ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.12.2018 р. Справа № 914/851/16

Суддя Господарського суду Львівської області Запотічняк О.Д. за участю секретаря судового засідання Думин В.Я. розглянувши в судовому засіданні заяву Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу про відвід судді у справі

у справі №914/851/16

За позовом:

- Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу,

- Представництво Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, м. Львів,

До відповідача 1: Львівської міська рада, м. Львів,

До відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Львівська мрія", м. Київ,

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Міністерство культури України, м.Київ,

- Львівська обласна державна адміністрація, м.Львів,

- Відділ Держгеокадастру у м.Львові, м.Львів,

- Відкрите акціонерне товариство "Будівельно-монтажне управління "Львівгазифікація",

м. Львів,

про визнання недійним ухвал Львівської міської ради від 01.10.2015 р. № 5302 та від 21.05.2015 р. № 4671 в частині п. 2; визнання недійним договору оренди земельної ділянки.

За участю представників:

від позивача 1: Шейхет Мейлах Гершович;

від позивача 2: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: не з'явився;

від третьої особи 4: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/851/16 за позовом Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництва Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу до відповідача 1: Львівської міської ради, до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Львівська мрія", за участю третьої особи 1: Міністерства культури України, третьої особи 2: Львівської обласної державної адміністрації, третьої особи 3: Відділу Держгеокадастру у м.Львові, третьої особи 4: Відкритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажне управління "Львівгазифікація" про визнання недійним ухвал ЛМР № 5302 від 01.10.2015 р. та № 4671 від 21.05.2015 р. в частині п. 2 та визнання недійним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер № :02:005:0024.

06.06.2016 року Господарським судом Львівської області було прийнято рішення у справі №914/851/16, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного Господарського суду від 26.10.2016р. рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2016 року у справі №914/851/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017р. касаційну скаргу Об'єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництво Американського Об'єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу задоволено частково. Рішення господарського суду Львівської області від 06.06.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 у справі №914/851/16 скасовано а справу №914/851/16 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду даної справи було визначено суддю Запотічняк О.Д.

Ухвалою суду від 19.09.2017 р. судом зупинено провадження у справі для проведення експертизи, яка доручена Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Дана ухвала була оскаржена позивачем та залишена без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 19.10.2017 р. у справі №914/851/18, в якій, зокрема, було надано оцінку твердженням позивачів про не вирішення їхньої заяви про забезпечення позову, поданої 05.09.2017р.

Оскільки представником позивача було подано заяву про відвід судового експерта, судом було витребувано справу № 914/851/16 у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та ухвалою від 22.06.2018р. поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 02.07.2018р. суд відмовив у задоволенні заяви про відвід судового експерта та зупинив провадження у справі для проведення судової експертизи призначеної ухвалою суду від 19.09.2017 р.

Матеріали справи були скеровані у Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз для проведення експертизи.

Згідно супровідного листа Львівського НДІ від 02.11.2018р. №5718, матеріали справи №914/851/16 були повернені Господарському суду Львівської області. До супровідного листа було долучено повідомлення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.11.2018р. №5718 про неможливість дати висновок судової земельно-технічної експертизи у зв'язку із непредставленням позивачем для огляду земельної ділянки.

Ухвалою від 23.11.2018р. суд поновив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи було призначено в підготовчому судовому засіданні на 20.12.18 р.

Представником позивачів 20.12.018р. подано через канцелярію суду заяву про відвід судді Запотічняк О.Д від участі у справі №914/851/16.

Заява мотивована тим, що подана позивачами 05.09.2017р. заява про забезпечення позову не розглянута судом по сьогоднішній день, хоча положеннями ст. 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Також заявник вважає, що судом при розгляді заяви про відвід експерта було порушено права позивача на змагальність і рівність сторін, оскільки дата засідання з розгляду заяви про відвід експерту Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз призначена судом без урахування строку на підготовку до судового засідання сторонам судового процесу, включаючи Позивача. Заявник зазначає, що ухвала суду про призначення судового засідання на 02.07.2018р. отримана Позивачем-2 27 червня 2018р., тобто за 4 дні до призначеного судового засідання, з яких всі дні були святкові та вихідні. Отже, заявник вважає, що суд не забезпечив передбаченого ГПК права Позивача на завчасне отримання письмового відзиву на заяву про відвід експерту Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та надання відповіді на відзив.

В судовому засіданні 20.12.2018 р. представник позивачів підтримав подану заяву про відвід судді з підстав, викладених в заяві.

Суд звертає увагу на те, що стаття 35 ГПК України детально визначає перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч. 2 цієї ж статті ГПК України).

Як на підставу для відводу судді Запотічняк О.Д. від участі у справі №914/851/16 заявник посилається на те що подана позивачами 05.09.2017р. заява про забезпечення позову не розглянута судом по сьогоднішній день, хоча положеннями ст. 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що 15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", відповідно до положень якого Господарський процесуальний кодекс України було викладено у новій редакції. Суд звертає увагу на те, що вказана заява про забезпечення позову була подана до викладення Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, на положення ст. 140 якої і посилається заявник в заяві про відвід судді. А відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017 р., а саме розділом Х (Забезпечення позову)не було встановлено будь-яких строків, протягом яких повинна бути розглянута заява про забезпечення позову. Крім того, таким твердженням позивачів про не вирішення їхньої заяви про забезпечення позову, було надано оцінку в Постанові Львівського апеляційного господарського суду України від 19.10.2017 р. у справі №914/851/18, якою залишено без змін Ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.09.2017 р. у справі №914/851/16.

Щодо твердження позивачів про те, що судом при розгляді заяви про відвід експерта було порушено права позивача на змагальність і рівність сторін, оскільки дата засідання з розгляду заяви про відвід експерту Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз призначена судом без урахування строку на підготовку до судового засідання сторонам судового процесу, включаючи Позивача. Зокрема, заявник зазначає, що суд не забезпечив отримання відзиву на заяву про відвід, надати відповідь на відзив з урахуванням строків їх надання, передбачених відповідними статтями ГПК. Однак заявником в заяві про відвід не наведено положень чинного Господарського процесуального кодексу України, якими б було передбачено строки для надання відзиву чи відповіді на відзив при розгляді клопотань, в тому числі клопотання про відвід експерту, а також положень ГПК України, які б визначали строки на підготовку до судового засідання сторонам судового процесу.

Також суд звертає увагу на те, що заява про відвід експерта була подана саме представником позивачів, відповідно в даній заяві були наведені обґрунтування позивачів та докази на підтвердження своєї позиції. Отже, судом при розгляді такої заяви було враховано обґрунтування та докази як заявника, так і експерта, відповідно дотримано принцип рівності та змагальності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до Конституції України та положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожен має право на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Враховуючи наведене, розглянувши заяву позивачів про відвід судді за вх.№48881/18 від 20.12.18р., суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Запотічняк О.Д.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно із ч.ч. 2-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку надходження заяви про відвід судді.

Дослідивши обставини зазначені у заяві, суд вважає, що заява позивачів від 20.12.2018 р. за вх. № 48881/18 про відвід судді Запотічняк О.Д. у справі № 914/851/16 не відповідає вимогам ст. 35, ст. 36 ГПК України, є необґрунтованою, оскільки заявлений відвід не відповідає обставинам, що передбачені ст. 35 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а отже провадження у справі слід зупинити відповідно до ст. 39 ГПК України, для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись статтями 2, 35, 36, 38, 39, 117, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №914/851/16.

2. Матеріали справи №914/851/16 передати на здійснення визначення судді, (який не входить до складу суду, що розглядає справу) автоматизованою системою для вирішення питання про відвід судді, відповідно до положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.12.2018 р.

Суддя Запотічняк О.Д.