ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

17 грудня 2018 року                                                   Справа № 913/515/18

Провадження №16/913/515/18

За позовом Акціонерного товариства “Сбербанк”, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Панорама-Схід”, м.Лисичанськ Луганської області

про стягнення 63 213 грн 09 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання – Романенко Т.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитною лінією у сумі 63 213,09 грн за Кредитним договором від 26.12.2012 №04-Н/12/122/К-МБ.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 12.11.2018 о 12 год. 20 хв.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 05.11.2018 №18, за яким проти позову заперечує, посилаючись на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та зазначає, що сторонами були погоджені строки кредитування з 26.12.2012 по 25.12.2015, тому відповідач вважає, що банк не має права після погодженого сторонами строку кредитування нараховувати відсотки за користуванням кредитом. Також відповідач посилається на практику розгляду справ Верховним судом, в яких зазначено, що після спливу визначеного строку кредитування чи у разі пред’явлення до позивальника вимоги право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.11.2018 відкладено судове засідання на 19.11.2018 о 14 год. 00 хв.

Представники сторін у судове засідання 19.11.2018 не прибули.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив від 21.11.2018 №24619/5/06-2, в якому позивач зазначає, що сторонами у договорі встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється до дня фактичного повернення кредиту в повному обсязі, тому відсутні підстави для застосування висновків Верховного суду, наведених у постанові від 28.03.2018 №444/9519/17, на які посилається відповідач у відзиві.

Також позивач надав роздруківку офіційних даних щодо Українського індексу ставок за депозитами фізичних осіб за 2015 та 2016 роки, на підставі яких позивачем здійснено нарахування відсотків за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.11.2018 відкладено судове засідання на 05.12.2018 о 12 год. 30 хв.

У зв'язку з перебуванням судді Шеліхіної Р.М. з 23.11.2018 на лікарняному, судове засідання 05.12.2018 у даній справі не відбулося.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.12.2018 судове засідання призначено на 17.12.2018.

У судове засідання 17.12.2018 представники сторін не прибули. Про час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, що підтвердження повідомленнями про вручення поштового відправлення.

При вирішенні спору судом встановлене наступне.

Між Публічним акціонерним товариством “Дочірний банк Сбербанку Росії” (далі - Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Панорама –Схід” (далі - позичальник, відповідач), укладено кредитний договір від 26.12.2012 №04-Н/12/122/К-МБ, із змінами та доповненнями (далі - договір), за умовами якого банк зобов’язався надати позичальнику кредитні кошти у сумі 350 000 грн.00 коп., а позичальник зобов’язався своєчасно та в повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови цього договору і своєчасно повернути кредит банку.

Відповідно до п. 1.2. договору розмір процентів за користуванням кредитом визначається в порядку, передбаченому цим договором та додатком №1 до нього. Тип процентної ставки, яка застосовується в цьому договорі становить:

- з дати укладання договору і по 25.12.2013 включно діє фіксована процентна ставка;

- з 26.12.2013 діє змінювана процентна ставка.

Згідно до п. 1.2.1. договору розмір процентної ставки встановлюється:

- розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом в період з дати укладання цього договору і по 25.12.2013 включно складає 26% річних;

- розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом в національній валюті починаючи з 26.12.2013 визначається як сума погодженого сторонами індексу (базова процентна ставка) і маржі банку та розраховується за формулою: R= UIRD 12M + M.

При цьому UIRD 12M або базова процентна ставки – це погоджений сторонами цього договору індекс, що визначається на підстав даних інформаційної системи Thomson Reuters и встановлюється раз на рік впродовж дії цього договору.

Маржа банку встановлена на рівні 6,62% річних. Встановлена в цьому договорі маржа є незмінною протягом дії цього договору.

Відповідно до п. 1.3. договору позичальник зобов’язаний повертати кредит банку частинами – у розмірах та у терміни згідно з наступним графіком повернення кредиту:

- щомісячно по 25 число кожного місяця рівними частинами по 9722 грн, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту;

- останній платіж повинен бути сплачений не пізніше 25.12.2015 в сумі 9730 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом. В цьому договорі під терміном «загальна сума заборгованості» розуміється залишкова сума кредиту, тобто сума кредиту, що фактично надана позичальнику і не повернена банку.

Згідно з п. 6.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році..Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно), а припиняється повністю та остаточно в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що проценти нараховані відповідно до пунктів 6.1,6.2 цього договору, позичальник зобов’язаний сплачувати щомісяця не пізніше 3-х робочих днів, наступних за днем закінчення періоду. При цьому, під терміном “Період” - сторони в статті 6 договору розуміють кожний з періодів, який починається з того числа місяця, в якому був укладений цей договір (реквізит договору “дата”, вказана у верхньому правому куті на першій сторінці договору), і закінчується в день, що передує такому числу наступного (відповідного) місяця (т.ч. проценти за кредитом за який день нараховується).

Пунктом 8.3 договору передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із своїх зобов’язань, передбачених кредитним договором, банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін, і діє до повного виконання зобов’язань позичальника по цьому договору.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.09.2015 у справі №913/466/15 надано правову характеристику договору, встановлено, що банком надано позичальнику кредитні кошти в сумі 350 000 грн. 00 коп. з кінцевим строком погашення до 25.12.2015, та стягнуто з ТОВ «Панорама-Схід» на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26.12.2012 №04-Н/12/122/К-МБ в розмірі 222 402 грн. 59 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом в розмірі 49 136 грн. 91 коп. за період з 26.07.2014 по 08.06.2015. Тобто, рішенням суду відповідача зобов’язано достроково повернути повну суму заборгованості за кредитним договором №04-Н/12/122/К-МБ від 26.12.2012.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою від 14.09.2018 ВП №52767837 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області від 02.10.2015 у справі №913/466/15.

Постановою від 15.03.2017 ВП №52767837 виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 02.10.2015 у справі №913/466/15 закінчено у зв’язку з повним виконанням рішення суду, на виконання якого було видано вказаний наказ.

Позивач звернувся з даним позовом до суду з посиланням на невиконання відповідачем умов договору в частині остаточного погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість з відсотків за користування кредитом в сумі 63 213 грн. 09 коп. за період :

- в позовній заяві вказано - з 14.09.15 по 11.10.18;

- в розрахунку, доданому до позову, - з 26.12.15 по 06.05.18;

- у відповіді на відзив з 21. 11. 18 №24619/5/06-2 - з 14.09.15. по 06.05.18.

Сума боргу, на яку позивач нараховує проценти, вказана в розрахунку до позову (а.с.11) та у відповіді на відзив (а.с. 10-108). З цих документів вбачається, що:

- в період з 26.12.15 по 29.12.15 борг відповідача дорівнював 205671,51грн.;

- в період з 30.12.15 по 05.02.17 – 165453,08грн.;

- в період з 06.02.17 по 06.05.18, у відповідача існував борг по кредиту, по твердженню позивача - в сумі 33413,58грн.

Відповідач відзивом від 05.11.18 №18 (а.с.82-83) проти позову заперечує і вказує, що рішення суду 14.09.2015 у справі №913/466/15 виконано остаточно 06.02.17 і виконавче провадження закрито 15.03.17 (постанова від 15.03.2017 ВП №52767837 виконавчого провадження з примусового виконання наказу).

Також відповідач у відзиві заперечує вимоги банку у зв’язку з нарахуванням банком процентів за кредитом за межами договору кредитування і посилається при цьому на постанову Верховного Суду від 28.03.18 №444/9519/12.

Банк у відповіді на відзив вважає доводи відповідача про посилання на постанову Верховного Суду неправомірними та такими, що не відповідають умовам укладеного між сторонами по справі кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

У відповідності зі ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб’єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконати її обов’язку.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи, факт порушення відповідачем зобов’язання за кредитним договором від 26.12.2012 №04-Н/12/122/К-МБ встановлений у рішенні господарського суду Луганської області від 14.09.2015 у справі №913/466/15 про стягнення з ТОВ «Панорама-Схід» на користь АТ «Сбербанк» заборгованості за кредитним договором від 26.12.2012 №04-Н/12/122/К-МБ в розмірі 222 402 грн. 59 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 49 136 грн. 91 коп. за період з 26.07.2014 по 08.06.2015.

Так, вказане рішення було виконано в повному обсязі 15.03.2017, про що свідчить постанова Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2017 ВП №52767837 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 02.10.2015 №913/466/15.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач нараховував відповідачу відсотки в сумі 63213,09грн. за користування кредитом з 26.12.2015 по 06.05.2018 і борг по кредиту на суму 33 413 грн. 58 коп. існував з 06.02.17 (день останньої виплати на виконання рішення суду) и по 06.05.18 (цю дату позивачем не обґрунтовано ніяким чином). Тобто, після повного виконання рішення суду від 14.09.2015 у справі №913/466/15 про стягнення з ТОВ «Панорама-Схід» заборгованості за кредитним договором від 26.12.2012 №04-Н/12/122/К-МБ позивач враховує борг в сумі 33413,58грн.

Доказів надання кредиту на цю суму в матеріалах справи не має. На яких правових підставах позивач нарахував цей борг – сам позивач не надає жодних пояснень. Докази правомірності нарахування боргу в сумі 33413,58грн. (або врахування цієї частини боргу у зв’язку з неповним погашенням кредиту) в матеріалах справи відсутні, а твердження позивача про залишок боргу по кредитному договору суперечить постанові про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2017 ВП №52767837 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 02.10.2015 №913/466/15.

Банківські виписки, надані позивачем до позовної заяви, не підтверджують доводів позивача, викладених в позовній заяві і у відповіді на відзив. З даних роздруківок обліку грошових коштів по особових банківських рахунках неможливо встановити істину по спору, оскільки неможливо дійти висновку щодо існування у відповідача заборгованості по кредиту в сумі 33413,58грн. в період з 06.02.17 по 06.05.18 і існування правових підстав щодо цього факту. Дані роздруківки не підтверджують наявність у відповідача боргу на кожну визначену дату у визначеному розмірі, що зазначає позивач в розрахунку до позову і у відповіді на відзив.

Різний підхід позивача до визначення періоду заявлених до стягнення відсотків роздруківки обліку грошових коштів також не пояснюють.

Крім того, як було вказано вище за текстом рішення, позивач ніяким чином не доводить і не пояснює звідки взявся 06.05.18 борг по кредиту, який сплачено по рішенню суду повністю 06.02.17.

Також слід вказати, що згідно правової позиції, викладеної у Постанові від 28.02.2018 №444/9519/12 Верховним Судом, після звернення до відповідача з повідомленням - вимогою №434/5/28-3 від 20.01.2015 про дострокове повернення повної суми заборгованості за кредитним договором №04-Н/12/122/К-МБ від 26.12.2012, у позивача припинилось право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів правомірності та правильності розрахунку заявлених до стягнення позовних вимог. Наданий позивачем розрахунок суперечить іншим документам в справі, в тому числі і наданим відповідачем документам з виконавчої служби, у зв’язку з чим позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на позивача повністю.

Керуючись ст.ст.46, 73-79, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 20-денного строку з дня складення і підписання повного тексту.

Повний текст рішення складено і підписано 22.12.2018

Суддя Р. Шеліхіна