УХВАЛА

17 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1927/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Радіонова О.О., Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

від 04.12.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейлтранслогістік"

до Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс"

про стягнення боргу в розмірі 857 563,61 грн, пені в розмірі 81 131,73 грн, 3% річних в розмірі 9 474, 80 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 34 116,45 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Макіївкокс" звернулося 10.12.2018 до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 у справі № 905/1927/17.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.12.2018 у справі визначено колегію суддів у складі: Баранець О.М. (головуючий суддя), судді: Вронська Г.О., Студенець В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс" мотивована тим, що ухвала Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 у справі № 905/1927/17 прийнята з порушенням статті 129 Конституції України, частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки таким чином обмежується право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Підставою для постановлення судом апеляційної інстанції ухвали від 04.12.2018 у справі № 905/1927/17 про повернення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс" на рішення Господарського суду Донецької області від 12.10.2018 стало невиконання заявником вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 07.11.2018, якою апеляційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення зазначених в ній недоліків, щодо надання доказів сплати судового збору в розмірі 22 101,44 грн.

Скаржником не заперечується, що вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 07.11.2018 щодо надання доказів сплати судового збору в розмірі 22 101,44 грн ним не виконано, однак, вважає, що судом неправомірно відмовлено в задоволенні його клопотання про відстрочення сплати судового збору, так як суд апеляційної інстанції мав врахувати, що скаржник не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку із арештом коштів на його рахунках.

Проте твердження скаржника спростовуються положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого не передбачено відстрочення сплати судового збору юридичних осіб, а отже, відповідне клопотання не підлягало задоволенню в силу закону.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зазначене правильне застосування Східним апеляційним господарським судом норм Господарського процесуального кодексу України та приписів Закону України "Про судовий збір" під час прийняття ухвали від 04.12.2018 про повернення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс" на рішення Господарського суду Донецької області від 12.10.2018 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Макіївкокс" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 у справі № 905/1927/17.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

В. Студенець