ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року м. Дніпро Справа № 904/9682/13

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Березкіна О.В., Кузнецов В.О.

секретар Манчік О.О.

за участю:

від позивача: Чабарай К.В.; Скляр Н.М.;

відповідач: Штефан В.О.;

від відповідача: Лісовий Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Криворізької міської ради

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року

за результатом розгляду

заяви Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року

у справі № 904/9682/13 (суддя - Кеся Н.Б., м. Дніпро)

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 27 335, 54 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року у даній справі відмовлено в задоволенні заяви Криворізької міської ради про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року за нововиявленими обставинами.

Вказана ухвала мотивована тим, що враховуючи обставини, на які посилається позивач, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви позивача про перегляд і скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року, оскільки правова позиція інших судів за аналогічними справами, навіть між тими ж сторонами, не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, роз'яснюючий лист державного органу стосовно наявних у справі доказів не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки це є спробою переоцінки доказів, оцінених судом в процесі розгляду справи, що не дозволяється процесуальними нормами. В зв'язку з чим заява позивача задоволенню не підлягає.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Криворізька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву Криворізької міської ради про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року за нововиявленими обставинами, розгляд апеляційної скарги проводити за участю представників сторін.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки суду є невмотивованими та такими, що не відповідають обставинам справи;

- всупереч вимогам Господарського процесуального кодексу України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, місцевий господарський суд проігнорував доводи заявника, не дотримався свого зобов'язання за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вмотивованості судового рішення як елемента права на справедливий судовий розгляд, а вдався лише до поверхневого дослідження аргументів заявника, фактично використавши його мотивацію;

- місцевий господарський суд належним чином не дослідив зазначену заявником нововиявлену обставину, визнавши її лише прикладом іншої судової практики, що склалася за подібними спорами і відносно одного і того ж рішення органу місцевого самоврядування;

- суд не взяв до уваги, що судову практику заявник навів не як звичайний приклад у його вузькому значенні, а як спростовуючий аргумент та доказ, яким виключаються будь-які сумніви щодо неоднозначності судової практики та можливості застосування рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884 до правовідносин, що склалися між сторонами у справі за період з 01.06.2010 року до 01.01.2014 року;

- в пункті 2 ухвали суду першої інстанції "Короткий зміст судового рішення і мотиви його прийняття" містяться протиріччя і суперечності. Суд фактично визнав, що рішення міської ради від 14.05.2010 року № 3884 все ж таки діяло до визнання його судом не чинним, в той час як з незрозумілих причин при первісному розгляді справи позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати не були навіть частково задоволені за період з 01.07.2011 року по 01.11.2011 року (до дати визнання рішення органу місцевого самоврядування не чинним);

- господарським судом при ухваленні рішення від 18.10.2017 року неправильно витлумачено норму частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення) щодо неможливості застосування актів державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України, в результаті чого безпідставно й поза межами юрисдикції визнано рішення від 14.05.2010 року № 3884 протиправним і невідповідним законодавству на момент його прийняття;

- враховуючи правомірність дії рішення міської ради від 14.05.2010 року № 3884 в період з 01.06.2010 року до 01.01.2014 року, яка встановлена колегією суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду в ухвалі від 06.08.2018 року у справі № 904/3615/14, обґрунтованим є виникнення обов'язку у ФОП Штефана В.О. зі сплати орендної плати в розмірі, розрахованому відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 року № 1222, виданої на підставі рішення № 3884, що в свою чергу доводить помилковість висновків суду першої інстанції про протиправність застосування зазначеної довідки, зокрема, в частині стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за землю за період з липня 2011 року по червень 2013 року;

- правомірність застосування довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 року № 1222 підтверджується відповідною судовою практикою адміністративних судів;

- на думку скаржника, звернення позивача із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції від 18.10.2017 року є виправданим та ніяким чином не порушує принципів правової певності та правової визначеності, оскільки вказана у ній обставина, що підтверджує існування правовідносин між сторонами на підставі рішення позивача від 14.05.2010 року № 3884 в період з 01.06.2010 року до 01.01.2014 року, з огляду на її винятковість, має саме істотний та незаперечний характер.

2.2. Узагальнені доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року у даній справі - без змін. Посилається на те, що доводи апеляційної скарги та заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зводяться лише до переоцінки доказів у справі, яка уже розглянута. Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення, позивач просить врахувати приклади іншої судової практики, що склалася за подібними спорами і відносно одного і того ж рішення органу місцевого самоврядування, чим фактично позивач просить суд надати іншу правову оцінку наявним у справі доказам і обставинам, які були предметом розгляду при прийнятті судового рішення, що прямо суперечить вимогам статті 320 Господарського процесуального кодексу України. Наданий позивачем лист Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 12.12.2017 року є новим доказом у справі, який позивач міг надати під час первісного розгляду справи. Даним листом скаржник намагається змусити суд переглянути його позицію щодо довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка наявна в матеріалах справи і була предметом судового дослідження у справі, а також проаналізована в судовому рішенні, що на думку відповідача, теж є недопустимим грубим порушенням процесуальних правил. Відповідач звертає увагу, що позивачем були порушені порядок і строки подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, які визначені у статті 321 Господарського процесуального кодексу України та не було наведено поважної причини їх пропуску та підстави для поновлення. Як вбачається із ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 року у справі № 904/3615/14 представник Криворізької міської ради був присутнім під час проголошення даної постанови, отже вона була позивачу відома. Таким чином, для позивача строки на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами закінчилися 05.09.2018 року включно. Однак, із заявою позивач звернувся лише 10.09.2018 року, тобто пропустивши строк на 4 дні. На думку відповідача, у разі, якщо існує підстава для скасування ухвали від 30.10.2018 року, то це лише безпідставність поновлення пропущеного процесуального строку, що стало наслідком незаконного відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2018 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.12.2018 року.

Представники скаржника в судовому засіданні повністю підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

Відповідач та його представник в засіданні суду проти доводів апеляційної скарги заперечували.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Криворізька міська рада (надалі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича (надалі - відповідач) про стягнення на користь територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради заборгованості по орендній платі за землю за період з липня 2011 року по червень 2013 року у розмірі 26 308,38 грн. та пені у розмірі 1 026,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем господарського зобов'язання, встановленого умовами договору оренди земельної ділянки від 14.08.2009 року. В позовній заяві позивач, зокрема, зазначив, що з урахуванням рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" та пунктів 10, 12 укладеного між сторонами договору відповідач мав сплачувати орендну плату за землю в розмірі 4 067,82 грн. на місяць. Разом з тим, відповідач сплачував орендну плату за землю в розмірі 3 000,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року у справі № 904/9682/13 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Вказане рішення мотивовано тим, що позов ґрунтується на рішенні органу місцевого самоврядування "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", яким збільшено базову вартість 1 кв. м. земель міста. Разом з тим, зазначене рішення органу місцевого самоврядування було визнано в судовому порядку не чинним, оскільки воно не відповідає законодавству України. Враховуючи, що на підставі вказаного рішення у сторін правовідносини не виникли, тому в період дії цього рішення до визнання його судом не чинним, відсутні правові підстави для його застосування до спірних правовідносин.

14.09.2018 року позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року.

В якості обґрунтування заяви позивач зазначив, що нововиявленою обставиною є правові висновки, викладені в ухвалі Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 року у справі № 904/3615/14, які спростовують факти, які були покладені в основу рішення суду від 18.10.2017 року. На думку позивача, Господарським судом Дніпропетровської області при ухваленні рішення від 18.10.2017 року неправильно витлумачено норму частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення) щодо неможливості застосування актів державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України, в результаті чого безпідставно та поза межами юрисдикції визнано рішення від 14.05.2010 року № 3884 протиправним і невідповідним законодавству на момент його прийняття. Враховуючи правомірність дії рішення міської ради від 14.05.2010 року № 3884 в період з 01.06.2010 року до 01.01.2014 року, яка встановлена колегією суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду в ухвалі від 06.08.2018 року у справі №904/3615/14, на думку позивача, обґрунтованим є виникнення у ФОП Штефана В.О. обов'язку зі сплати орендної плати в розмірі, розрахованому відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 року № 1222, виданої на підставі рішення № 3884, що в свою чергу доводить помилковість висновків суду першої інстанції про протиправність застосування зазначеної довідки, зокрема, в частині стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за землю за період з липня 2011 року по червень 2013 року. Правомірність видачі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884 неодноразово була предметом судового розгляду. Про існування нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення від 18.10.2017 року позивачу стало відомо 16.08.2018 року після отримання повного тексту ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 року у справі № 904/3615/14.

Розглянувши заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року у справі № 904/9682/13, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Норми права, що підлягають застосуванню.

Господарський процесуальний кодекс України.

стаття 86 - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 2 статті 320 - підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частина 5 статті 320 - при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Частина 1 статті 321 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 цього Кодексу учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

3.3.2. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків місцевого господарського суду.

Предметом судового розгляду в даному випадку є заява позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року.

Під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

- переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

- докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких чотирьох умов:

- їх існування на час розгляду справи;

- обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

- істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте;

- такі обставини не були встановлені судом під час розгляду справи.

За відсутності принаймні однієї з цих ознак, обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.04.2018 року у справі № 910/6052/16 та у постанові від 07.08.2018 року у справі № 915/1708/14.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання. Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003 року, ухвала Суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004 року).

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умов наявності підстав для такого перегляду, встановлених Господарським процесуальним кодексом України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених Господарським процесуальним кодексом України. Прийняття заяви (подання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Аналіз положень статті 320 Господарського процесуального кодексу України дозволяє визначити нововиявлені обставини як юридичні факти, які передбачені нормами права і тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин; мають істотне значення для правильного вирішення даної справи та вплинули б на остаточне рішення справи судом; не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Як на нововиявлену обставину позивач посилається на правовий висновок Дніпропетровського апеляційного господарського суду, який міститься в ухвалі від 06.08.2018 року у справі № 904/3615/14.

Так, в зазначеній ухвалі апеляційний господарський суд звернув увагу на роз'яснення ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 року у справі № 2а-423/10/0408 порядку дій у часі рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу".

Слід звернути увагу, що ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 року у справі №2а-423/10/0408 була предметом дослідження господарського суду у даній справі, відповідне посилання на вказану ухвалу міститься в рішенні господарського суду від 18.10.2017 року.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення позовної вимоги або інших вимог на стадії виконання судового рішення.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Апеляційний господарський суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, за своєю правовою природою не є нововиявленими і не дають підстави для перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року у справі № 904/9682/13, оскільки не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

З урахуванням викладеного, доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зводяться до намагань позивача домогтися нового розгляду справи і постановлення нового судового рішення, що є неприпустимим в світлі практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а прийняту у даній справі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, в зв'язку з чим підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено доводи заявника, здійснено перевірку наявних доказів з урахуванням визначених меж перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, правильно застосовано законодавство під час розгляду справи та обґрунтовано зазначено про те, що обставини, на які посилається заявник, не містять усіх ознак, необхідних для визнання їх нововиявленими.

3.3.3. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

3.3.4. Розподіл судових витрат.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги згідно з вимогами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 275-282, 320 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року у справі № 904/9682/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.12.2018 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ О.В. Березкіна

Суддя _________________ В.О. Кузнецов