860грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000131 від 22.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00131 від 22.06.2018р.; Податкова накладна №28 від 22.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000133 від 22.06.2018р. на суму 173040грн; Рахунок-фактура №СФ-0000133 від 22.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00133 від 22.06.2018р.; Податкова накладна №30 від 22.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000134 від 23.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000134 від 23.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00134 від 23.06.2018р.; Податкова накладна №31 від 23.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000136 від 25.06.2018р. на суму 154252,80грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000136 від 25.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00136 від 25.06.2018р.; Податкова накладна №33 від 25.06.2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000137 від 26.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000137 від 26.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00137 від 26.06.2018р.; Податкова накладна №34 від 26.06. 2018р.; ОСОБА_5 накладна №РН-0000138 від 26.06.2018р. на суму 173040грн.; Рахунок-фактура №СФ-0000138 від 26.06.2018р.; Товарно-транспортна накладна №00138 від 26.06.2018р.; Податкова накладна №35 від 26.06.2018р.

Відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань з оплати поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем товару за ОСОБА_2 належним чином не виконав, сплатив на користь Позивача 10358572,80грн., що підтверджується Випискою з банківського рахунку Позивача за період з 01.01.2018р. по 23.10.2018р.

Актом звірки розрахунків між Сторонами від 04.08.2018р. за період з 25.12.2017р. по 03.08.2018р. встановлено сальдо на користь Позивача 463500грн. ОСОБА_3 підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін ОСОБА_2. Належні, достатні та допустимі докази повної чи часткової сплати Відповідачем вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, станом на час розгляду справи по суті Сторонами суду не заявлені та не подані.

З підстав наведеного Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 463500грн. суми основного боргу з оплати поставленого за ОСОБА_2 товару.

Відповідач у поданому 20.11.2018р. до суду за вх. №44470/18 Відзиві на позовну заяву від 19.11.2018р. вих. №286 проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав систематичного порушення Відповідачем строків поставки товару за договором, внаслідок чого Позивач був позбавлений можливості здійснювати оплату такого товару.

Окрім того, як на підставу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог, Відповідач покликається на те, що ОСОБА_4 управлінням офісу великих платників податків ДФС України на адресу Позивача надіслано листи від 15.06.2018р. №25154/10/28-10-48-07, від 22.06.2018р. вих. №27164/10/28-10-48-07 та від 24.07.2018р. вих. №31096/10/28-10-48-06, у яких вимагалось подати первинні документи бухгалтерського обліку та інші докази в підтвердження існування господарських відносин між Сторонами у справі. На підставі вказаних листів Відповідач прийняв рішення про призупинення оплати поставленого за ОСОБА_2 товару.

Так, листом від 15.06.2018р. №25154/10/28-10-48-07 Львівське управління офісу великих платників податків ДФС України звернулось до Відповідача із вимогою про надання засвідчених уповноваженою особою Відповідача із проставленням печатки копій документів, що стосуються безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків із Позивачем.

Окрім того, у листі йдеться про те, що згідно з результатами опрацювання податкової інформації та аналізу ланцюга з ідентифікацією за найменуванням (характеристиками) товару (робіт, послуг), виникли сумніви щодо реальності вчинення правочинів між Позивачем та Відповідачем. ОСОБА_3 свідчить про недотримання Відповідачем п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, пункту 3 абзацу третього п.п.73.3.ст.73, п.п.78.1.4. п. 78.4 ст.78 Податкового кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1245. Аналогічну мотивацію витребування від Відповідача документів містять ОСОБА_4 управління офісу великих платників податків ДФС України від 22.06.2018р. вих. №27164/10/28-10-48-07 та від 24.07.2018р. вих. №31096/10/28-10-48-06.

Окрім того, з вказаних підстав Відповідач заперечує проти стягнення з нього на користь Позивача судових витрат у справі.

Позивачем у поданому 05.12.2018р. за вх. №46528/18 Вступному слові Позивача зазначається, що орган ДФС висловив припущення щодо реальності господарських операцій, а в даному випадку факти поставки Позивачем Відповідачу товару за ОСОБА_2 підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку та звітності.

Окрім того, Позивач акцентує увагу на тому, що органи ДФС не наділені правом визнавати нікчемними укладені між учасниками господарських правовідносин правочини, або робити однозначні висновки про їх нереальність. В той же час, ані Договір ані дії органу ДФС у встановленому чинним законодавством України порядку не оскаржені та не скасовані.

Щодо заперечень Відповідача проти стягнення судових витрат у справі Позивач зазначає, що, згідно укладеного між Позивачем та Адвокатом договору, гонорар Адвоката за надання послуг з підготовки позовної заяви складає 881грн. за одну годину, за надання послуг з представництва Позивача в суді 3800грн. за одне судове засідання, Позивачем подано належні, достатні та допустимі докази в підтвердження факту понесення таких витрат, а відтак, вказані витрати підлягають розподілу між Сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

При цьому суд зазначає, що підписання Відповідачем ОСОБА_5 накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст.9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами ч. 1 ст. 692 ЦК України. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012).

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у пункті 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

З підстав наведеного суд критично оцінює доводи Відповідача, покладені ним в основу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог, оскільки порушення Відповідачем п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, пункту 3 абзацу третього п.п.73.3.ст.73, п.п.78.1.4. п. 78.4 ст.78 Податкового кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1245, з підстав чого Листами ОСОБА_4 управління офісу великих платників податків ДФС України від 15.06.2018р. №25154/10/28-10-48-07, від 22.06.2018р. вих. №27164/10/28-10-48-07 та від 24.07.2018р. вих. №31096/10/28-10-48-06 в нього витребовувались документи в підтвердження факту здійснення господарських відносин з Позивачем, жодним чином не спростовують взятих на себе договірних зобов'язань щодо оплати поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем товару за ОСОБА_2.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень, від жодного Учасника справи не надходило клопотання про витребування доказів, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що матеріалами справи підтверджено факт порушення Відповідачем порядку і строку виконання грошового зобов'язання з оплати поставленого за ОСОБА_2 товару, беручи до уваги наявність вини Відповідача щодо оплати вартості товару з порушенням встановленого ОСОБА_2 порядку і строку здійснення платежів, перевіривши розрахунок суми боргу суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 463500грн. суми основного боргу зі сплати поставленого за ОСОБА_2 товару є мотивованими та обґрунтованими, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018р.рік» установлено у 2018р.році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у звязку із розглядом справи судові витрати в розмірі 6952,50грн. у вигляді сплаченого за подання до господарського суду позовної заяви судового збору, 3524грн. гонорару адвоката за підготовку позовної заяви з метою звернення Позивача до господарського суду, а також витрат та представництво інтересів Позивача в суді з розрахунку 3800грн. за одне судове засідання. Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту здійснення інших судових витрат Позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Як доказ сплати судових витрат Позивач подав Платіжне доручення від 15.08.2018р. №3393 про сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду в розмірі 6952,50грн. Оригінал вказаного платіжного доручення є додатком №2 до позовної заяви.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

01.08.2018р. між адвокатом ОСОБА_1 (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Веда Т» (Клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги б/н (надалі Договір від 01.08.2018р.), за умовами якого (п.1.1. та 1.2.) Адвокат бере на себе зобов'язання щодо підготовки позовної заяви з метою звернення Клієнта в господарський суд Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» про стягнення заборгованості за ОСОБА_2 поставки №0806201 від 08.06.2016 в розмірі 463500грн., а також представництво інтересів Клієнта в господарському суді Львівської області під час розгляду справи, провадження в якій буде порушено за наслідками подання до суду позовної заяви, зазначеної в пп. 1.1.1. п. 1.1. цього ОСОБА_2.

Відповідно до п.1.3. ОСОБА_2 від 01.08.2018р. гонорар Адвоката за надання послуг з підготовки позовної заяви, зазначеної в пп. 1.1.1. п. 1.1. цього ОСОБА_2, за домовленістю сторін складає 3524грн. (з розрахунку 4 години роботи адвоката за ставкою 881грн./год., визначеної з урахуванням рішень Ради адвокатів Чернігівської області №57 від 16.02.2018р.та Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018р. щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару) та сплачується на рахунок Адвоката, вказаний в цьому ОСОБА_2, в якості попередньої оплати.

Пунктом 1.4. ОСОБА_2 від 01.08.2018р. гонорар Адвоката за надання послуг з представництва інтересів Клієнта в суді (участь в одному судовому засіданні, незалежно від його тривалості та результатів (в т.ч. при знятті справи з розгляду, про що адвоката завчасно не було повідомлено і як наслідок він прибув у визначений раніше час до суду)) під час розгляду справи, зазначеної в п. 1.1. цього ОСОБА_2, за домовленістю сторін складає 3800, 00 грн./І судове засідання та сплачується на рахунок Адвоката, вказаний в цьому ОСОБА_2, протягом 5 календарних днів від дати підписання акту наданих послуг.

Згідно пункту 1.5. ОСОБА_2 від 01.08.2018р. сума гонорару, визначена п. 1.4. цього ОСОБА_2, включає компенсацію витрат на відрядження, в тому числі добових витрат (витрати, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи: 0,1 розміру МЗП, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день - 372,30 грн.; вартість білетів на проїзд з м. Київ в обидва напрямки; при необхідності проживання в готелі - вартість проживання та харчування в готелі класу 4* компенсується окремо.

ОСОБА_3 Договір підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток Сторін ОСОБА_2 від 01.08.2018р.

Розрахунком витрат на правову допомогу (вх. №46603/18) Позивач повідомив суд про те, що сума судових витрат, понесених Позивачем у зв'язку із розглядом справи господарським судом становить 12886грн. та складається із 3524грн. витрат на підготовку судової справи до розгляду, 3800грн. гонорару за представництво інтересів Позивача в судовому засіданні 20.11.2018р., 3800 гонорару за представництво інтересів Позивача в судовому засіданні 05.12.2018р. та 1762грн. витрат на підготовку письмових пояснень (Вступного слова Позивача).

В підтвердження сплати 3524грн. гонорару адвоката за підготовку позовної заяви з метою звернення Позивача до господарського суду Позивачем долучено до позовної заяви Платіжне доручення від 15.08.2018р. №3392 на суму 3524грн. Оригінал вказаного Платіжного доручення є додатком №6 до позовної заяви.

Окрім того, клопотанням від 05.12.2018р. вх. №46529/18 Позивач долучив до матеріалів справи Рахунки на оплату послуг Адвоката від 15.08.2018р. №1 на суму 3524грн., від 08.11.2018р. №2 на суму 3800грн. та від 28.11.2018р. №3 на суму 5562грн., а також виписки з банківського рахунку Адвоката, а також квитки на потяг Київ Львів від 20.11.2018р. №ю7я-т1-0 вартістю 358,75грн., від 04.12.2018р. №жц9-т1-1 вартістю 358,75грн. та Львів Київ від 20.11.2018р. №цф4-т1-0 вартістю358,75грн., від 05.12.2018р. №2пу-т1-1 вартістю 358,75грн.

Належних, достатніх та допустимих доказів понесення інших судових витрат Позивачем суду не заявлено та не подано.

ОСОБА_1 є адвокатом та представником Позивача у справі, що підтверджується Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27.03.2012р. №4915, ОСОБА_2 від 01.08.2018р. б/н про надання правничої допомоги та Ордером від 01.08.2018р. серії КВ №431775.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України).

Станом на час розгляду справи по суті клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката Відповідачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи таке клопотання відсутнє.

Окрім того, суд зазначає що Відповідач наданим чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористався.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу 1 ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, недоведення Відповідачем розміру понесених у справі судових витрат суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 6952,50грн. та 12886грн. судових витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягнути з Відповідача на користь Позивача 6952,50грн. судового збору та 12886грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 42, п. 1, 3 ч. 1 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76,-79, 80, 81, 86, 129, 165, 205, 216, 222, 235, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 179, 193, 216, 218 Господарського кодексу України, ст.ст.3, 6, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 551, 610-612, 627, 629, 632, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» (82482, Львівська область, м.Моршин, вул.Геологів, буд.12А; ідентифікаційний код 22415322) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веда Т» (07352, Київська область, Вишгородський район, с.Лютіж, вул.Вітряного, буд.15-Б, кімн.1; ідентифікаційний код 37868074) 463500грн. суми основного боргу, 6952,50грн. судового збору та 12886грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 17.12.2018р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.