СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Справа № 905/96/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Хачатрян В.С. , суддя Гетьман Р.А.

за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з’явився

1-го відповідача - не з’явився

2-го відповідача - не з’явився

3-го відповідача – Донець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область (вх. № 516Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2018 по справі № 905/96/17 (повний текст рішення складено та підписано 13.07.2018 в приміщенні зазначеного суду суддею Черновою О. В.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Донецьксталь - металургійний завод", м. Донецьк

до: 1.Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк

2.публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман

3.приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 36 573,27 грн

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - металургійний завод» звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк про стягнення 36573,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання договору поставки № від 30.04.2015, укладеного між позивачем та ТОВ «Інкостіл груп», по залізничним накладним на адресу ПрАТ "Донецьксталь" металургійний завод» у вагонах надійшов вантаж окатки залізорудні офлюсовані. Згідно комерційних актів БК 443495/66 від 30.09.2016, БК 443494/64 від 26.09.2016, БК 443493/63 від 24.09.2016, БК 443482/49 від 12.09.2016, БК 443481/48 від 12.09.2016, складених на станції Мушкетово Донецької залізниці, була здійснена перевірка маси вантажу з представниками залізниці, в результаті якої встановлено недостачу. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.01.2017 позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 905/96/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.02.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.03.2017 по справі №905/96/17 залучено до участі у справі в якості відповідача 2 - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.04.2017 по справі №905/96/17 залучено до участі у справі в якості відповідача 3 - Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.06.2017 відмовлено в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» до ДП «Донецька залізниця», ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення вартості недостачі в сумі 36573,27 грн. Позовні вимоги ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» до ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» про стягнення 36573,27 грн. задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» на користь ПрАТ «Донецьксталь - металургійний завод» збитки у вигляді нестачі в сумі 29966,16 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017 у справі №905/96/17 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017 у справі №905/96/17 - без змін.

Постановою Верховного суду від 23.01.2018 касаційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» задоволено частково, рішення господарського суду Донецької області від 26.06.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі № 905/96/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

За змістом ст. 316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 зазначив, що судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання визначення придатності вагонів для перевезення як в технічному, так і комерційному відношенні, виходячи із викладених в комерційних актах обставин. Також не з'ясовано питання допустимості перевезення спірного вантажу у вагонах відкритого типу і не надано оцінки тому, що в залізничних накладних в графі "відмітки відправника" міститься інформація про те, що перевезення вантажу у вагонах відкритого типу з одержувачем узгоджено. Зазначив також, що з'ясування вищезазначених питань є необхідним для визначення ступеню вини вантажовідправника та перевізника у недостачі вантажу внаслідок його посипання під час перевезення.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.03.2018 справу 905/96/17 прийнято до провадження та визначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.07.2018 у справі № 905/96/17 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ПАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" вартість недостачі у сумі 14 983,08 грн. та судовий збір у розмірі 689,00 грн.

Стягнуто з ПАТ "Українська залізниця" на користь ПрАТ "Донецьксталь"-металургійний завод" 14 983,08 грн та судовий збір у розмірі 689,00 грн.

Не погодившись з постановленим судом першої інстанції рішенням, ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Донецьксталь - металургійний завод" щодо стягнення 29966,16 грн збитків та 1378,00 грн судового збору. Здійснити перерозподіл судових втрат.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на відсутність правових підстав для покладання відповідальності за нестачу вантажу на вантажовідправника ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». Так, у спірних залізничних накладних №№ 45590494, 45475050, 45366176, 47720230 в графі «відмітки відправника» міститься інформація про те, що перевезення вантажу у вагонах відкритого типу з одержувачем узгоджено. Жодних письмових зауважень, щодо не придатності вагонів для перевезення вантажу навалом у вагонах відкритого типу в комерційному відношенні працівниками Залізниці зроблено не було. Даний факт свідчить лише про те, що ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» підготував вантаж з рахуванням його схоронності під час транспортування та здійснював навантаження з виконанням Технічних умов. Крім того, після завантаження окатишів залізорудних офлюсованих та виставляння завантажених вагонів для вправлення, всі зазначені у спірних накладних вагони, було перевірено працівниками Залізниці в комерційному та технічному відношенні. Залізниця, оглянувши подані до перевезення вагони за спірними залізничними накладними, прийняла їх до перевезення, проставивши календарний штемпель станції Терни в оформлених накладних. Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо комерційної або технічної несправностей Залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до комерційного і технічного стану вагонів. Таким чином, Залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірних залізничних накладних, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.08.2018 по справі № 905/96/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та зобов'язано учасників справи в строк до 31.08.2018 включно надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншій стороні у справі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2018 призначено апеляційну скаргу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2018 по справі № 905/96/17 до розгляду.

Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017 “Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах” (набрання чинності 16.01.2018 з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018) постановлено ліквідувати, у тому числі Харківський та Донецький апеляційні господарські суди та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч.1 ст.25 Господарського процесуального кодексу України для справи № 905/96/17.

Відповідно до ч.6 ст.148 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті “Голос України” повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018, враховуючи Указ Президента України №295/2018 від 28.09.2018 “Про переведення суддів”, повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду було оприлюднено в газеті “Голос України” №185 (6940), а отже Харківський та Донецький апеляційні господарські суди припинили здійснювати правосуддя.

Приписами ч.ч.5 та 7 ст.31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 “Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів”, у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом, доручено відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії здійснити передачу судових справ, що перебували у провадженні Донецького апеляційного господарського суду до, зокрема, Східного апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 для розгляду справи № 905/96/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 прийнято дану справу до провадження Східного апеляційного господарського суду та призначено до розгляду на 27.11.2018.

В судове засіданні, призначене на 27.11.2018, представники сторін не з’явились, з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, колегія суддів у розгляді справи оголосила перерву до 19.12. 2018.

У зв’язку з відпусткою судді Склярук О.І., відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2018 для розгляду справи № 905/96/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

У судове засідання 19.12.2018 прибув представник апелянта - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", який підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Представники позивача, 1-го та , 2-го відповідача у судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення ухвали суду.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання та зважаючи, що в матеріалах справи наявні документи для розгляду апеляційної скарги по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав інших учасників судового процесу щодо розгляду справи судом упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду рішення суду першої інстанції без участі представників позивача, 1-го та 2-го відповідача.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкостил Груп» (постачальник) та позивачем, Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь - металургійний завод» (покупець) був підписаний договір поставки №, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність позивача залізорудні окатиші виробництва Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» , а позивач зобов'язується прийняти вказаний товар та сплатити його на умовах, передбачених договором та специфікаціями до нього.

Відповідно до п.2.2 договору від 30.04.2015 № в специфікаціях до договору вказуються наступні відомості про товар, постачання якого буде здійснюватися згідно з договором: найменування товару, строк поставки товару, ціна товару за одну метричну тону, приплати та скидки за зміну якісних показників, кількість товару навалом, загальна вартість товару.

За змістом розділу 3 договору обсяг товару, що постачається визначається в специфікаціях. Постачання товару за договором здійснюється на умовах FCA-станція Терни або Рядова, Придніпровської залізниці згідно з договором, специфікаціями до нього та щодобовим графіком поставки. Поставка товару здійснюється з урахуванням реквізитів покупця, вказаних покупцем. Датою поставки вважається дата календарного штемпеля станції відправлення вказана в графі 56 залізничної накладної.

Відповідно до п.3.11 договору від 30.04.2015 № перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється на станції Тернова або Рядова, Придніпровської залізниці після відповідної відмітки в залізничній накладній про приймання товару до перевезення залізницею.

Відповідно до умов специфікації №18 від 22.08.2016 до договору від 30.04.2015 № постачальник зобов'язаний поставити позивачу у вересні 2016 року залізорудні окатиші виробництва ПАТ «СевГОК» у кількості +/- 170 000 тон, ціною 2 362,44 грн. за тону (з ПДВ) на суму 401 614 800,00 грн. Умови та місце постачання: FCA ст.Мушкетово Донецької залізниці, вантажоотримувач - ПрАТ «Донецьксталь»-металургійний завод», код підприємства 2104, станція Мушкетово, Донецької залізниці, код станції 484009.

Як свідчать матеріали справи, 24.12.2015 між ПАТ «Українська залізниця» та ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» укладено договір №/ДФ/20029 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

Відповідно до п. 1.1 договору №/ДФ/20029 від 24.12.2015 встановлено, що предметом цього договору є надання Виконавцем Вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги. У п.7.4 договору зазначено, що його укладено строком до 31 грудня 2016 року

05.09.2016 згідно накладної №47720230 у вагоні №56296213 зі станції Терни - Придніпровської залізниці ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) відправлено ПрАТ «Донецьксталь - металургійний завод» (вантажоодержувач) на станцію Мушкетово Донецької залізниці вантаж - окатки залізорудні.

При оформленні залізничної накладної №47720230 у вагоні №56296213 відповідачем вказано масу вантажу: нетто – 70850 кг, тара -21450 кг. Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах. Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

З матеріалів справи вбачається, що на станції Мушкетово при прибутті вагону здійснено повторне переваження, за результатами якого складено комерційний акт БК 443481/48 від 12.09.2016. Там же проведене комісійне переваження вищезазначеного вагону на підставі акту загальної форми ст. Лозова № 12849 від 08.09.2016 на 200т вагонних тензометричних вагах. За документом значиться: окатки залізорудні, навалам, зважування здійснювалось на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара (перевірена) 21450кг, нетто 70850кг. Фактично виявилось: брутто 90250 кг, тара - 21450 кг, нетто - 68800кг, що менше документа на 2050 кг.

При візуальному огляді виявлено: навантаження горбоподібне зі скосами, нижче бортів 600-800мм, є поглиблення 1,2 люками справа 2500х2000х1000мм. На хребтових балках, колісних парах видно течі вантажу. Під 1-2 люками є проміжок 20х400мм. Технічно вагон справний.

05.09.2016 зі станції Терни - Придніпровської залізниці ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) відправлено ПрАТ «Донецьксталь- металургійний завод» (вантажоодержувач) на станцію Мушкетово Донецької залізниці згідно накладної №47720230 у вагоні №52749744 вантаж - окатки залізорудні. При оформленні залізничної накладної №47720230 у вагоні №52749744 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 69350кг, тара -23050кг. Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

На станції Мушкетово при прибутті вагону здійснено повторне переваження, за результатами якого складено комерційний акт БК 443482/49 від 12.09.2016. Там же проведене комісійне переваження вищезазначеного вагону на підставі акту загальної форми ст. Лозова № 12851 від 08.09.2016 на 200т вагонних тензометричних вагах. За документом значиться: окатки залізорудні, навалам, зважування здійснювалось на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара (перевірена) 23050кг, нетто 69350кг. Фактично виявилось: брутто 85950 кг, тара - 23050 кг, нетто - 62900кг, що менше документа на 6450 кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження горбоподібне з скосами, нижче бортів 600-800мм, є поглиблення 1,2 люками справа 1500х2000х1000мм, 4,5 люками справа 3000х2000х1000. На хребтових балках, колісних парах видно течі вантажу. Під 4,5 люками є проміжок 20х150мм. Технічно вагон справний.

22.09.2016 зі станції Терни - Придніпровської залізниці ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) відправлено ПрАТ «Донецьксталь- металургійний завод» (вантажоодержувач) на станцію Мушкетово Донецької залізниці згідно накладної №45366176 у вагоні №55550438 вантаж - окатки залізорудні.

При оформленні залізничної накладної №45366176 у вагоні №55550438 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 69650кг, тара -23750кг. Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах. Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

Як свідчать матеріали справи, на станції Мушкетово при прибутті вагону здійснено повторне переваження, за результатами якого складено комерційний акт БК 443493/63 від 24.09.2016. Там же проведене комісійне переваження вагону на підставі акту загальної форми ст. Слов'янськ № 10485 від 22.09.2016.

27.04.2016 проведено комісійне переваження вищезазначеного вагону. За документом значиться: окатки залізорудні, навалам, зважування здійснювалось на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара (перевірена) 23750кг, нетто 69650кг. Фактично виявилось: брутто 88500 кг, тара - 23750 кг, нетто - 64750кг, що менше документа на 4900 кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження горбоподібне, нижче бортів 800мм, ліворуч над 1,2 люками поглиблення 1000х1000х500мм, не щільне прилягання люка до проміжної балки проміжок 200х10мм, закладений ганчір'ям. Технічно вагон справний.

24.09.2016 зі станції Терни - Придніпровської залізниці ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) відправлено ПрАТ «Донецьксталь» металургійний завод» (вантажоодержувач) на станцію Мушкетово Донецької залізниці згідно накладної №45475050 у вагоні №56077514 вантаж - окатки залізорудні.

При оформленні залізничної накладної №45475050 у вагоні №56077514 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 69650кг, тара -22350кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах. Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

На станції Мушкетово при прибутті вагонів здійснено повторне переваження, за результатами якого складено комерційний акт БК 443494/64 від 26.09.2016. Там же проведене комісійне переваження вищезазначеного вагону на підставі акту загальної форми ст. Лозова № 22257 від 26.09.2016.

За документом значиться: окатки залізорудні, навалам, зважування здійснювалось на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара (перевірена) 22350кг, нетто 69650кг. Фактично виявилось: брутто 90400 кг, тара - 22350 кг, нетто - 68050кг, що менше документа на 1600 кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження горбоподібне з укосами до дверей до 900мм, нижче бортів 700-900мм, праворуч над 5,6 люками воронка 800х800х500мм. У центрі над 7 люком воронка 300х300х500, нещільне прилягання люків до хребтової та поперечної балки, проміжок 200х15мм, закладений ганчір'ям. Технічно вагон справний.

27.09.2016 зі станції Терни - Придніпровської залізниці ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник) відправлено ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» (вантажоодержувач) на станцію Мушкетово Донецької залізниці згідно накладної №45590494 у вагоні №53131017 вантаж - окатки залізорудні.

При оформленні залізничної накладної №45590494 у вагоні №53131017 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 69700кг, тара -21550кг. Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах. Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

На станції Мушкетово при прибутті вагону здійснено повторне переваження, за результатами якого складено комерційний акт БК 443495/66. Там же проведене комісійне переваження на підставі акту загальної форми ст. Лозова № 13462 від 28.09.2016.

За документом значиться: окатки залізорудні, навалам, зважування здійснювалось на вагонних вагах статичних (150т). Брутто не вказано, тара (перевірена) 21550кг, нетто 69700кг. Фактично виявилось: брутто 87850 кг, тара - 21550 кг, нетто - 66300кг, що менше документа на 3400кг. При візуальному огляді виявлено: навантаження горбоподібне з укосами, нижче бортів 600-800мм. Поглиблення 6,7 люками 500х500х500мм. На хребтових балках видно течі вантажу. Під 7 люком відсутня арміровка. Технічно вагон справний.

У вказаних комерційних актах БК 443495/66 від 30.09.2016, БК 443494/64 від 26.09.2016, БК 443493/63 від 24.09.2016, БК 443482/49 від 12.09.2016, БК 443481/48 від 12.09.2016 зафіксована недостача вантажу та зазначено про наявність поглиблення люками справа, течі вантажу, проміжку (вагон №56296213, №52749744); поглиблення, не щільного прилягання люка до проміжної балки, закладеного ганчір'ям (вагон № 55550438); навантаження горбоподібного з укосами до дверей, воронок, нещільного прилягання люків до хребтової та поперечної балки, проміжку, закладеного ганчір'ям (вагон №56077514).

Комерційні акти підписані належними особами згідно з п. 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855: з боку залізниці - в.о. начальника станції, комерційним агентом станції Мушкетово, зазначено, що завідуючого вантажним двором в штаті немає, що сторонами не спростовано, а також представником одержувача. Належність складання актів та їх дійсність сторонами не заперечується.

З огляду на викладене, вищезазначені комерційні акти складені відповідно до Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, та є належними та допустимими доказами у справі, у розумінні ч.1 ст. 76 ГПК України та їх дійсність сторонами не заперечується.

Колегією суддів встановлено, що завантаження у вагони №56296213, №52749744, №55550438, №56077514 було здійснено відправником - ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», про що зазначено у накладних №45590494 від 30.09.2016, №45475050 від 27.09.2016, №45366176 від 24.09.2016, №47720230 від 12.09.2016.

У вказаних залізничних накладних №№ 45590494, 45475050, 45366176, 47720230 в графі 50 «відмітки відправника» міститься інформація про те, що перевезення вантажу у вагонах відкритого типу з одержувачем узгоджено.

Слід зазначити, що жодних письмових зауважень, щодо непридатності вагонів для перевезення вантажу навалом у вагонах відкритого типу в комерційному відношенні працівниками Залізниці зроблено не було.

Даний факт свідчить про те, що ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» підготував вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування та здійснював навантаження з виконанням Технічних умов.

Крім того, після завантаження окатишів залізорудних офлюсованих та виставляння завантажених вагонів для вправлення, всі зазначені у спірних накладних вагони, було перевірено працівниками Залізниці в комерційному та технічному відношенні.

Залізниця, оглянувши подані до перевезення вагони за спірними залізничними накладними, прийняла їх до перевезення, проставивши календарний штемпель станції Терни в оформлених накладних.

Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо комерційної або технічної несправностей Залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до комерційного і технічного стану вагонів.

Залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірних залізничних накладних, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що завантаження спірного вантажу здійснювалось ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у комерційно несправні вагони №№ 53131017, 56077514, 55550438, 52749744, 56296213.

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

У ч.ч. 1-3 ст. 314 Господарського кодексу України зазначено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про залізничний транспорт залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.23 вищевказаного закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. е ч. 1 ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов'язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Таким чином, перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підпадає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 Цивільного кодексу України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу. Тобто, законодавець покладає на перевізника обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відповідач 2 належних доказів, які доводять обставини, які звільняють від відповідальності, суду не надав.

При цьому колегія суддів відкидає аргумент відповідача 2 щодо того, що відповідальність за перевезення у непридатних вагонах несе також відповідач 3. При цьому колегія суддів зазначає таке.

За змістом статті 31 Статуту та пунктів 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п.5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із шапкою). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої.

Згідно з п.12.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 р. N 411, забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

Наведені норми свідчать про те, що в разі завантаження вантажу (окатків) у технічно несправні вагони або вагони, непридатні для перевезення даного виду вантажів, перевізник (відповідач 2) був зобов’язаний відмовитись від прийняття вагонів у рухомий склад.

Встановлені у даному спорі обставини свідчать про безспірний факт прийняття відповідачем 3 (залізницею) вагонів у рухомий склад без жодних заперечень і здійснення перевезення. При цьому відповідач 3 мав усі можливості запобігти втраті вантажу.

Так, за приписами п.2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів усі вагони, які прибувають і відправляються із станції, де розташований пункт комерційного огляду (ПКО) оглядаються з метою виявлення та усунення несправностей, що загрожують збереженню вантажів.

Відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитися від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталася внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно з ч.3 ст.917 Цивільного кодексу України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Таким чином, оскільки вантажі у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, відповідач 2 мав можливість належним чином здійснити огляд вагонів №53131017, №56077514, №55550438, №52749744, №556296213 та встановити, що вказані вагони є непридатними для перевезення вантажу того виду (окатиші залізорудні), що були у нього завантажені відправником, та відмовитись від приймання вантажу до перевезення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, а прибуття вантажу з недостачею відбулось у технічному відношенні справних вагонах, що встановлене комерційними актами.

Окрім того, колегія суддів враховує, що встановлені комерційними актами обставини, а саме наявні поглиблення у навантаженні (воронки), свідчать про втрату частини вантажу саме під час перевезення.

За таких умов, враховуючи, що перевезення відбувалося у технічно-справних вагонах, придатних для даної господарської мети (перевезення окатків) колегія суддів дійшла висновку про те, що саме ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» несе відповідальність за втрату вантажу у вагонах №53131017, №56077514, №55550438, №52749744, №556296213.

Оцінюючи законність рішення місцевого господарського суду колегія суддів зазначає, що воно є внутрішньо суперечливим і не ґрунтується на законі.

Зокрема, зазначаючи про те, що відповідачі повинні нести солідарну відповідальність, суд першої інстанції тим не менш стягує відповідальність у частках. При цьому заява в порядку ст. 1190 ЦК України позивачем не подавалась і у матеріалах справи відсутня.

Між тим, позивачем не заявлялось позовних вимог до вантажовідправника, відповідач 3 був залучений до участі у справі в якості співвідповідача 03.01.2017 з ініціативи суду (а.с. 95 т.1).

Матеріали справи містять згоду позивача на заміну відповідача (а.с. 77т. 1), однак самого волевиявлення щодо заміни, а так само і заяви щодо визначення часток відповідальності співвідповідачів матеріали справи не містять.

За таких умов рішення місцевого господарського суду щодо стягнення частини вартості вантажу з вантажовідправника (відповідача 3) є суперечливим і таким, що не ґрунтується на законі.

Враховуючи наведені норми законодавства та викладені обставини справи, колегія суддів вважає доведеним факт порушення ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» своїх зобов'язань з перевезення вантажу залізничним транспортом, внаслідок чого позовні вимоги ПрАТ «Донецьксталь - металургійний завод» про стягнення недостачі з відповідача-2 на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

У статті 114 Статуту залізниць України закріплено положення, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем у вагоні №53131017 на підставі рахунку №16045 від 27.09.2016 року (вартість продукції становить 2382,32 грн. з ПДВ за тону), у вагоні №56077514 на підставі рахунку № 15945 від 25.09.2016 (вартість продукції становить 2402,68 грн. з ПДВ за тону); у вагонах №56296213 та № 52749744 на підставі рахунку №14945 від 05.09.2016 (вартість продукції становить 2503,77 грн. з ПДВ за тону), у вагоні №55550438 на підставі рахунку №15795 від 22.09.2016 (вартість продукції становить 2405,92 грн. з ПДВ за тону).

Однак, зазначені розрахунки є рахунками не відправника товару, а ТОВ "Інкостіл Груп".

В процесі розгляду справи ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» надано рахунки відправника вантажу, які підтверджують кількість і вартість (ціну) відправленого вантажу за залізничними накладними.

Відповідно до рахунку №91160763 від 27.09.2016 року вартість продукції у вагоні №53131017 становить 1630,41 грн. без ПДВ за тону, відповідно до рахунку № 91142401 від 24.09.2016 вартість продукції у вагоні №56077514 становить 1639,10 грн. без ПДВ за тону; відповідно до рахунку №91157071 від 05.09.2016 у вагоні №56296213 та № 52749744 становить 1713,52 грн. без ПДВ за тону, відповідно до рахунку №91158703 від 22.09.2016 у вагоні №55550438 становить 1646,57 грн. без ПДВ за тону.

Згідно пункту 27 Правил приймання вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (Правила), вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м'ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'ясні всякі; 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Фактична недостача вантажу у вагоні №53131017 становить 2703,00 кг, у вагоні №56077514 - 903,50 кг, у вагоні №52749744 - 5756,50 кг, у вагоні №56296213 - 1341,50кг, у вагоні №55550438 - 4203,50 кг.

Так, самостійно здійснивши розрахунок нестачі на підставі рахунків-фактур вантажовідправника (ПрАТ "Півничний гірничо-збагачувальний комбінат") №91160763 від 27.09.2016 року, № 91142401 від 24.09.2016, №91158703 від 22.09.2016, №91157071 від 05.09.2016, з урахуванням норми природної втрати 1 % маси нетто вантажу, судом встановлено, що розмір нестачі складає 29966,16 грн. і підлягає стягненню з відповідача 2 - публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", скасування рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2018 у справі № 905/96/17 з прийняттям нового рішення про задоволення позову та стягнення збитків у вигляді нестачі в сумі 29966,16 грн. з відповідача 2.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2067,00 грн. підлягає відшкодуванню 3-му відповідачу за рахунок 2-го відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 240, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2018 у справі № 905/96/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2018 у справі № 905/96/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь - металургійний завод» (85300, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд. 106А, ) збитки у вигляді нестачі в сумі 29966,16 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2067,00 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 20.12.2018.

Постанова суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман