ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа№ 5011-49/217-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.;

за участю представників сторін:

ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ордер про надання правової допомоги серія КВ № 407623 від 27.11.18

ПАТ КБ "Приватбанк" - Ручко О.М., ордер про надання правової допомоги серія КС № 362152 від 28.03.18

Арбітражний керуючий Левкович О.К., посвідчення № 575 від 19.03.13

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018

у справі № 5011-49/217-2012 (суддя Івченко А.М.)

за заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 у справі № 5011-49/217-2012 визнано Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"поточним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект" на суму 2 491 070,47 грн., з яких: 1 218,00 грн. - перша черга задоволення; 2 489 852,47 грн. - четверта черга задоволення вимог, зобов'язано ліквідатора банкрута надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів відповідно до висновків суду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що поточні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" є своєчасно заявленими, розрахованими за належний період та у належному розмірі, на суму зобов'язань, що не були припинені й внесені до реєстру вимог кредиторів, й підлягають визнанню у повному обсязі - 2 489 852,47 грн. - та включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ «Бізнес-Інтелект». Місцевий суд зазначив, що саме по собі не включення суми за зобов'язанням до реєстру вимог кредиторів не припиняє відповідне зобов'язання, а лише виключає можливість відповідного кредитора приймати участь в провадженні у справі про банкрутство в якості конкурсного кредитора. Такий висновок відповідає приписам законодавства, зокрема пп. 14.1.11., ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: з) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією. Також, відповідно до ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, кредитор ОСОБА_2 08.10.2018 (згідно накладної Укрпошти Експрес) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 у справі № 5011-49/217-2012 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання його поточних грошових вимог до ТОВ "Бізнес - Інтелект" на суму 2 489 852,47 грн. - четверта черга задоволення вимог - відмовити. Одночасно скаржник порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали, повний текст ухвали отримано скаржником 28.09.2018 про що свідчить копія конверту та роздруківка з сайту Укрпошти.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі № 5011-49/217-2012 передано на розгляд колегії суддів у складі: Верховець А.А.- головуючий суддя, судді: Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

30.10.2018 суддею Доманською М.Л. заявлено самовідвід від розгляду справи №5011-49/217-2012, який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість участі судді у розгляді даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Доманської М.Л. про самовідвід у справі № 5011-49/217-2012 задоволено; матеріали справи №5011-49/217-2012 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі № 5011-49/217-2012 передано на розгляд колегії суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2018 у справі № 5011-49/217-2012 клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою - задоволено; відновлено пропущений строк для подачі апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження; cправу призначено до розгляду на 27.11.2018.

12.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_2

У зв'язку із перебуванням судді Пантелієнка В.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, автоматизованою системою було здійснено заміну судді Пантелієнка В.О.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 апеляційна скарга ОСОБА_2 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Отрюха Б.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 у справі № 5011-49/217-2012.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 оголошено перерву у справі №5011-49/217-2012 до 11.12.2018; зобов'язано ПАТ КБ "ПриватБанк" до 07.12.2018 включно надати суду детальний розрахунок суми заборгованості за кредитним договором №LLB-17 від 11.08.2008 та за договором комісії №1108/4730/IMPA від 11.08.2008 за надані грошові кошти.

07.12.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від кредитора ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення на вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про визнання поточних грошових вимог, зазначаючи, що нарахування АТ КБ "ПриватБанк" процентів за користування кредитними коштами на суму кредиту в розмірі 510 740, 00 євро - прострочена заборгованість за кредитом за договором № LBB-17 від 11.08.2008 та на суму 18 741,55 євро заборгованість за кредитом за договором комісії № 1108/4730/IMPA від 11.08.2008 року є незаконним, а заявлення з такими поточними вимогами в рамках справи про банкрутство - необґрунтованим.

10.12.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли письмові пояснення щодо розрахунку сум поточних вимог. Так в письмових поясненнях апелянт зазначає що загальна сума поточних вимог за процентами за користування кредитом, нарахованими в період процедури розпорядження майном (з 06.01.2012 по 19.09.2014) за кредитним договором № LLB-17 від 11.08.2018 та договором комісії № 1108/4730/IMPA про відкриття акредитива від 11.08.2008, становить 2 489 852,47 грн., з яких 2 458 166,67 грн. - заборгованість (проценти за користування кредитом) за кредитним договором № LLB-17 від 11.08.2008; 31 685,80 грн. - заборгованість (проценти за користування кредитом) за договором комісії №1108/4730/IMPA про відкриття акредитива від 11.08.2008.

11.12.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення від арбітражного керуючого Левкович О.К., зазначаючи що поточні вимоги АТ КБ "Приватбанк" задоволенню не підлягають, оскільки тіло кредиту є погашеним.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання його поточних грошових вимог до ТОВ "Бізнес-Інтелект" на суму 2 491 070, 47 грн., з яких: 1 218, 00 грн. - перша черга задоволення; 2 489 852, 47 грн. - четверта черга задоволення вимог - відмовити.

Ліквідатор Левкович О.К. підтримала доводи апеляційної скарги, просила суд її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у справі № 5011-49/217-2012.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні з твердженнями апелянта не погодився, зазначив що грошові кошти у розмірі 3 713 861, 01 грн. (вимоги, забезпечені заставою), визнані за АТ КБ "ПриватБанк" ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.02.2014, банк мав всі права обліковувати борг за основною сумою понад 3 714 934,01 грн. та нараховувати відповідні відсотки на нього до моменту визнання боржника банкрутом, тобто за період з 06.01.2012 - дати порушення провадження у справі по 18.09.2014 - дату, з якої боржника визнано банкрутом.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Згідно наявних матеріалів справи, Північним апеляційним господарським судом встановлено наступне.

11.08.2008 між ПАТ КБ "ПриватБанк" як позикодавцем та ТОВ "Бізнес-Інтелект" як позичальником було укладено кредитний договір LBB-17 на суму 511 490 євро та договір комісії щодо зобов'язань по акредитиву № 1108/4730/ІМРА для оплати друкарської машини Heidelberg Printmaster 74.

23.02.2009 між ПАТ КБ "ПриватБанк" (заставодержатель) та ТОВ «Бізнес-Інтелект» (заставодавець) було укладено договір застави друкарської машини Heidelberg Printmaster 74 на забезпечення зазначеного вище кредитного договору з максимальним розміром забезпеченої вимоги у сумі 3 713 861, 01 грн.

06.01.2012 ухвалою Господарського суду міста Києва за заявою ОСОБА_2 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Бізнес-Інтелект».

14.02.2012 у газеті «Голос України» було здійснено публікацію оголошення про виявлення кредиторів боржника.

25.04.2012 ухвалою Господарського суду міста Києва затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Бізнес-Інтелект» на загальну суму 1 770 666, 50 грн.

07.07.2012 ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогами про визнання його кредитором на суму 968 227,27 євро (9 570 714,41 грн).

29.08.2012 ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогами про визнання його кредитором на суму 970 660, 60 євро (9 570 714,41 грн), грунтуючись на вимогах за обома зазначеними вище договорами кредиту та комісії.

05.02.2014 ухвалою Господарського суду міста Києва, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014, ПАТ КБ "ПриватБанк" було визнано кредитором, вимоги якого підлягають внесенню окремо до реєстру вимог кредиторів на суму 3 714 934, 01 грн. вимог першої черги, з яких 3 713 861,01 грн. (сума максимальної вимоги, що забезпечується) заборгованості і 1 073 грн. - судові витрати. Інші заявлені вимоги визнано погашеними.

19.09.2014 постановою Господарського суду міста Києва припинено процедуру розпорядження майном ТОВ «Бізнес-Інтелект», припинено повноваження розпорядника майна ТОВ «Бізнес-Інтелект» - арбітражного керуючого Дячека Сергія Вікторовича, визнано банкрутом ТОВ «Бізнес-Інтелект», відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Бізнес-Інтелект».

19.11.2014 ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про визнання поточних кредиторських вимог на суму 2 489 852, 47 грн. відсотків, нарахованих за період з 06.01.2012 по 19.09.2014.

06.12.2016 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ПАТ КБ "ПриватБанк" про розгляд заяви з кредиторськими вимогами до боржника, що була заявлена 19.11.2014.

26.04.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва у задоволенні заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" з поточними кредиторськими вимогами до боржника на суму 2 489 852 грн. 47 коп. відмовлено.

26.07.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.04.2018 касаційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у справі № 5011-49/217-2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. Верховний Суд вважає, що ті доводи, що наводив ПАТ КБ "ПриватБанк" при розгляді справи в судах першої і апеляційної інстанцій, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду першої та апеляційної інстанцій їх повного дослідження, надання їм оцінки і відображення у судових рішеннях. Посилання в постанові суду апеляційної інстанції про те, що представник апелянта (ПАТ КБ «Приватбанк») не змогла пояснити природу нарахувань процентів за кредитами, є безпідставним, оскільки такі пояснення викладені письмово в заявах ПАТ КБ "ПриватБанк" від 20.03.2017 та від 10.04.2017, яким не надано судами належної оцінки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 у справі № 5011-49/217-2012 визнано АТ КБ "ПриватБанк" поточним кредитором ТОВ "Бізнес - Інтелект" на суму 2 491 070,47 грн., з яких: 1 218,00 грн. - перша черга задоволення; 2 489 852,47 грн. - четверта черга задоволення вимог.

Проте, з наведеними висновками суду першої інстанції, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не погоджується, та зазначає наступне.

В письмових поясненнях АТ КБ "ПриватБанк" обґрунтовує свої вимоги тим, що даними поточними вимогами є відсотки за користування кредитором за кредитним договором №LBB-17 від 11.08.2008 року та договору комісії № 1108/4730/IMPA від 11.08.2008 року, нараховані в період з 06.01.2012 року (дати порушення провадження у справі про банкрутство) по 19.09.2014 року (дати постанови про визнання боржника банкрутом) на суму простроченої заборгованості за кредитом за вищезазначеними договорами в розмірі 510 740,00 євро та 18 741, 55 євро відповідно. При цьому, АТ КБ "ПриватБанк" стверджує, що така заборгованість не є погашеною.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 серпня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Бізнес-Інтелект" було укладено кредитний договір №LBB-17 за умовами якого банком надано ТОВ "Бізнес-Інтелект" кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії з лімітом в розмірі 511 490,00 євро зі сплатою відсотків, винагороди і відшкодування витрат банку. Вказані грошові кошти надані для фінансування в розмірі не більше 85% експортної операції (придбання ТОВ "Бізнес-Інтелект" друкарської машинки за Експортним контрактом) та перераховані не боржнику ТОВ "Бізнес-Інтелект", а безпосередньо німецькому експортеру. Умови таких перерахувань коштів німецькому експортеру, а також фінансування та винагорода АТ КБ "ПриватБанк" визначені Договором комісії №1108/4730/IMPA, укладеного між банком та боржником 11.08.2008 року.

23 лютого 2009 року між тими самими сторонами укладено Договір застави майна, згідно умов якого ТОВ "Бізнес-Інтелект" передано в заставу в якості забезпечення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором (повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплати винагороди, пені і штрафу), а також зобов'язань, що випливають з договору комісії (зі сплати комісії за зобов'язаннями по акредитиву, за здійснення платежів, сплати комісій, погашення витрат) наступне майно - чотирьох фарбову офсетну машину Heidelberg Printmaster 74.

Згідно з п.3 договору застави, максимальний розмір вимоги, яка забезпечується за цим договором, складає 3 713 861,01 грн. У п.4 договору застави сторони погодили, що заставою за цим договором також забезпечуються вимоги заставодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги кредитора за договором і звернення стягнення на предмет застави, що зроблені заставодержателем, збитків, завданих порушенням заставодавцем умов цього договору, збитків, завданих порушенням позичальником зобов'язань за кредитним договором, витрат по реєстрації предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і внесенню змін до реєстру, витрат по нотаріальному посвідченню договору, штрафних санкцій.

Таким чином, предметом застави забезпечується виконання ТОВ "Бізнес-Інтелект" перед банком щодо сплати усіх, передбачених кредитним договором та договором комісії, платежів в порядку, передбачених умовами таких договорів.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону про банкрутство (у редакції, чинній до 18.01.2013 р.) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справ про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

При цьому, в серпні 2012 року АТ КБ "Приватбанк", з урахуванням уточнень, звернувся до суду із заявою про визнання його кредитором, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, на суму 970 660,60 євро (9 570 714, 41 грн.)

Згідно з прохальною частиною даної заяви Банк просив суд визнати його кредитором боржника з вимогами, які забезпечені заставою майна на загальну суму 970 660, 69 євро, розраховану станом на 25.06.2012 р., що еквівалентно 9 570 714, 41 грн., а саме:

За кредитним договором №LBB-17 від 11.08.2008 р.

- 204 596,00 євро - поточна заборгованість за кредитом;

- 306 144,00 євро - прострочена заборгованість за кредитом;

- 5 617, 34 євро і 236 079, 20 євро - заборгованість зі сплати відсотків;

- 128 152, 36 євро - пеня;

За договором комісії № 1108/4730/IMPA від 11.08.2008 р.

- 18 741, 55 євро - заборгованість за кредитом;

- 25 426, 10 євро - заборгованість зі сплати відсотків;

- 45 904, 14 євро - пеня.

Також, Банк просив зобов'язати розпорядника майна внести такі вимоги, які забезпечені заставою майна, окремо до реєстру вимог кредиторів та зобов'язати внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 5011-49/217-2012, зокрема, визнано ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитором ТОВ "Бізнес-Інтелект", вимоги якого підлягають окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів на суму 3 714 934,01 грн. вимог першої черги, з яких 3 713 861,01 грн. заборгованість та 1 073, 00 грн. судові витрати у справі про банкрутство.

Також в ухвалі суду зазначено, що зважаючи на норми законодавства про банкрутство та з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, а також приймаючи до уваги строк звернення АТ КБ "ПриватБанк" до суду з кредиторськими вимогами, його кредиторські вимоги за своєю правовою природою складаються з грошових вимог, що забезпечені заставою майна боржника в межах погодженої сторонами вартості предмету застави та погодженого сторонами максимального розміру вимоги, яка забезпечується, що становить 3 713 861, 01 грн., а також грошових вимог, що не охоплюються вказаною вартістю і розміром, які слід вважати конкурсними кредиторськими вимогами, строк для заявлення яких банк пропустив.

Таким чином, відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 05.02.2014 року сума грошових вимог банку, які забезпечені заставою майна боржника, визнана судом та включена до реєстру вимог кредиторів окремо. Також, відповідно до вищезазначеної ухвали суду, всі інші вимоги, в тому числі вимоги АТ КБ "ПриватБанк" про визнання його кредитором на суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 510 740, 00 євро та договору комісії в розмірі 18 741,55 євро, які за своєю правовою природою є конкурсними, - є погашеними, оскільки заявлені банком з пропуском строку, встановленого законодавством про банкрутство для заявлення вимог конкурсних кредиторів.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1 Закону України, в редакції, що діяла на момент розгляду вимог банку, погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Відтак, зобов'язання, за яким вимоги кредитора визнані погашеними, в розумінні вимог законодавства про банкрутство, є припиненими. Причому є припиненими з моменту пропуску банком строку для заявлення конкурсних вимог.

Однак, незважаючи на вимоги статті 1 та 14 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з розрахунку наявного в матеріалах справи та з пояснень банку вбачається, що банк нараховує проценти на суму 510 740,00 євро - прострочена заборгованість за кредитом за договором №LBB-17 від 11.08.2008 та на суму 18 741, 55 євро - заборгованість за кредитом за договором комісії №1108/4730/IMPA від 11.08.2008, тобто на суми заборгованості, які в розумінні вимог ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та у відповідності до ухвали Господарського суду міста Києва у даній справі від 05.02.2014 року - вважаються погашеними, а зобов'язання за ними припиненими.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що нарахування АТ КБ "ПриватБанк" процентів за користування кредитними коштами на суму кредиту в розмірі 510 740, 00 євро - прострочена заборгованість за кредитом за договором №LBB-17 від 11.08.2008 та на суму 18 741,55 євро заборгованість за кредитом за договором комісії №1108/4730/IMPA від 11.08.2008 року є незаконним, а заявлення з такими поточними вимогами в рамках справи про банкрутство - необґрунтованими.

Щодо посилань місцевого суду на п.50 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство", визначено оскільки на передбачені статтями 536 та 625 ЦК проценти та індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання не поширюється заборона на їх нарахування в період провадження справи про банкрутство, то кредитор не позбавлений права подавати додаткові вимоги щодо стягнення процентів та інфляційних втрат відповідно до порядку, встановленого Законом. Те саме стосується процентів за позику та кредит (статті 1048, 1054 та 1057 ЦК).

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з даним посиланням, звертає увагу та наголошує, що пунктом 50 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство" передбачено загальне право кредитора на нарахування передбачених статтями 536 та 625 ЦК проценти та індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання в період провадження справи про банкрутство, та право кредитора подавати додаткові вимоги щодо стягнення процентів та інфляційних втрат відповідно до порядку, встановленого Законом. Те саме стосується процентів за позику та кредит (статті 1048, 1054 та 1057 ЦК).

Проте, ані зазначена Постанова Пленуму Верховного Суду України в цілому, ані пункт 50 такої Постанови Пленуму не передбачає право кредитора нараховувати проценти на суму заборгованості, яка у відповідності до норм спеціального законодавства про банкрутство, визнана в судовому порядку погашеною.

Спростовує висновки суду першої інстанції про правомірність обліковування банком заборгованості за ТОВ "Бізнес-Інтелект" за основною сумою понад 3 713 861,01 грн. та нараховувати відповідні відсотки на нього і посилання суду першої інстанції на норми Податкового кодексу України.

По-перше, відповідно до статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Разом з цим Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (пункт 1.3 статті 1 Кодексу).

По-друге, нормами статті 14 ПКУ, на яку посилається суд першої інстанції, визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: з) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Як вже зазначалось, постановою Господарського суду міста Києва від 19.09.2014 року ТОВ "Бізнес-Інтелект" визнано банкрутом.

Тобто, з урахуванням норм спеціального законодавства у банкрутстві, та норм податкового кодексу України, суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 510 740,00 євро та за договором комісії в розмірі 18 741,55 євро є погашеними, безнадійними, а відтак і такими, на які в рамках правового поля не передбачено права та можливості нараховувати проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 240, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 у справі № 5011-49/217-2012 - задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 у справі № 5011-49/217-2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви АК КБ "ПриватБанк" про визнання грошових вимог в сумі 2 489 852, 47 грн., та на суму 2 491 070, 47, 47 грн. поточними відмовити.

4.Матеріали справи № 5011-49/217-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко