ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" грудня 2018 р. Справа № 911/1434/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старкрафт-Україна", 07400, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старкрафт Центр, 115191, місто Москва, вулиця Рощинська 2-а, будинок 4, офіс 503

про стягнення 14279,58 євро за договором поставки UA-2211/17 від 22.11.2017

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (посв. №КВ6020 від 18.01.2018; дов. б/н від 26.06.2018);

від відповідача: не зявився.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старкрафт-Україна" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старкрафт Центр про стягнення 14279,58 євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконував умови укладеного між сторонами договору поставки №UA-2211/17 від 22.11.2017 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.07.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, повідомлено учасників судового процесу про дату, час та місце початку розгляду справи по суті та зупинено провадження у справі у звязку із зверненням до іноземного суду із судовим дорученням про вручення документів відповідачу.

В підготовче засідання 12.11.2018 представник відповідача не зявився, 24.10.2018 від Арбітражного суду міста Москви надійшла ухвала по справі №А40-171301/18-127-1184 від 05.10.2018 про вручення судового доручення, відповідно до змісту якої представник ТОВ "Старкрафт Центр в судове засідання не зявився, а тому судове доручення Господарського суду Київської області не виконано.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.12.2018.

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що 22.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старкрафт-Україна" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Старкрафт Центр (Покупець) укладено договір поставки №UA-2211/17, відповідно до умов якого Постачальник зобовязаний передати Покупцю Товар (олива моторна та різні спеціальні рідини торговельної марки "STARKRAFT"), а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його вартість (пункт 2.1. Договору).

Предметом спору в справі є стягнення коштів за договором поставки №UA-2211/17 від 22.11.2017, укладеним між суб'єктом господарської діяльності України (позивач) та іноземним суб'єктом господарської діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю "Старкрафт Центр (відповідач), адресою місцезнаходження якого є: Російська Федерація, місто Москва, вулиця Рощинська 2-а, будинок 4, офіс 503.

Розділом 13 цього договору сторони визначили наступний порядок вирішення спорів: - всі спори, які будуть виникати при виконанні сторонами умов цього договору, вони будуть вирішуватись шляхом переговорів; - сторони не позбавлені права за вирішенням спору звернутись в арбітражні інститути Торгово-промислової палати Швейцарської Конфедерації.

Відповідно до статті 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Визначаючись з територіальною юрисдикцією (підсудністю) позивач послався на статтю 29 Господарського процесуального кодексу України, якою законодавець передбачив випадки визначення підсудності справ за вибором позивача.

Положеннями статті 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено наступне:

1. Право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

2. Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред'являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

3. Позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

4. Позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

5. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

6. Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійної його діяльності.

7. Позови про відшкодування збитків, спричинених заходами забезпечення позову, можуть пред'являтися також за місцем застосування заходів забезпечення позову (до суду, який застосував відповідні заходи).

8. Позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред'являтися також за місцем заподіяння шкоди.

9. Позови про відшкодування шкоди, заподіяної зіткненням суден, а також про стягнення сум винагороди за рятування на морі, можуть пред'являтися також за місцезнаходженням судна відповідача або порту реєстрації судна.

10. Позови до відповідача, який не має в Україні місцезнаходження чи місця проживання, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна.

Судом встановлено, що поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Старкрафт-Україна" позов не підпадає під випадки, визначені статтею 29 Господарського процесуального кодексу України.

А тому при визначенні територіальної юрисдикції (підсудності) такого позову слід керуватись нормами статті 27 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 27 цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За таких обставин справа не може бути розглянута за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Зважаючи на вказане провадження по справі №911/1434/18 підлягає закриттю.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Приписами частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідного клопотання від особи, яка сплатила судовий збір, не надходило, а тому при винесенні судом цієї ухвали питання про повернення судового збору з бюджету не вирішується.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 4, 22, 185, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України суд -

ухвалив:

закрити провадження у справі №911/1434/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старкрафт-Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старкрафт Центр про стягнення 14279,58 євро.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 14.12.2018