ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20.12.18 Справа № 917/1590/18

Суддя Безрук Т.М. , розглянувши матеріали

за заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"(вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Лубнигаз" (вул. Льва Толстого, буд. 87 м. Лубни, 37500)

про видачу судового наказу

встановив:

Згідно ч.1 ст.151 ГК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі , встановленому законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VІ Про судовий збір за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. За ст. 2 цього Закону платника судового збору є, зокрема, юридичні особи, які звертаються до суду.

Згідно з підп. 2.2 п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу судовий збір сплачується у розмірі

0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Як доказ сплати судового збору до даної заяви було додано платіжне доручення № BO903B1OKM від 13.11.2018р. на суму 176,20 грн.

При перевірці даного платіжного доручення по автоматизованій системі господарського суду було встановлено, що платіжний документ за вказаними реквізитами було також додано у іншу справу № 917/1501/18, за заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу, який був виданий судом 04.12.2018р.

Згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України від 14.11.2018 р. платіжне доручення № BO903B1OKM від 13.11.2018р. на суму 176,20 грн. (платник - АТ КБ "Приватбанк") залучено до справи № 917/1501/18.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач в порушення вимог діючого законодавства виготовив декілька оригінальних примірників одного і того ж платіжного доручення та надав їх у різні справи як окремий доказ оплати судового збору по кожній.

З огляду на викладене, надане платіжне доручення № BO903B1OKM від 13.11.2018р. на суму 176,20 грн. не може бути прийнято судом, як належний доказ сплати судового збору за даним позовом, оскільки цим же дорученням був сплачений судовий збір за іншою позовною заявою. Відповідно до ст. 3 Закону України Про судовий збір судовим збором оплачується заява, яка передбачена процесуальним законодавством.

Отже, заявником не надано не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно п.1,ч.1 ст.152 ГК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимоги статті 150 цього кодексу.

Керуючись ст. 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу.

Додаток (на адресу позивача): заява (вхід. №1856/18 від 18.12.2018р.) та додані до неї документи, у тому числі платіжне доручення № BO903B1OKM від 13.11.2018р. на суму 176,20 грн. судового збору; копія заяви з додатками для відповідача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Т. М. Безрук