ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" грудня 2018 р. м. Київ Справа № 925/54/18

Господарський суд Київської області у складі судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Національного банку України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» с.Мліїв Городищенського району Черкаської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива», м.Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки

У судовому засіданні беруть участь:

представник позивача: ОСОБА_1 (довіреність №18-0014/19783 від 06.04.2018);

представник відповідача: ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги б/н від 06.04.2018, ордер серії КС№358181 від 16.04.2018);

представник третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність №10-13 від 15.02.2018)

ВСТАНОВИВ:

19.02.2018 до Господарського суду Черкаської області звернувся Національний банк України (далі-позивач) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» (далі-відповідач, ТОВ «ІК «Агросоюз-РП») про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.01.2018 зазначена заява була передана за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області (далі-суд).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018 відповідний позов передано до розгляду судді Янюк О.С., яка прийняла його до свого провадження та призначила до розгляду на 16.04.2018, про що було постановлено відповідну ухвалу від 14.03.2018.

На підставі ст. 183 ГПК України у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 07.05.2018.

07.05.2018 відповідачем було заявлено суду клопотання про призначення судової експертизи, проведення якої, просив доручити Незалежному інституту судових експертиз. Клопотання обґрунтовує тим, що оцінка надана позивачем, суперечить вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності в Україні» та не відображає реальну, дійсну ринкову вартість іпотечного майна. Крім того, відповідач у своєму клопотанні зазначив, що ТОВ «ІК «Агросоюз-РП» оплату судової експертизи гарантує в повному обсязі у відповідності до закону.

Так, ухвалою суду від 21.05.2018 задоволено клопотання відповідача та призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі КНДІСЕ). Відповідно до п.8 зазначеної ухвали, витрати по проведенню експертизи покладено на ТОВ «ІК «Агросоюз-РП». Провадження у справі зупинено.

21.06.2018 до суду звернувся КНДІСЕ із листом, у якому зазначив про необхідність погодження строку виконання та оплати експертизи, направлення клопотання експерта, у звязку з чим провадження у справі 925/54/18 було поновлено та призначено до розгляду зазначені питання.

Ухвалою суду від 16.07.2018, зокрема, погоджено строк виконання судової експертизи; зобовязано ТОВ «ІК «Агросоюз-РП» протягом 45 календарних днів (з дня визначеного п.1.13 Інструкції) здійснити попередню оплату експертизи відповідно до рахунку від 15.06.2018 №14236; зупинено провадження у даній справі та надіслано останню до КНДІСЕ.

24.09.2018 до суду повернулись матеріали справи №925/54/18 із листом КНДІСЕ №12126/18-42 від 29.09.2018 із змісту якого вбачається, що ухвала суду від 21.05.2018 залишена без виконання, оскільки попередня оплата експертизи проведена не була.

У той же час, 07.05.2018 ТОВ «ІК «Агросоюз-РП» самостійно звернулось до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4 із листом щодо проведення експертного оціночно-будівельного дослідження нерухомих будівель, стягнення на які просить звернути позивач. На підтвердження зазначеної обставини суду було надано на огляд оригінал експертного висновку №11922/14733-14739 від 27.06.2018, який було оглянуто судом під час підготовчого засідання 19.11.2018.

Проаналізувавши вказані дії відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, обов'язковість судового рішення, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

При цьому суд наголошує на положеннях ст. 326 ГПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами ч. 2-3 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ГПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходами процесуального примусу, згідно зі ст. 132 ГПК України, є, зокрема, штраф.

Відповідно до п.п. 1 ч.1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема, невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Так, у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 762,00 грн.

Як зазначалось вище, ухвалами суду від 21.05.2018 та від 16.07.2018, зокрема, зобовязано ТОВ «ІК «Агросоюз-РП» здійснити попередню оплату експертизи. Проте, вказані ухвали відповідачем виконані не були, належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-77 ГПК України на підтвердження неможливості її виконання суду надано не було. Крім того, відповідачем також не було повідомлено суд про самостійне проведення відповідної експертизи.

Зазначена обставина вказує на те, що відповідач ухилявся від вчинення дій, покладених на нього судом, що, у свою чергу, свідчить про штучне затягування судового процесу, що суперечить, зокрема, вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Крім того, у п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, ураховуючи неодноразове ігнорування ТОВ «ІК «Агросоюз-РП» вимог суду щодо здійснення попередньої оплати проведення судової експертизи, суд вважає, що належним, адекватним та співрозмірним заходом процесуального примусу до відповідача є накладення штрафу у розмірі пяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, у розмірі 8 810,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 42-43, 131-132, 135, 234-235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» (19511, Черкаська обл., Городищенський район, с.Мліїв, вул. Данила Кушніра, буд. 245, ідентифікаційний код 35013940) у дохід державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України (отримувач коштів: УК у Печерському районі 21081100, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 0007, код класифікації доходів бюджету 21081100) штраф в сумі 8 810,00грн (вісім тисяч вісімсот десять грн. 00 коп).

Стягувач: Державна судова адміністрація України (отримувач коштів: УК у Печерському районі 21081100, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 0007, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» (19511, Черкаська обл., Городищенський район, с.Мліїв, вул. Данила Кушніра, буд. 245, ідентифікаційний код 35013940)

2. Ухвала про стягнення штрафу згідно ч. 5 ст. 135 ГПК України є виконавчим документом.

3. Ухвала набирає законної сили 17.12.2018 у відповідності до ч. 1 ст. 235 ГПК України.

4. Ухвала про стягнення штрафу може бути оскаржена у відповідності до ч. 4 ст. 135, ст. 255 ГПК України.

5. Примірник ухвали надіслати Державній судовій адміністрації (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5).

6. Копію ухвали надіслати: ТОВ «Інвестиційна компанія «Агросоюз-РП» (19511, Черкаська обл., Городищенський район, с.Мліїв, вул. Данила Кушніра, буд. 245).

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 21.12.2018.