ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 Справа №914/1889/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимирська фабрика гофротари», м. Рівне,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця»,

с. Станків, Стрийський район, Львівської області,

про: стягнення заборгованості в розмірі 217 317,00 грн

Суддя Синчук М.М.

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_1

Представники учасників процесу:

позивача: не зявився;

відповідача: ОСОБА_2 - керівник.

Представнику відповідача розяснено права та обовязки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заяв про відвід не поступало, та в судових засіданнях присутніми представниками сторін не заявлено.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1889/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимирська фабрика гофротари» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця» про стягнення заборгованості в розмірі 217 317,00 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.11.2018 р.

Ухвалою від 19.11.2018 р. розгляд справи відкладено на 10.12.2018 р.

В судовому засіданні 10.12.2018 р. представник позивача не зявився. До канцелярії суду, 07.12.2018 р., від представника позивача надійшла заява про закриття провадження в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 214 340,00 грн, у звязку з сплатою відповідачем заборгованості за період з 12.10.2018 р. по 19.11.2018 р. В решті позовних вимог просить справу розглянути без участі представника позивача. Просить суду повернути сплачений судовий збір.

В судовому засіданні 10.12.2018 р. представник відповідача визнав заборгованість в розмірі 214 340,00 грн, повідомив, що заборгованість сплачено після подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

1.Описова частина рішення.

1.1.Позиція позивача:

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 214 340,00 грн, 3% річних в розмір 2 977,00 грн за договором поставки №130/04-18 від 01.04.2018 р.

1.2. Позиція відповідача:

Позовні вимоги визнав, повідомив суд, що відповідачем проведено оплату основної заборгованості в розмірі 214 340,00 грн, що підтверджується підписаним між сторонами ОСОБА_2 звірки взаємних розрахунків станом на 29.11.2018 р. та платіжними дорученнями (за період з 12.10.2018 по 19.11.2018 р.р.)

2.Мотивуальна частина рішення:

2.1.Фактичні обставини встановлені судом:

01.04.2018 року між ТОВ «Володимирська фабрика гофротари» (Постачальник) та ТОВ «Стрийтеплиця» (Покупець) було укладено Договір поставки №130/04-18 від 01.04.2018 року, згідно п. 1.1 якого, Постачальник (позивач у справі) зобовязується відповідно до умов цього Договору поставляти та передавати у власність Покупця (відповідач у справі) паперово-картонну продукцію (надалі - Товар), а Покупець зобовязується приймати та оплачувати Товар відповідно до умов цього Договору.

Згідно п. 2.1 Договору, найменування, ціна та кількість Товару, що підлягає поставці, зазначаються в видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору. В специфікації міститься орієнтовна кількість Товару. Кількість Товару, що поставляється, уточнюється в замовленні.

Відповідно до п. 3.1 Договору, для отримання товару Покупець зобовязаний за 14 (чотирнадцять) робочих днів до бажаної дати поставки подати Постачальнику заявку. Заявка повинна містити наступні дані про товар: найменування, асортимент, кількість та інші характеристики товару, дату поставки товару, адресу складу розвантаження.

Пунктом 3.13. Договору передбачено, що Постачальник має право передати, а Покупець - прийняти більшу або меншу кількість Товару, ніж зазначена в замовленні, при умові, якщо кількість попередньо письмово погоджена з Покупцем. Покупець зобовязується сплатити вартість прийнятого Товару, що відповідає умовам цього Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору, Покупець здійснює розрахунок за Товар шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника по факту поставки гофровиробу по адресі покупця.

На виконання даного Договору, позивачем було здійснено поставку товару (овочевий лоток друк (повна заливка чорний) 395x295x135 в кількості 35 000 шт. по ціні 9,50 грн. за 1 шт. з ПДВ та доставкою згідно видаткової накладної №РН-0001002 від 26.04.2018 року, на суму 332 640,00 грн.

Підтвердженням перевезення та отримання товару є товарно-транспортна накладна №ВФ- 00000011 від 26.04.2018 року.

Відповідач розрахувався за товар по видатковій накладній №РН-0001002 від 26.04.2018 року частково на суму 118 300 грн., що підтверджується банківськими виписками: за 27.04.2018 року на суму 88 300 грн, за 20.07.2018 року на суму 10 000 грн, за 05.09.2018 року на суму 10 000 грн, за 06.09.2018 року на суму 10 000 грн.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 214 340,00 грн.

Відповідачем, після звернення позивача до суду з позовом, проведено сплату заборгованості в розмірі 214 340,00 грн, що підтверджується підписаним між сторонами ОСОБА_2 звірки взаємних розрахунків станом на 29.11.2018 р. та платіжними дорученнями (за період з 12.10.2018 по 19.11.2018 р.р.)

07.12.2018 р., від представника позивача надійшла заява про закриття провадження в частині стягнення заборгованості в розмірі 214 340,00 грн, у звязку з сплатою відповідачем заборгованості в період з 12.10.2018 р. по 19.11.2018 р. В решті позовних вимог просить справу розглядати без участі представника позивача. Просить суд повернути сплачений судовий збір.

3.Норми права застосовані судом:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між сторонами у справі укладено Договір поставки №130/04-18 від 01.04.2018 р., за умовами якого позивачем було здійснено поставку товару згідно видаткової накладної №РН-0001002 від 26.04.2018 р. на суму 332 640,0 грн. Відповідачем проведено часткову оплату поставленого товару в розмірі 118 300,00 грн.

В період з 12.10.2018 р. по 19.11.2018 р. (під час розгляду справи судом) відповідачем за поставлений товар сплачено заборгованість в розмірі 214 340,00 грн, що підтверджується підписаним між сторонами ОСОБА_2 звірки взаємних розрахунків станом на 29.11.2018 р. та платіжними дорученнями (за період з 12.10.2018 по 19.11.2018 р.р.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 977,00 грн. 3% річних є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням №4298 від 03.10.2018р. на суму 3 259,75 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в частині задоволених вимог.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 2,13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимирська фабрика гофротари» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця» в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 214 340,00 грн.

2. Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмір 2 977,00 грн задоволити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця» (82464, Львівська область, Стрийський район, с. Станків, вул. Січових Стрільців, буд 79, ідентифікаційний код 02777916) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимирська фабрика гофротари» (33027, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38485617) 2 977,00 грн 3% річних.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця» (82464, Львівська область, Стрийський район, с. Станків, вул. Січових Стрільців, буд 79, ідентифікаційний код 02777916) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимирська фабрика гофротари» (33027, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38485617) 44,65 грн судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Володимирська фабрика гофротари» (33027, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38485617) з Державного бюджету України 3 215,10 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 19.12.2018 р.

Суддя Синчук М.М.