ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м.Дніпро Справа № 912/254/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Мудрак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Сюйва І.Є. повноваження перевірені уповноваженою особою Голосіївського районного суду м. Києва;

інші представники сторін не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Шевченко Галини Григорівни на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2018року (повний текст складено 25.05.2018 року) у справі №912/254/18 (суддя Макаренко Т.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Шевченко Галини Григорівни, м. Суми

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп", м.Суми

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Виконавчого комітету Світловодської міської ради, Кіровоградська обл., м. Світловодськ,

за участю третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Світловодської міської ради, Кіровоградська обл., м. Світловодськ

за участю третьої особи -3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград", м. Кропивницький

про визнання дійсним договору, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що:

- позивачем не доведено, що відповідач ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна будівлі адміністративного будинку (загальна площа 4478,4 кв.м.) та гаражів (літери Б і Б-1 плану ділянки) по АДРЕСА_1,

- підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу, згідно ст.220 Цивільного кодексу України, на яку посилається апелянт, відсутні, отже відсутні і підстави для визнання за позивачем права власності на майно.

Також суд першої інстанції зазначив, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № НОМЕР_1 від 23.03.2018 року нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 є комунальною власністю Світловодської міської ради, код ЄДРОПУ 35825788, а згідно відомостей з Державного реєстру іпотек щодо нежитлової будівлі, адміністративного будинку та гаражів за вказаною адресою АКБ "Східно-Європейський банк" є іпотекодержателем вказаного майна.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зазначає, що суд не надав оцінку факту перерахування позивачем грошових коштів в розмірі 403 629,80 грн. в якості гарантійного внеску, що вказані грошові кошти були зараховані в якості оплати за придбаний з торгів об'єкт, що сторони досягли домовленості з уcіх суттєвих умов договору.

На думку апелянта укладений договір купівлі-продажу предмета іпотеки, здійснення перерахування грошових коштів позивачем, свідчить про виконання ним своїх договірних обов'язків, передбачених договором купівлі-продажу від 01.10.2015 року.

Скаржник зазначає, що є необґрунтованим і висновок суду щодо відсутності доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, оскільки саме відсутність його дій, доказів щодо звернення до нотаріуса для посвідчення договору, і спонукало апелянта звернутися до суду з позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу Світловодська міська рада Кіровоградської області спростовує доводи позивача щодо неправомірності оскаржуваного рішення. Просить залишити рішення у даній справі без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Виконавчий комітет Світловодської міської ради та Обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро-Кіровоград" відзив на апеляційну скаргу не надали, явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" на підставі ч.4 ст. 266 Господарського процесуального кодексу України підтримує апеляційну скаргу у повному обсязі, просить її задовольнити.(т.2, а.с. 75).

Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи (п.2 ч.4 ст. 266 Господарського процесуального кодексу України).

Розгляд справи проводився в режимі відеоконференції за клопотанням позивача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що Фізична особа-підприємець Шевченко Галина Григорівна звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі адміністративного будинку (загальна площа 4478,4 кв. м.) та гаражі (літери Б і Б-1 плану ділянки) по АДРЕСА_1 за ціною в розмірі 403629,80 грн. без ПДВ; визнання за позивачем права власності на нерухоме майно - будівлю адміністративного будинку (загальна площа 4478,4 кв.м.) та гаражі (літери Б і Б-1 плану ділянки) по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на норми ст. 182, ч.2 ст. 220, ст. 328 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В позові позивач зазначала, що вона придбала нерухоме майно на аукціоні, який відбувся 21.09.2015 року, сплатила його вартість; неодноразово зверталась до відповідача, як продавця майна за аукціоном, з вимогами про призначення часу та місця нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомості, проте відповіді не отримала.

Вказує, що вона звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право власності на придбане на аукціоні нерухоме майно.

22.01.2018 року позивач отримала постанову державного нотаріуса Москаленко Н.І. № 57/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Вказане, за доводами позивачки, унеможливлює визнання за нею права власності на зазначене нерухоме майно та проведення його державної реєстрації та змусило звернутися за захистом порушених прав до суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 року у справі № 5013/1474/11 звернуто стягнення боргу у сумі 3 869 249,74 грн. (2 000 000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 1 515 589,04 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 22.12.2009 року по 13.03.2013 року, 71 544,26 грн. - пеня на прострочені відсотки, 206 684,93 грн. - пеня на прострочений кредит, 25 431,51 грн. - штраф на прострочені відсотки, 50 000,00 грн. - штраф на прострочений кредит) на предмет іпотеки - будівлі адміністративного будинку (загальна площа 4478,4 кв. м.) та гаражі (літери Б і Б-1 плану ділянки) по АДРЕСА_1, які відповідно до Свідоцтва про право власності № 263 від 13.11.2006 року, виданого виконавчим комітетом Світловодської міської ради на підставі рішення № 1248 від 09.11.2006 року зареєстрованого в Світловодському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі 13.11.2006 року за реєстровим № 431-3, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Світловодська в особі Світловодської міської ради (адреса: АДРЕСА_1; ідентифікаційеий код 35825788), шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки Товариством з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" (40020, Сумська обл., місто Суми, Ковпаківський район, вул. Лесі Українки, буд. 14, ідентифікаційний код 36708096) будь-якій особі-покупцю, згідно з ст. 38 Закону України "Про іпотеку", за початковою ціною в розмірі 4 036 298,00 грн. без ПДВ, що визначена у звіті про оцінку майна станом на 10.06.2013 року (том 1 а.с.96-100).

27.06.2014 року на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 року у справі № 5013/1474/11, господарським судом Кіровоградської області видано відповідні накази.

08.08.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження"( реєстраційний номер виконавчого провадження 44296567) ( том 1 а.с. 101).

В мотивувальній частині постанови державний виконавець зазначив, як одну із причин відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу, що резолютивна частині виконавчого документа не містить у своєму змісті вимоги про вчинення певних виконавчих дій, які в силу Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню (том 1 а.с.131).

21.09.2015 року відбувся аукціон з продажу нерухомого майна, назва лоту - будівлі адміністративного будинку загальною площею 4478,4 кв.м. та гаражі (літери Б і Б-1 плану ділянки) по АДРЕСА_1, які відповідно до Свідоцтва про право власності № 263 від 13.11.2006 року, виданого виконавчим комітетом Світловодської міської ради на підставі рішення № 1248 від 09.11.06р. зареєстрованого в Світловодському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі 13.11.2006 року за реєстровим № 431-3, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Світловодська в особі Світловодської міської ради (адреса: АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 35825788).

Згідно протоколу проведення аукціону по реалізації нерухомого майна від 21.09.2015 року, затвердженого директором ТОВ "Брокінвестгруп" ОСОБА_6, переможцем торгів визнано фізичну особу-підприємця Шевченко Галину Григорівну, яка запропонувала найвищу ціну - 403 629,80 грн. Згідно вказаного Протоколу, до ціни продажу майна зараховано гарантійний внесок по лоту, внесений переможцем в розмірі 403 629, 80 грн. (т.1 а.с.9-10).

Таким чином, предмет продажу, який згідно постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 року у справі № 5013/1474/11 мав бути реалізований за початковою ціною 4 036 298,00 грн., було реалізовано за 403 629, 80 грн.

01.10.2015 року між ТОВ "Брокінвестгруп" в особі директора ОСОБА_7 (продавець), який, як зазначено у цьому договорі, діяв на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 5013/1474/11 від 19.06.2014 року та фізичною особою-підприємцем Шевченко Галиною Григорівною (покупцем) укладено договір купівлі-продажу майна на аукціоні (том 1 а.с.11-13).

У п. 1.1. вказаного договору зазначено, що метою такого договору є оформлення результатів продажу нерухомого майна - будівлі адміністративного будинку загальною площею 4478,4 кв.м. та гаражі (літери Б і Б-1 плану ділянки) по АДРЕСА_1 за початковою ціною в розмірі 4 036 298,00 грн. без ПДВ на аукціоні відповідно до протоколу аукціону від 21.09.2015 року.

Предметом договору є передача продавцем у власність покупцеві майна у порядку та на умовах, передбачених договором. Продавець зобов'язується передати у власність покупцю наступне майно (об'єкт аукціону) визначене як лот № 1: будівяі адміністративного будинку загальною площею 4478,4 кв.м. та гаражів 4 478,4 кв.м., що знаходяться по вул. Леніна, 14 у м. Світловодську, а покупець купує і зобов'язується сплатити за нього ціну відповідно до протоколу аукціону від 21.09.2015 року та умов даного договору (п.2.1 договору).

Порядок розрахунків за придбаний об'єкт аукціону сторони визначили у розділі 3 договору.

Так, відповідно до п. 3.1 договору, за цим договором оплаті підлягають грошові кошти у сумі 403 629,80 грн. без врахування ПДВ, які, відповідно до п. 3.2 договору переможець торгів повинен протягом п'яти днів з дня одержання проекту договору та його підписання, перерахувати кошти, зазначені у п. 3.1 за придбане майно без урахування ПДВ шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на відповідний рахунок Продавця.

Сплачений покупцем гарантійний внесок в сумі 403 629,80 грн. зараховується в рахунок сплати за придбане майно (п. 3.3.3 договору).

Таким чином, є підтвердженим самим змістом договору факт оплати позивача за придбане на аукціоні майно.

Посилання суду в оскаржуваному рішенні про відсутність доказів оплати придбаного позивачем майна не впливає на висновок рішення по суті спору.

На виконання умов вказаного договору купівлі-продажу, 01.10.2015 року між ТОВ "Брокінвестгруп" та фізичною особою - підприємцем Шевченко Г.Г. підписано акт приймання - передачі нежилого приміщення по Договору купівлі-продажу від 01.10.2015 року ( том 1 а.с.14).

Судом встановлено, що проведений 21.09.2015 року аукціон з продажу нерухомого майна та протокол проведення аукціону по реалізації нерухомого майна від 21.09.2015 року оскаржувались в судовому порядку.

Так, рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 19.05.2016 року у справі № 592/9868/15-ц за позовом ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп", треті особи: ОСОБА_9, виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання аукціону з продажу нерухомого майна недійсним та скасування протоколу аукціону з продажу нерухомого майна в задоволенні позову відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили (том 1 а.с.19-21).

Також господарським судом встановлено, що сторони листувались з приводу підписання договору та його нотаріального посвідчення. Так, позивач звертався до відповідача з вимогами про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу придбаного з аукціону майна (листи № 378 від 16.11.2015 року та № 148 від 05.08.2016 року) (том 1 а.с.15-16).

Відповідач у своєму листі від 25.06.2015 року запропонував відкласти розгляд питання про підписання зазначеного договору до вирішення спору в апеляційному порядку (том 1 а.с.18).

17.01.2018 року державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Москаленко Н.І. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 57/02-31 (том 1 а.с.22).

Згідно вказаної постанови державним нотаріусом відмовлено гр. ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, що було предметом іпотеки, та складається з будівлі адміністративного будинку та гаражів, на підставі відсутності копії складеного державним виконавцем акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником (заступником начальника) органу державної виконавчої служби (а.с.22).

Доказів оскарження цієї постанови матеріали справи не містять.

Як встановлено судом, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № НОМЕР_1 від 23.03.2018 року, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 є комунальною власністю Світловодської міської ради, код ЄДРОПУ 35825788. Вказана інформаційна довідка містить відомості з Державного реєстру іпотек щодо нежитлової будівлі, адміністративного будинку та гаражів за вказаною адресою, у якому зазначено, що АКБ "Східно-Європейський банк", код 19364130 є іпотекодержателем вказаного майна (том 1 а.с. 90-91).

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, враховуючи правові підстави позову, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позову і цей висновок апелянт не спростував з огляду на наступне:

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути (серед іншого) - визнання права.

Відповідно до змісту ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України позивач має право звернення до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Господарський суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до норм ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до норм ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ч. 10 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Разом з тим, відповідно до норм ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1).

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ч.2).

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року N9 роз'яснив, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведені норми, господарський суд обґрунтовано зазначив, що суд може визнати такий договір дійсним за умов: 1) сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами; 2) відбулося повне або часткове виконання договору; 3) одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, дослідивши при цьому чи втрачена така можливість безповоротно; 4) якщо немає інших підстав нікчемності правочину .

Господарський суд врахував, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" від 11 лютого 2010 року N 1878-VI Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" викладено в новій редакції; внесено зміни щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно; передбачено, що державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладені функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Також внесено зміни до Цивільного кодексу України, які передбачають виключення положень про необхідність державної реєстрації окремих видів договорів, зокрема частину третю статті 640 Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, згідно з якою державна реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна скасована.

Господарський суд врахував також, що видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) - одна з тих нотаріальних дій, що встановлюють факти, які мають юридичне значення, що передбачено статтею 34 Закону України "Про нотаріат".

Відповідно до норм ст. 72 Закону України "Про нотаріат" придбання нерухомого майна, яке було предметом застави (іпотеки), оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням цього нерухомого майна шляхом видачі набувачу свідоцтва про придбання нерухомого майна.

Свідоцтва про придбання нерухомого майна видаються на підставі акта про придбання нерухомого майна або реалізацію предмета іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у відзиві на позовну заяву (Вих. № 25 від 02.03.2018р.) вимоги позивача, з посиланням на положення ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, визнає у повному обсязі (том 1 а.с.34).

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що листування сторін, про яке зазначено вище, свідчить, що сторони вживали заходів щодо посвідчення укладеного між ними договору в нотаріальному порядку. Доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору суду позивач не надав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що таким доказом є саме відсутність дій позивача, доказів щодо його звернення до нотаріуса для посвідчення договору, не приймаються колегією суддів в силу ст.ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, з клопотання відповідача про долучення документів до матеріалів справи (Вих. № 31 від 19.03.2018 року) (том 1 а.с.55), у якому відповідач одночасно надав суду письмові пояснення, вбачається, що ТОВ "Брокінвестгруп" намагалося здійснити дії, спрямовані на усунення перешкод для нотаріального посвідчення зазначеного договору.

Зокрема, відповідач неодноразово звертався до суду з вимогою про оформлення державного акту іпотекодавцем, про що свідчать копії рішень по справам № 912/4673/15 від 29.01.2016 року та № 912/1305/16 від 08.08.2016 року, якими було відмовлено в задоволенні позовних вимог; намагався виконати рішення суду (у справі № 912/1474/11) шляхом звернення до органів ДВС, але у відкритті виконавчого провадження йому також було відмовлено.

Також з матеріалів справи вбачається позиція відповідача щодо оформлення договору з позивачем - відповідач зазначає, що вчинення будь-яких дій із нерухомістю, що є предметом спору, унеможливлювалось у зв'язку з наявністю судового спору, що розглядався Ковпаківським районним судом м.Суми, який було вирішено 19.05.2015 року та арештом, накладеним ухвалою Світловодського міжрайонного суду Кіровоградської області від 07.07.2016 року по справі № 401/2155/16-ц та скасованого ухвалою цього ж суду 01.06.2017 року.

З цього ж пояснення відповідача вбачається, що нотаріальне посвідчення договору унеможливлює саме відсутність оформлення документів на земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно, що є предметом договору купівлі-продажу, який позивач просить визнати дійсним відповідно до норм ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України.

Отже, при розгляді апеляційної скарги апелянт не спростував висновок оскаржуваного рішення про відсутність доказів ухилення відповідача від посвідчення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна.

Встановлені судом обставини унеможливлюють задоволення вимог позивача про визнання договору дійсним на підставі норм ст. 220 Цивільного кодексу України.

Вимога позивача про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно - будівлю адміністративного будинку (загальна площа 4478,4 кв.м.) та гаражі (літери Б і Б-1 плану ділянки) по АДРЕСА_1 також не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до норм статті 328 Цивільного кодексу України, на яку позивач посилається як підставу позову, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України).

Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов'язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 Цивільного кодексу України).

Відповідно до норм ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі

Оскільки суд не встановив правомірність вимог про визнання договору купівлі-продажу від 01.10.2015 року дійсним з підстав, встановлених нормами ст. 220 Цивільного кодексу України, то відповідно, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Таким чином, висновки оскаржуваного рішення не спростовано, апеляційна скарга не доведена, в її задоволенні слід відмовити, судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід віднести на позивача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2018 року у справі №912/254/18 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на Фізичну особу-підприємця Шевченко Галину Григорівну.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 26.12.2018 року.