ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року

Справа № 916/432/18

м.Одеса проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної

суддів Л.В. Поліщук, І.Г. Філінюка

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ПП «Отель Токио-Стар» - не з’явився;

від ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуючої компанії холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» - Говоров І.В. – адвокат, за довіреністю, Демидович С.О. – за довіреністю;

від ДП «Сетам» - не з’явився;

від Українсько-білоруського спільного підприємства «ОдесМАЗсервіс» у вигляді ТОВ - не з’явився;

від Фонду державного майна України – не з’явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Отель Токио-Стар»

на рішення господарського суду Одеської області від 29 травня 2018 року

у справі №916/432/18

за позовом Приватного підприємства «Отель Токио-Стар»

до Відкритого акціонерного товариства «Мінський автомобільний завод» - керуюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Державне підприємство «Сетам»;

- Українсько-білоруське спільне підприємство «ОдесМАЗсервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю;

- Фонд державного майна України

про визнання укладеним договору купівлі-продажу

суддя суду першої інстанції: Цісельський О.В.,

дата і місце ухвалення рішення: 29.05.2018р., м. Одеса, господарський суд Одеської області

зала судових засідань №12

повний текст рішення складено 07.06.2018р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 17.12.2018р. згідно ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

13.03.2018р. Приватне підприємство «Отель Токио-Стар» (далі ПП «Отель Токио-Стар», позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Мінський автомобільний завод" керуюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» (далі ВАТ «МАЗ» керуюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ», відповідач) про визнання укладеним між ПП «Отель Токио-Стар» та ВАТ товариством "МАЗ" - керуюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Українсько-білоруського спільного підприємства «ОдесМАЗсервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі УБСП «ОдесМАЗсервіс» ТОВ) з протоколом розбіжностей №1 від 07.03.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.02.2018 р. ПП «Отель Токио-Стар» брало участь в електронних торгах, що проводилися ДП "Сетам" з продажу корпоративних прав у розмірі 49% статутного капіталу УБСП «ОдесМАЗсервіс» ТОВ 02.03.2018р. ПП «Отель Токио-Стар» надійшло електронне повідомлення в системі «Сетам» від організатора торгів, в якому зазначено,що позивача визнано новим переможцем електронних торгів №264446 «Добровільний продаж. Корпоративні права у розмірі 49% статутного капіталу УБСП «ОдесМАЗсервіс» ТОВ, у власності якого знаходиться комплекс нежитлових будівель та споруд загальною площею 3286,0кв.м., по лоту №263070".

Після підписання 07.03.2018р. протоколу №319473 по організації та проведенню електронних торгів по лоту №263070 позивачу надійшов електронний лист від відповідача про направлення для підписання попереднього договору купівлі-продажу. Однак позивач вважає вказаний проект договору таким що не відповідає чинному законодавству України. Зокрема, ПП «Отель Токио-Стар» зазначає, що п. 2.2 Договору в редакції відповідача про перерахування протягом 15 банківських днів валюти в доларах США не відповідає декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» та постанови НБУ №266 «Про затвердження Положення про порядок видачі індивідуальних ліцензій на переказування іноземної валюти за межі України для оплати банківських металів та проведення окремих валютних операцій» та перерахування коштів за Договором у вказаній редакції за кордон в іноземній валюті в такий період є неможливим, що робить неможливим виконання договору.

На підставі ст.181 ГК України позивачем був підписаний договір з запереченнями, що були викладені у протоколі розбіжностей №1 від 09.03.2018р., що разом з підписаним Договором був направлений відповідачу

ВАТ «Мінський автомобільний завод» - керуючої компанії холдингу «Белавтомаз» заперечував проти позовних вимог та у відзиві на позов зазначає, що у встановлені строки направив позивачу відповідь про неприйняття зазначених у протоколі розбіжностей, вважаючи що попередній Договір купівлі продажу повністю відповідає вимогам законодавства України. Відповідач також зазначив, що до укладання попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладання господарських договорів. Крім того, відповідач вказував, що на момент подання позивачем позову, між сторонами взагалі не було спору щодо укладання договору та позивач, звернувшись з даним позовом має на меті укласти договір купівлі-продажу на власних умовах, які є несприйнятливими для відповідача.

22.05.2018р. до господарського суду надійшли письмові пояснення ДП «Сетам» (організатора електронних торгів).

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.05.2018р. (суддя Цісельський О.В.) відмовлено у задоволенні позову ПП «Отель Токио-Стар» до ВАТ «МАЗ» - керуюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» про визнання укладеним договору купівлі-продажу.

Ухвалюючи вказане рішення, господарський суд зазначив:

- резидент перераховує іноземному інвестору іноземну валюту за межі України з рахунку спільної інвестиційної діяльності без індивідуальної ліцензії Національного банку України на вивезення, переказування і пересилання за межі України валютних цінностей.

- позивач як зареєстрований учасник торгів був обізнаний про самі умови проведення таких торгів та приймаючи участь у торгах, позивачем було прийнято умови проведення таких торгів;

- позивач звернувся до відповідача з протоколом розбіжностей 26.02.2018р., а відповідь про неприйняття умов, зазначених в протоколі розбіжностей отримав 19.04.2018р., тому звертаючись до суду із даним позовом 13.03.2018р., права та охоронювані законом інтереси позивача не були порушені.

13.07.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства «Отель Токио-Стар», в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків викладених у рішення господарського суду обставинам справи.

ПП «Отель Токио-Стар» зазначає, що:

-          суд дійшов помилкового висновку, що оскільки на момент звернення до суду 13.03.2018р. позивач ще не отримав відповідь відповідача від 19.04.2018р., а отже його права не були порушені при зверненні до суду. Суд порушив право на судовий захист, передбачене ст..64 Конституції України та ст..ст. 2, 4 ГПК України, оскільки, на думку скаржника за такими висновками суду може бути відмовлено всім особам у судовому захисті по укладенню договорів у разі відсутності відповіді відповідача про неприйняття умов договору.

-          позивач звернувся до суду протягом 15 днів з дня підписання протоколу у зв’язку з неможливістю сплати суми за лот (яка мала бути сплачена до 19.03.2018р.) через невідповідність договору Відповідача валютному законодавству. Таким чином, за твердженнями позивача, якби він звернувся до суду після 19.03.2018р. то втратив би статус переможця торгів.

-          позивач оскаржує не умови проведення торгів, а саме неможливість реалізувати своє право як переможця торгів на придбання майна , а тому суд невірно надав оцінку обставинам справи;

-          оскільки попередній договір не може вважатися самостійною підставою для переходу права власності на майно від позивача до відповідача, то здійснити перерахування протягом 15 банківських днів валюти в доларах США без індивідуальної ліцензії НБУ неможливо;

-          позивач звернувся до відповідача з проектом договору, виклавши вказаний проект у формі протоколу розбіжностей, тоді як законодавством не встановлено будь-яких вимог до проекту та в якій саме формі він має укладатися, а тому відповідач, отримавши вказаний проект у разі згоди з ним міг оформити його у формі єдиного документа та направити позивачу для підписання. Таким чином на думку скаржника протокол розбіжностей в редакції позивача є саме проектом договору в порядку ч.2 ст. 181 ГК України , а не є застосуванням загального порядку укладання господарських договорів.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.07.2018р. апеляційну скаргу залишено без руху, ухвалою від 02.08.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Отель Токио-Стар»; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву, заяв чи клопотання з процесуальних питань.

31.08.2018р. до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу ДП «Сетам», в якому третя особа просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін. Також у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ДП «Сетам».

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.09.2018р. призначено справу до розгляду на 02.10.2018р.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно із ч.6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018р. в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст.31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання положень абз.2 ч.6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 ГПК України, матеріали справи №916/432/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

24.10.2018р. апеляційна скарга зареєстрована відповідальним працівником відділу документообігу (канцелярії) Південно-західного апеляційного господарського суду (вх.№494/18).

У відповідності до вимог ч.1 ст.32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 19.10.2018р., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді М.А. Мишкіної, суддів Л.В.Поліщук, І.Г. Філінюка.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2018р. прийнято справу №916/432/18 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді М.А. Мишкіної, суддів Л.В. Поліщук, І.Г.Філінюка зі стадії підготовки справи до апеляційного розгляду; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань до 12.11.2018р.

07.11.2018р. до суду апеляційної інстанції поштою надійшов відзив на апеляційну скаргу ВАТ «МАЗ» - керуюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ», в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін як законне та обґрунтоване. Зокрема, відповідач зазначає, що апеляційна скарга не містить доказів наявності підстав передбачених ст.. 277 ГПК України для скасування судового рішення. Також за твердженнями відповідача, позивач звернувшись з даним позовом до суду з позовом, хоче ухилитися від укладання основного договору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018р. призначено справу до розгляду на 17.12.2018р. у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

ПП «Отель Токио-Стар» та Фонд державного майна України своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили хоча про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили і судова колегія, враховуючи те, що явка представників не визнавалася обов’язковою, вирішила розглянути скаргу за їх відсутністю.

ПП «Сетам» просив розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника підприємства.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 17.12.2018р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених скаржником та відповідачем, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 13.02.2018р. були проведені електронні торги з продажу корпоративних прав у розмірі 49% статутного капіталу УБСП «ОдесМАЗсервіс» ТОВ, у власності якого знаходиться комплекс нежитлових будівель та споруд загальною площею 3286,0 кв.м. за адресою м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 47.

Відповідно до Протоколу проведення електронних №319473 (а.с. 19-25) переможцем торгів за лотом № 263070 є ПП «Отель Токио-Стар», підстава визначення переможця - невнесення суми за придбане майно попередньо визначеним переможцем.

Листом від 07.03.2018р. №203-3-1/246 (а.с. 26-27) ВАТ «МАЗ» - керуюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» (продавець) направило переможцю торгів ПП «Отель Токио-Стар» для підписання попередній договір купівлі-продажу частки статутного капіталу УБСП «ОдесМАЗсервіс» ТОВ.

Однак, позивачем не підписано вказаний договір купівлі-продажу в запропонованій відповідачем редакції та оформлено протокол розбіжностей №1 від 09.03.2018р. до Договору . ПП «Отель Токио-Стар» вважає попередній договір в редакції відповідача таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до господарського суду.

За переконанням позивача, такий договір не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки п.2.1. Договору, передбачає оплату вартості лоту продавцю (відповідачу) у валюті дол. США за офіційним курсом НБУ на день підписання.

Крім того, п.2.2. Договору передбачено, що покупець (позивач) протягом 15 (пятнадцяти) банківських днів після укладання попереднього договору купівлі-продажу майна зобовязується перерахувати ціну продажу лоту безрахунковим переводом на рахунок Продавця.

Відповідач, в свою чергу, не погодився з умовами Договору які викладені позивачем у протоколі розбіжностей, про що повідомлено позивача листом від 19.04.2018р. №203-3-1/338.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПП «Отель Токио-Стар», господарський суд дійшов висновку, що на час звернення позивача до суду з даним позовом, права та охоронювані законом інтереси позивача порушені не були та позивач був обізнаний про умови проведення торгів.

Колегія суддів погоджується висновками господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом ст.ст. 626-628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено загальний порядок укладання господарських договорів.

Відповідно до ч. 4 ст. 181 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно ч. 5 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Можливість і порядок укладення попередніх договорів регулюються як Цивільним кодексом (ст. 635 «Попередній договір»), так і Господарським кодексом (ст. 182 «Особливості укладання попередніх договорів»).

Відповідно до ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Згідно ст.182 ГК України за попереднім договором суб'єкт господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором. Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів. У разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку. Зобов'язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не надішле проект такого договору другій стороні. Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо) не визнається попереднім договором і не породжує юридичних наслідків.

Виходячи з викладеного, правильним є висновок місцевого господарського суду, що в спірних правовідносинах не може застосовуватись ст.182 ГК України щодо загального порядку укладення господарських договорів, оскільки до укладення попередніх договорів такий порядок не застосовується в силу прямої вказівки в законі (ч.2 ст. 182 ГК України).          Колегія суддів не погоджується з аргументами скаржника, відносно того, що направлений відповідачу протокол розбіжностей до договору по суті є проектом договору, оскільки виходячи з приписів ст.649 ЦК України та ст.. 181 ГК України, протокол розбіжностей є способом вираження стороною договору своїх заперечень щодо окремих умов договору та сторона яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Таким чином, твердження скаржника, що складений ним протокол розбіжностей по суті є проектом договору є помилковими та не приймаються колегією суддів.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду про можливість перерахувати іноземну валюту за кордон без індивідуальної ліцензії НБУ на підставі попереднього договору купівлі продажу, оскільки, як також зазначає сам апелянт, відповідно до постанови НБУ №460 від 13.12.2016р. такої ліцензії не потрібно при продажі корпоративних прав іноземним інвесторам.

Слід зазначити, що підписавши протокол проведення електронних торгів від 02.03.2018р. №319473, позивач погодився з умовами придбання майна, викладеними в ньому, а саме щодо обов’язку перерахувати 6 000 000 млн. грн.. на рахунок продавця до 19.03.2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 692, ч.1 ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Згідно пунктів 7.7, 7.11 Порядку реалізації майна шляхом проведення електронних торгів (добровільний продаж) затвердженого наказом ДП «Сетам» №79 від 18.10.2016р. переможець торгів протягом 10 (десяти) банківських днів із дня, наступного після закінчення електронних торгів, зобов’язаний: підписати персоніфікований протокол та надати (надіслати) його Організатору; перерахувати кошти за придбане майно на розрахунковий рахунок Замовника, вказаний в протоколі; підписати договір купівлі-продажу майна (лоту) з Замовником; якщо правилами проведення електронних торгів передбачено розмір додаткової винагороди, сплатити таку винагороду у розмірі та на реквізити вказані в протоколі. У разі відмови переможця торгів з будь-яких причин від виконання дій вказаних у п. 7.7. цього Порядку, така відмова чи невиконання фіксуються та результати таких електронних торгів підлягають перевизначенню Організатором. Лот, по якому здійснюється перевизначення переможця, за погодженням із Замовником, може виставлятися на повторні торги, лише в разі невиконання дій вказаних у пункті 7.7. всіма Учасниками, які подавали цінові пропозиції. У подальшому Організатор має право не допускати таких Учасників до участі в наступних торгах. У разі відмови переможця від виконання дій вказаних у п. 7.7. цього Порядку протягом встановлених строків – гарантійний внесок йому не повертається і вважається винагородою Організатора, якщо договором про співпрацю між Організатором і Замовником не вказано інше. Замовник негайно надає Організатору інформацію про дотримання строків виконання чи відмову від виконання переможцем дій вказаних у п. 7.7. цього Порядку.

Отже підписання попереднього договору, надісланого покупцю в проекті, є безумовним обов’язком позивача згідно Правил, з якими він погодився прийнявши участь в електронних торгах, тому позиція ПП «Отель Токио-Стар» щодо можливості оформлення протоколу розбіжностей до попереднього договору із зміною вже визначених та погоджених умов оплати не відповідає законодавству та Порядку реалізації майна шляхом проведення електронних торгів (добровільний продаж), затвердженого наказом ДП «Сетам» №79 від 18.10.2016р.

Інші доводи апеляційної скарги ПП «Отель Токио-Стар» не свідчать про неправильність висновків місцевого господарського суду та зводяться до необхідності врегулювання розбіжностей між сторонами, необхідності застосування загального порядку укладення господарських договорів, помилковість чого правомірно та обґрунтовано визнана судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом надана належна юридична оцінка обставинам справи та прийнято обґрунтоване рішення про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстав для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів апелянта не убачається, оскільки при апеляційному розгляді справи не встановлено порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення господарського суду Одеської області від 29.05.2018р. залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284, 286-288 ГПК України,

колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 29.05.2018р. у справі №916/432/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ПП «Отель Токио-Стар».

Постанова в порядку ст. 282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 20 грудня 2018 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя І.Г. Філінюк