ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/212/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №7

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 13 червня 2018 року (повний текст складено 23 червня 2018 року)

по справі № 915/212/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Южная судоремонтна компанія

до відповідача Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія

про стягнення основного боргу у розмірі 530735,66 грн. за договором надання послуг з ремонту від 11.08.2017 №190В-2017,-

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_4

час та місце проголошення рішення: 13.06.2018р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 17.12.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Южная судоремонтна компанія звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 530735 грн. 66 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ДП Стивідорна компанія Ольвія зобовязань за укладеним між сторонами договором про надання послуг з ремонту від 11.08.2017 № 190В-2017.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.06.2018р. по справі №915/212/18 (суддя Коваль С.М.) задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Южная судоремонтна компанія до Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія про стягнення основного боргу у розмірі 530735,66 грн. за договором надання послуг з ремонту від 11.08.2017 №190В-2017, стягнуто з відповідача на користь позивача 530735,34 грн. основного боргу та 7961,03 грн. судового збору.

У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив, що між сторонами укладено договір про надання послуг з ремонту від 11.08.2017 № 190В-2017, яким сторонами узгоджено спосіб визначення ціни робіт (послуг) - по факту їх виконання (надання), а ціна 560 000 грн. зазначена у п. 3.1. договору № 190 не є остаточною, оскільки пунктом 3.3. даного договору і попередньою ремонтною відомістю передбачалось коригування ціни «по факту», тобто за фактичними витратами, підтвердженими документально.

З огляду на те, що відповідно до виконавчої відомості № 2 до договору 190В-2017 позивачем виконані і документально підтверджені роботи (послуги) на загальну суму 530 735,34 грн. (з ПДВ), а відповідачем зазначена заборгованість на даний час не погашена, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство Стивідорна компанія Ольвія звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.06.2018р. по справі №915/212/18, в якій скаржник зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а висновки суду прийняті на підставі неповно досліджених доказів, що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставами для скасування судового рішення.

Апелянт зазначає, що положеннями п. 3.1 договору про надання послуг з ремонту від 11.08.2017 № 190В-2017 сторони визначили ціну - вартість ремонтних робіт включає всі витрати виконавця, пов'язані з наданням послуг, в тому числі вартість самих послуг, зазначених в ремонтній відомості, витрати виконавця на сплату податків і зборів (обов'язкових платежів), вартість матеріальних ресурсів, підтверджених виконавчою ремонтною відомістю, і складає 560 000,00 грн. з ПДВ.

Крім того, скаржник вказує, що перед укладанням договору позивач листом №459 від 10.08.2017р. повідомив відповідача про те, що планова вартість робіт з ремонту складає 560000,00 грн.

Також апелянт з посиланням на п. 4.3 договору, згідно з яким до початку надання послуг виконавець в обовязковому порядку зобовязаний письмово погодити з уповноваженим представником замовника вартість запланованих до надання послуг, матеріальних ресурсів, строки надання послуг тощо, зазначає, що позивач не виконав даний пункт, внаслідок чого без погодження відповідача вартість ремонтних робіт зросла майже на 100%.

При цьому, апелянт зауважує, що суд безпідставно відхилив доводи відповідача

щодо порушення позивачем свого обовязку погоджувати попередньо вартість робіт з відповідачем з причини того, що у виконавчій ремонтній відомості №1, яку підписав відповідач робиться посилання на виконавчу ремонту відомість №2. Проте, апелянт вказує, що таке посилання не може породжувати у відповідача обовязку оплатити неузгоджену в порядку і передбаченому договором суму, про яку він дізнався після виконання робіт.

На думку скаржника, суд першої інстанції невірно встановив причинно-наслідковий зв'язок, оскільки вимога про сплату 530 735,34 грн . позивачем заявлена не внаслідок того, що відповідач підписав виконавчу ремонтну відомість №1, а внаслідок того, що позивач порушив умови договору та в односторонньому порядку змінив ціну, що є по суті порушенням положень договору та норм законодавства, а також зловживанням зі сторони позивача і недобросовісною діловою поведінкою.

Серед іншого апелянт зазначає, що відповідач сплатив позивачу обумовлену договором ціну, а право не приймати роботи у разі істотних відступів від умов договору передбачено ч. 2 ст. 852 ЦК України, а також п п.7.2.5 договору.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.06.2018р. по справі №915/212/18.

Відповідно до ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 04.09.2018р. справу №915/212/18 прийнято до провадження зміненим складом суду та призначено до розгляду на 18.09.2018р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2018р. розгляд справи відкладено до 16.10.2018р.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи №915/212/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 17.10.2018р., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2018р. справу № 915/212/18 прийнято до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Принцевської Н.М. з початку, справу призначено до розгляду на 14.11.2018р.

Відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2018р. розгляд апеляційної скарги призначено на 16.11.2018р.

15.11.2018р. від представника Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2018р. розгляд справи відкладено на 17.12.2018р.

У судовому засіданні 17.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія, заслухавши представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2017р. між Державним підприємством Стивідорна компанія Ольвія (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Южная судоремонтна компанія (виконавець) укладено договір про надання послуг з ремонту №190В-2017, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого, виконавець зобов'язується за замовленням замовника надати послуги, зазначені в п. 1.2 цього договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги в порядку, визначеному цим договором. Виконавець надає послуги з ремонту буксира «Капітан ГІСІЧ» (далі послуги) з використанням матеріалів, запасних частин, комплектуючих, обладнання виконавця тощо. Номенклатура, ціна (вартість), обсяги та кількість послуг, що є предметом цього договору, викладені у попередній ремонтній відомості (додатку №1), що є невідємною частиною цього договору.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2 договору вартість ремонтних робіт за цим договором включає всі витрати виконавця, пов'язані з наданням послуг за цим договором, в тому числі вартість самих послуг, зазначених в ремонтній відомості, витрати виконавця на сплату податків і зборів (обов'язкових платежів), а також вартість матеріальних ресурсів, підтверджених виконавчою ремонтною відомістю, та складає 560 000,00 грн. з ПДВ. Вартість послуг визначається у Додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.3. договору визначено, що вартість матеріальних ресурсів виконавця, що використовуються при наданні послуг за цим договором, оплачується замовником виходячи із розміру фактичних витрат виконавця, підтверджених виконавчою ремонтною відомістю та підтверджуючими документами щодо вартості та кількості використаних матеріальних ресурсів та витрат на генеральний сервіс.

Відповідно до п. 4.4 договору до початку надання послуг виконавець в обовязковому порядку зобовязаний письмово погодити з уповноваженим представником замовника вартість запланованих до надання послуг, матеріальних ресурсів, строки надання послуг тощо.

За положеннями п.п. 5.1., 5.2. договору після завершення надання послуг виконавець оформлює в 2-х примірниках Акт наданих послуг, складений на підставі виконавчої ремонтної відомості виконавця, підписаної уповноваженим представником замовника, та Акт виходу судна з ремонту, та надає його замовнику. Замовник повертає виконавцю примірники цих Актів, підписані особою, уповноваженою для цього, і завірений круглою печаткою замовника, або направляє письмову відмову від підписання вищезазначеного Акту з обґрунтування такої відмови не пізніше, ніж через 10 календарних днів з дня отримання примірників Актів від виконавця.

Згідно з п. 7.2.5 договору замовник має право відмовитись від прийняття послуг, якщо послуги не відповідають вимогам, встановленим цим договором та законодавством України.

Матеріали справи свідчать, що сторонами складена і підписана попередня ремонтна відомість, яка є додатком №1 до договору, на суму 560000,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач супровідним листом від 21.11.2017 року № 560 направив відповідачу на підписання акт надання послуг № 55 від 21.11.2017 року з виконавчою відомістю № 1 на суму 558 120,84 грн., (з ПДВ), та акт надання послуг № 56 від 21.11.2017 року з виконавчою відомістю № 2 на суму 530 735,34 грн. (з ПДВ).

Матеріали справи свідчать, що відповідачем була підписана виконавча відомість № 1 та Акт надання послуг № 55 на суму 558 120,84 грн. (з ПДВ) та здійснено оплату, згідно платіжного доручення № 6453 від 23.11.2017 року.

Надалі, ДП Стивідорна компанія Ольвія листом від 05.12.2017 року № 01-2/2826 повернуло без підписання виконавчу відомість № 2, Акт наданих послуг № 56 від 21.11.2017 року на суму 530 735,34 грн. та рахунок позивача № 61 від 21.11.2017 року з посиланням на те, що ціна послуг за договором № 190, яка складає 560 000,00 грн. з ПДВ, у відповідності до п. 12.4 Договору № 190, не може змінюватись до повного виконання зобов'язань.

Позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов договору, не здійснено оплату Акту наданих послуг за № 56 від 21.11.2017 року з виконавчою відомістю № 2 на суму 530 735,34 грн. (з ПДВ), що стало підставою відповідного позову.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

За положеннями ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання умов договору була підписана виконавча відомість № 1 і Акт надання послуг № 55 на суму 558 120,84 грн. (з ПДВ) та здійснена оплата, про що свідчить платіжне доручення № 6453 від 23.11.2017 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з положеннями п.п. 3.1 договору сторони передбачили, що вартість ремонтних робіт за цим договором включає всі витрати виконавця, пов'язані з наданням послуг за цим договором, в тому числі вартість самих послуг, зазначених в ремонтній відомості, витрати виконавця на сплату податків і зборів (обов'язкових платежів), а також вартість матеріальних ресурсів, підтверджених виконавчою ремонтною відомістю, та складає 560 000,00 грн. з ПДВ.

При цьому, у відповідності до п. 3.2 договору вартість послуг визначається у додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору.

Додатком № 1 до договору є попередня ремонтна відомість на суму 560000,00 грн., що узгоджується з пунктом 3.1 договору.

Крім того, листом №459 від 10.08.2017р. позивач повідомив відповідача про те, що планова вартість робіт з ремонту складає 560000,00 грн. (арк. спр. 89).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що сторонами за умовами договору була визначена вартість за надані послуги на суму 560000,00 грн.

Водночас, апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до п. 4.4 договору до початку надання послуг виконавець в обовязковому порядку зобовязаний письмово погодити з уповноваженим представником замовника вартість запланованих до надання послуг, матеріальних ресурсів, строки надання послуг тощо.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає про відсутність доказів погодження вартості наданих послуг на виконання п.4.4 договору.

При цьому, твердження суду першої інстанції про те, що у виконавчій ремонтній відомості №1, яку підписав відповідач, зазначено, що відносно частини послуг їх фактична кількість була врахована у виконавчій відомості №2, не може породжувати у відповідача обовязку оплатити неузгоджену суму у встановленому договором порядку.

Судова колегія зауважує, що згідно з п. 7.2.5 договору замовник має право відмовитись від прийняття послуг, якщо послуги не відповідають вимогам, встановленим цим договором та законодавством України.

Отже, оскільки надані позивачем відповідачу послуги за актом № 56 від 21.11.2017 року з виконавчою відомістю № 2 на суму 530 735,34 грн. (з ПДВ) не були узгоджені з замовником та не відповідають загальній вартості послуг, яка передбачена сторонами за умовами договору, судова колегія приходить до висновку про безпідставність вимог позивача щодо стягнення вказаної суми, а також необґрунтованість його посилань на п. 3.3 договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваного рішення не було в повному обсязі враховано усі обставини справи, невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія задоволенню.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.06.2018р. по справі №915/212/18 слід скасувати, а апеляційну скаргу Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія задовольнити.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.06.2018р. по справі №915/212/18 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Южная судоремонтна компанія (54017, АДРЕСА_1, ) на користь Державного підприємства Стивідорна компанія Ольвія (54052, м. Миколаїв, а/с 170, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 11941 (одинадцять тисяч девятсот сорок одна) грн. 55 коп.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 22.12.2018р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Принцевська Н.М.