УХВАЛА

м. Київ

21.12.2018Справа № 924/1087/18

Суддя господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши

позовну заяву заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 65)

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах

Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6)

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв АТО, буд. 3/1)

до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, буд. 4/1)

Хмельницької обласної державної адміністрації (29005, м. Хмельницький, майдан Незалежності, Будинок Рад)

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про державну реєстрацію речового права від 14.06.2017 за № 35659853;

скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :05:011:0003

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України звернувся в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства оборони України (надалі - позивач 1), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький (надалі - позивач 2) до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (надалі - відповідач 1), Хмельницької обласної державної адміністрації (надалі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про державну реєстрацію речового права від 14.06.2017 за № 35659853, скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :05:011:0003.

13.12.2018 позовна заява надійшла до Господарського суду міста Києва з Господарського суду Хмельницької області за підсудністю відповідно до частини 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

Подана заступником військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України позовна заява не відповідає вимогам ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити:1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України звернувся з позовною заявою до двох відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (відповідач 1), Хмельницької обласної державної адміністрації (відповідач 2). Однак з позовної заяви не вбачається до кого з відповідачів заявлено яку позовну вимогу.

Позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речового права від 14.06.2017 за № 35659853 заявлена до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, яке не є відповідачем по справі.

Подана заступником військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України позовна заява також не містить:

- ідентифікаційного коду Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- невірне зазначення поштового індексу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

- змісту позовних вимог щодо кожного відповідачів ;

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, згідно частин 1, 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, порядок засвідчення копії документів визначено пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів «Згідно з оригіналом» - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Проте, додані до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені, оскільки не містять назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила копії документів, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Так, судовий захист прав передбачає можливість звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, сплату судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, практика Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї Конвенції не визнають саму по собі необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції, який гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, практику Європейського суду з прав людини (як наведену вище, так і рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір за ставкою - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року складає 1 762, 00 грн.

Виходячи з вищевикладеного при поданні позовної заяви повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 3 524, 00 грн.

Натомість, заступником військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України до позовної заяви додані платіжні доручення № 136 від 10.03.2015, № 137 від 10.03.2015, № 88 від 16.02.2016 про сплату судового збору на загальну суму 3 814,00 грн.

Проте, фактично до суду заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України звернувся 27.11.2018, тобто більше ніж через 2 роки після сплати судового збору.

У зв'язку з внесеними змінами до наказів МФУ від 29.01.2013 № 43 (наказ Міністерства фінансів України від 07.03.2018 № 350) та від 23.08.2012 № 938 (наказ Міністерства фінансів України від 08.02.2018 № 126) та зміною процедури зарахування надходжень, з 02.07.2018 змінились реквізити рахунків для зарахування надходжень до бюджетів, у тому числі судового збору.

Враховуючи зазначене, у суду виникають обгрунтовані сумніви щодо того, що судовий збір відповідно до наданих платіжниж доручень, оформлених у 2015, 2016 році, міг бути зарахований до бюджету у 2018 році за подання даної позовної заяви.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статтей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький залишити без руху.

2. Встановити заступнику військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити заступнику військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви із зазначення:

- ідентифікаційного коду Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- вірних поштових індексів Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- належним чином засвідчених доказів по справі;

- інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- змісту позовних вимог щодо кожного відповідачів ;

- підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 524, 00 грн.

4. Роз'яснити заступнику військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Ухвала набирає законної сили 21.12.2018 року та оскарженню окремо від рішення не підлягає.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://ki.arbitr.gov.ua.

Суддя М.Є. Літвінова