ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

20 грудня 2018 року Справа № 915/1021/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача 1- ОСОБА_1, довіреність № 10332/9/22-18 від 28.09.18,

від позивача 2 представник не з'явився,

від відповідачів 1 та 2 - представники не з'явились ;

від відповідача 3, ОСОБА_2, довіреність № 584/1 від 12.11.18

прокурора: Бескровна І.І., довіреність № 035058 від 13.08.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву № 130-2-21/6873 від 08.11.2018 року Публічного акціонерного товариства Державної продовольчо-зернової корпорації України про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі № 915/ 1021/16 за нововиявленими обставинами

за позовом: Прокурора Миколаївської області,54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28;

в інтересах держави в особі:

1. Кабінету Міністрів України,01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2

2. Міністерство аграрної політики та продовольства України,01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24,

до відповідачів:

1. Виконавчого комітету Врадіївської селищної ради,Миколаївська область, Врадіївський район, смт. Врадіївка,вул. Героїв Врадіївщини, 126

2. Врадіївської селищної ради,Миколаївська область, Врадіївський район, смт. Врадіївка,

вул. Героїв Врадіївщини, 126,

3.Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України

01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1

про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Врадіївської селищної ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2018 Публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація ( надалі - ПАТ ДПЗКУ) звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі № 915/ 1021/16 за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи її тим, що після набрання зазначеним рішенням законної сили 09.10.2018 ПАТ ДПЗКУ стали відомі нові обставини, а саме дата, коли позивач - Міністерство аграрної політики та продовольства України ( надалі - Міністерство) дізналося про оформлення ПАТ ДПЗКУ свідоцтва про право власності на майно цілісного майнового комплексу Врадіївський елеватор - 17.09.2012.

Під час розгляду справи судом першої інстанції Міністерство повідомило, що дізналося про оформлення ПАТ ДПЗКУ правовстановлюючих документів на спірне майно з дати надання відповіді від 24.10.2016 на лист Прокуратури Миколаївської області від 18.08.2016. З цієї дати суд обчислював строк позовної давності та відмовив у задоволенні заяви ПАТ ДПЗКУ про її застосування.

09.10.2018 ПАТ ДПЗКУ отримало з супровідним листом від 05.10.2018 № 37-24-15/22777 копію Довідки про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України за 1 півріччя 2012 року від 17.09.2012 №24/321 (надалі - Довідка), складеної комісією з представників Міністерства за результатами проведеної, на підставі наказу Міністерства від 10.08.2012 № 501, перевірки окремих питань діяльності ПАТ ДПЗКУ за 1 півріччя 2012 року, в якій встановлено, що станом на 20.08.2012 виготовлені технічні паспорти та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно філії (згідно переліку), у т. ч. і філії ПАТ ДПЗКУ Врадіївський елеватор (стор. 11 Довідки), власником якого є Товариство.

Зазначена Довідка була відсутня у заявника, оскільки була складена Міністерством в одному примірнику, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ ДПЗКУ на супровідному листі Міністерства від 05.10.2018 №37-24-15/22777.

Посилаючись на ст. 320, п. 1. ч. 1 ст. 321, 322, п. 2 ч. 3 ст. 325 ГПК України заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами судове рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі № 915/ 1021/16, скасувати його та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності.

Міністерство юстиції України, що діє в інтересах Кабінету Міністрів України, у відзиві на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами просить відмовити в задоволенні заяви та залишити судове рішення по справі №915/1021/16 в силі, посилаючись зокрема на те, що однією з обов'язкових умов визнання фактичних обставин нововиявленими є те, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою. Можливість дізнатися про ці обставини є підставою для відмови у визнанні таких обставин нововиявленими.

Представники ПАТ ДПЗКУ не могли не знати про проведення протягом місяця перевірки на своєму підприємстві, бо надавали матеріали та пояснення в її ході, що підтверджується зазначеною Довідкою.

Також з Довідкою під розпис був ознайомлений 18.09.2012 голова правління ПАТ ДПЗКУ ОСОБА_3

Крім того, примірник Довідки був у заявника ще до отримання ним листа від Міністерства від 05.10.2018 № 37-24-15/22777, що підтверджується копією витягу з Довідки, що був наданий до додаткових пояснень від 30.07.2012 № 130-2-21/4663 представника за довіреністю ПАТ ДПЗКУ ОСОБА_4 по аналогічній справі № 915/825/16.

Довідка також досліджувалася Господарським судом Херсонської області при розгляді справи №923/197/18 (рішення від 26.07.2018) та Господарським судом Луганської області у справі № 913/235/ 18 (рішення від 28.08.2018). В останньому рішенні є посилання на Довідку.

Отже, можливість дізнатися про Довідку виникла у заявника 18.09.2012 та заявник був обізнаний про її наявність та змістовне наповнення станом на 26.07.2018.

Крім того, Міністерство юстиції України вважає, що заявник пропустив строк, передбачений ч. 2 ст. 321 ГПК України та, посилаючись на Постанову Верховного Суду України Про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами від 03.02.2004 та правову позицію ВГСУ від 11.01.2017 у справі № 910/15007/14) вказує, що не можуть бути визнані нововиявленими обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог, що містяться у нормах процесуального права, а також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Доводи заявника щодо пропущення позивачем строку позовної давності досліджувалися судами і не є нововиявленою обставиною.

Міністерство юстиції України вказує також у відзиві на заяву, що заявник зловживає процесуальним правом, адже штучно створює підстави для перегляду справи за нововиявленими обставинами з метою переглянути по суті остаточне рішення по справі.

Прокуратура Миколаївської області у відзиві на заяву також просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі № 915/1021/16 за нововиявленими обставинами, вказуючи, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Питання пропуску позовної давності досліджувалося під час розгляду судом даної справи у зв'язку з поданням ПАТ ДПЗКУ відповідної заяви та доказів пропуску строку позовної давності. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ДПЗКУ, з чим погодилися суди апеляційної та касаційної інстанції.

Безпідставним є посилання заявника на факт отримання ним Довідки у жовтні 2018 року, оскільки з неї вбачається, що голова правління товариства ознайомився з нею у вересні 2012 року.

Крім того, зміст Довідки не підтверджує факту обізнаності позивачів про порушення їх прав у зв'язку з прийняттям органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення про право власності на спірний об'єкт нерухомості, а обставини, коли позивач або прокурор дізналися про оскаржувані рішення та свідоцтво про право власності в контексті встановлення, чи мав місце пропуск строку позовної давності при зверненні з позовом у цій справі, не є істотними у розумінні ст. 320 ГПК України, так як їх врахування не має наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у цій справі.

Доводи заявника щодо початку перебігу строку позовної давності також є неналежними в контексті перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки належать до доводів, які стосуються застосування судом першої інстанції норм матеріального права під час прийняття судового рішення по суті. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14.

Міністерство, Виконавчий комітету Врадіївської селищної ради та Врадіївська селищна рада відзиви на заяву суду не надали, хоча ухвалу суду про відкриття провадження за нововиявленними обставинами одержали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Ухвалою про відкриття провадження за нововиявленими обставинами від 20.11.2018 року відкрито провадження за заявою ПАТ ДПЗКУ про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі №915/1021/16 за нововиявленими обставинами за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання призначено на 20.12.2018 о 10 год. 30 хв.

06.12.2018 до суду надійшло клопотання представника ПАТ ДПЗКУ про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв'язку з значною завантаженістю працівників ПАТ ДПЗКУ та віддаленістю розташування Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою від 10.12.2018 суд у задоволенні клопотання ПАТ ДПЗКУ про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовив, посилаючись на те, що заявником в порушення вимог ч. 7 ст. 197 ГПК України не зазначено в клопотанні суд, в якому необхідно забезпечити проведення відеоконференції.

В судовому засіданні представник заявника заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримав з підстав, зазначених у ній; просив переглянути за нововиявленими обставинами судове рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі № 915/ 1021/16, скасувати його та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Міністерства юстиції України, що діє в інтересах Кабінету Міністрів України, проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заперечував, просив у її задоволенні відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

Прокурор проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами також заперечував, просив у її задоволенні відмовити з підстав, зазначених ним у відзиві.

Міністерство, Виконавчий комітету Врадіївської селищної ради та Врадіївська селищна рада про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися ,про поважні причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши представників сторін, дослідивши надані учасниками процесу письмові докази, оцінивши їх доводи та аргументи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з таких підстав:

Господарський суд Миколаївської області 20.09.2017 ухвалив рішення у справі № 915/ 1021/16 , яке вступило в законну силу.

Заявник 09.10.2018 за вх. № 178 одержав від Міністерства копію Довідки, що підтверджується супровідним листом від 05.10.2018 вих. № 37-24-15/22777.

Ухвалюючи рішення про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Врадіївської селищної ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, суд виходив з обставин встановлення фактів порушення прав позивача та недоведеності відповідачем факту пропуску позивачем строку позовної давності.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" №69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2).

ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003 року; ухвалу ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення ЄСПЛ у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення ЄСПЛ у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Господарський суд Миколаївської області 20.09.2017 ухвалив рішення у справі № 915/ 1021/16, виходячи із доведеності матеріалами справи того факту, що на час звернення прокурора до суду строк позовної давності пропущений не був.

У заяві про перегляд цього рішення ПАТ ПАТ ДПЗКУ послалося на те, що 09.10.2018, після вступу в законну силу рішення суду, отримало Довідку та на момент розгляду справи судом не мало інформації, що в ній міститься, про пропуск позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 320 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 ГПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відтак, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 320 ГПК України).

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Перевіряючи обґрунтованість наведених заявником доводів щодо наявності нововиявлених обставин, суд, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, дійшов висновку, що наведені ПАТ ДПЗКУ обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 320 ГПК України, оскільки супровідний лист від 05.10.2018 вих. № 37-24-15/22777 та Довідка є невчасно поданими доказами у справі, які не оцінювалися судом стосовно обставин відсутності пропуску позивачем строку позовної давності, що були ним встановлені.

Так, як вбачається із матеріалів справи, суд розглядав заяву ПАТ ДПЗКУ про застосування строку позовної давності та надані на її підтвердження докази. Також суд за результатами дослідження доказів, наданих сторонами, встановив, що строк позовної давності позивачем не пропущений.

Так, зокрема, суд встановив, що про порушення свого права позивач дізнався 24.10.2016 з відповіді на лист Прокуратури Миколаївської області від 18.08.2016.

Враховуючи викладене, виходячи з аналізу наведених норм та встановлених у справі обставин, суд погоджується з позицією позивача про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПАТ ДПЗКУ про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі № 915/1021/16 за нововиявленими обставинами.

До такого висновку суд також приходить, враховуючи, що на час розгляду справи судом заявник знав про наявність Довідки та мав можливість надати цей доказ суду, що вбачається з особистого підпису голови правління заявника ОСОБА_3, який підтверджує його ознайомлення з нею, а також з копії витягу з Довідки, що був наданий до додаткових пояснень від 30.07.2012 № 130-2-21/4663 представника за довіреністю ПАТ ДПЗКУ ОСОБА_4 по справі № 915/825/16.

Довідка досліджувалася Господарським судом Херсонської області при розгляді справи №923/197/18 (рішення від 26.07.2018) та Господарським судом Луганської області у справі № 913/235/ 18 (рішення від 28.08.2018). В останньому рішенні є посилання на неї.

Постановляючи ухвалу, суд не бере до уваги доводи представника Кабінету Міністрів України про пропуск заявником строку, передбаченого ч. 2 ст. 321 ГПК України, так як заявником не підтверджена наявність нововиявлених обставин у справі.

Керуючись ст. 234, 235, 255, 320, 325 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству Державної продовольчо-зернової корпорації України в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.09.2017 у справі № 915/ 1021/16 про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Врадіївської селищної ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності за нововиявленими обставинами.

Оформлене відповідно до статті 234 цього Кодексу, ухвалу підписано 21.12.2018.

Суддя С. М. Коваль