ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018. Справа № 917/1148/18

м. Полтава

За позовною заявою Фізичної особи-підприємця Грінченка Олексія Вікторовича, АДРЕСА_1, 36007

до Приватного акціонерного товариства "Полтавасадвинмаркет", вул. Половка, 62а, м. Полтава, 36000

про стягнення 3931,39 грн.

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Грінченко Олексій Вікторович (далі - позивач/ ФОП Грінченко О.В.) звернулося з позовною заявою до господарського суду Полтавської області про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Полтавасадвинмаркет" (далі - відповідач/ ПРАТ "Полтавасадвинмаркет") 3931,39 грн., в тому числі 3084,12 грн. пені, 278,00 грн. річних та 569,27 грн. інфляційних втрат. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № ПС-281112 від 28.12.2011., а також рішення Господарського суду Полтавської області від 21.02.2018. по справі № 917/1977/17.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.10.2018. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Копія ухвали суду 16.10.2018. направлена на адресу відповідача повернулася не врученою з відміткою поштового відділення "Повернено за закінченням терміну зберігання".

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню ПРАТ "Полтавасадвинмаркет", відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв'язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.02.2018. по справі № 917/1977/17 повністю задоволено позов ФОП Грінченка О.В. до ПРАТ "Полтавасадвинмаркет" про стягнення грошових коштів, а саме, з відповідача стягнуто на користь позивача 12179,93 грн. основного боргу, 10734,83 грн. пені, 1213,00 грн. річних, 6258,31 грн. інфляційних, 5938,99 грн. штрафу, 1600,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.05.2018. рішення Господарського суду Полтавської області від 21.02.2018. по справі № 917/1977/17 залишено в силі.

Тобто, вказане рішення господарського суду набрало законної сили 15.05.2018.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.02.2018. по справі № 917/1977/17 встановлено наявність заборгованості у ПРАТ "Полтавасадвинмаркет" за товар поставлений йому ФОП Грінченком О.В. на підставі договору поставки № ПС-281112 від 28.12.2011. (далі - Договір) у розмірі 12179,93 грн. Вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті ж самі особи.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, на даний час рішення суду від 21.02.2018. по справі № 917/1977/17 не виконано.

Відповідно до п. 6.2. Договору за несвоєчасну або неповну оплату поставленого товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення.

Оскільки, зобов'язання по сплаті основного боргу за поставлений товар у розмірі 12179,93 грн. до цього часу відповідачем не виконано, позивач на підставі п. 6.2. Договору та ст. 625 ЦК України нарахував на вказану суму основного боргу 3084,12 грн. пені за період з 14.12.2017. по 18.09.2018., 278,00 грн. 3% річних за період з 14.12.2017. по 18.09.2018. та 569,27 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2017р. по серпень 2018р.

Вказані суми пені, річних та інфляційних втрат позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При винесенні рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, за час прострочення.

Цей висновок кореспондується з п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.11.2013.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно п. 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.11.2013р. кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Враховуючи викладене, а також те, що за рішенням суду від 21.02.2018. по справі № 917/1977/17 з відповідача на користь позивача було стягнуто річні за загальний період з 12.01.2017. по 13.12.2017. та інфляційні втрати нараховані за лютий-жовтень 2017 року, позивач правомірно нарахував відповідачу на прострочену суму основного боргу 3% річних за період з 14.12.2017. по 18.09.2018. та інфляційні нарахування за період грудня 2017 року по серпень 2018 року.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки річних та інфляційних і встановлено їхню правильність.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, стягувач (кредитор) вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 278,00 грн. 3% річних та 569,27 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3084,12 грн. пені за період з 14.12.2017. по 18.09.2018. суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.02.2018. по справі № 917/1977/17 встановлено:

- відповідно до п. 6.2. Договору за несвоєчасну або неповну оплату поставленого товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення;

- згідно п. 4.3 Договору оплата товару покупцем здійснюється за договірною ціною за кожну отриману ним партію товару протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати здійснення поставки шляхом перерахування повної вартості партії товару на розрахунковий рахунок постачальника;

- товар, за який судом стягнуто заборгованість з відповідача, був поставлений позивачем по Договору в період з 03.01.2017. по 10.04.2017.

З врахуванням викладеного, судом встановлено, що позивачем при нарахуванні пені не дотримано вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи дати поставок та строки оплати, які передбачені в договорі, станом на 14.12.2017. шестимісячний строк нарахування пені за несвоєчасну оплату товару, поставленого по договору, закінчився. Окрім того, суд звертає увагу на те, що вимога про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором поставки вже була розглянута судом і рішення по який було прийняте 21.02.18 (справа № 917/1977/17). Отже стягнення пені за договором вже відбулося.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 3084,12 грн. пені за період з 14.12.2017. по 18.09.2018. суперечить чинному законодавству, а отже не підлягає задоволенню.

При прийнятті рішення врахована правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 06.07.18 по справах № 910/8131/17, № 910/10825/17.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтавасадвинмаркет" (вул. Половка, 62а, м. Полтава, 36000; ) на користь Фізичної особи-підприємця Грінченка Олексія Вікторовича (АДРЕСА_1, 36007; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 278 грн. 00 коп. 3% річних, 569 грн. 27 коп. інфляційних втрат, 379 грн. 74 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук