ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/563/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Луцької міської ради на ухвалу Господарського суду Волинської області від 14.08.2018 (суддя Костюк С.В.) та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 (головуючий суддя: Коломис В.В., судді: Миханюк М.В., Огороднік К.ЯМ)

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств

до Луцької міської ради,

за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства "Луцькі ринки",

про визнання недійсним та скасування рішення,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ :

10.08.2018 року Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулася з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просила суд:

1. До набрання рішенням суду законної сили по даній справі накласти арешт на земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050).

2. До набрання рішенням суду законної сили по даній справі заборонити Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Ідентифікаційний код юридичної особи 34745204), КП «Луцькі ринки» (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047) перешкоджати Волинській обласній спілці споживчих товариств використовувати земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050).

3. До набрання рішенням суду законної сили по даній справі заборонити Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Ідентифікаційний код юридичної особи 34745204), КП «Луцькі ринки» (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047) та будь-яким іншим третім особам передавати у власність, користування (оренду, суборенду) або будь-яким іншим способом відчужувати земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050) або її частини.

4. До набрання рішенням суду законної сили по даній справі заборонити Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Ідентифікаційнийкод юридичної особи 34745204), КП «Луцькі ринки» (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047), державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та будь-яким іншим третім особам здійснювати поділ земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050) та реєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право постійного користування на новостворені земельні ділянки.

5. До набрання рішенням суду законної сили по даній справі заборонити Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Ідентифікаційний код юридичної особи 34745204), КП «Луцькі ринки» (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047) та будь-яким іншим третім особам вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050).

6. До набрання рішенням суду законної сили по даній справі заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області ( 43021, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, 4-й поверх) та його територіальним органам (підрозділам) вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050).

Заява обґрунтована поданням позову до суду про визнання недійсним та скасування рішення № 44/2 від 25.07.2018 року та тим, що позивачу стало відомо, що КП «Луцькі ринки» уклало з ФОП Холодковим О. В. договори № Л-12/18 від 16.07.2018 року та № Л-14/18 від 19.08.2018 року на виконання землевпорядних робіт, які включають в себе розподіл земельної ділянки по вул.Карпенка-Карого,1 та коректуру топозйомки земельної ділянки площею 3,5294 га по вул.Карпенка-Карого,1. Також вказує, що поділ спірної земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку, кадастровий номер :22:065:0050, з боку Луцької міської ради, КП "Луцькі ринки" до ухвалення судового рішення суду свідчить про вчинення Луцькою міською радою та КП "Луцькі ринки" дій щодо подальшого розпорядження земельною ділянкою та примусового звільнення земельної ділянки від майна, що належить на праві власності позивачу, в зв'язку з чим відновлення права на оренду земельної ділянки за Волинською обласною спілкою споживчих товариств та відновлення майна Волинської облспоживспілки може стати неможливим.

З огляду на зазначені обставини та з метою забезпечення балансу інтересів, недопущення порушення прав Волинської обласної спілки споживчих товариств на користування земельною ділянкою, забезпечення схоронності майна Волинської обласної спілки споживчих товариств та підприємців, розташованого на вказаній земельній ділянці, позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.08.2018 року у справі №903/563/18 частково задоволено заяву Волинської обласної спілки споживчих товариств від 10.08.2018 року про забезпечення позову.

До набрання рішенням законної сили по справі № 903/563/18 за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств до Луцької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення № 44/2 від 25.07.2018 року:

- накладено арешт на земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050);

- заборонено Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Ідентифікаційний код юридичної особи 34745204), КП "Луцькі ринки" (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047) перешкоджати Волинській обласній спілці споживчих товариств використовувати земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050);

- заборонено Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Ідентифікаційний код юридичної особи 34745204), КП "Луцькі ринки" (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047) передавати у власність, користування (оренду, суборенду) або будь-яким іншим способом відчужувати земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050) або її частини;

- заборонено Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, код юридичної особи 34745204), КП "Луцькі ринки" (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047), державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно здійснювати поділ земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050) та реєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право постійного користування на новостворені земельні ділянки;

- заборонено Луцькій міські раді (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Ідентифікаційний код юридичної особи 34745204), КП "Луцькі ринки" (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, ідентифікаційний код 41943047) вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050);

- заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області ( 43021, м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, 4-й поверх) та його територіальним органам (підрозділам) вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050).

Ухвала місцевого господарського суду мотивована положеннями статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), враховуючи які суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви Волинської обласної спілки споживчих товариств про забезпечення позову, вказуючи, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування реальної можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на розподіл спірної земельної ділянки, а також дій спрямованих на розпорядження земельною ділянкою та примусового звільнення її від майна, що належить на праві власності позивачу, тому відновлення права на оренду земельної ділянки за позивачем та відновлення майна може стати неможливим.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 ухвалу місцевого суду від 22.05.2018 залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого суду зазначивши, що враховуючи предмет спору та зважаючи на те, що надання Луцькою міською радою згоди на поділ земельної ділянки може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду при задоволенні позову або зробити таке виконання неможливим, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення частково, окрім частини, що стосується заборон будь-яким іншим особам вчиняти певні дії, оскільки вжиття заходів забезпечення позову до невизначеного кола осіб не передбачено Господарським процесуальним кодексом України.

01.11.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Луцькою міською радою безпосередньо до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Волинської області від 14.08.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі №903/563/18.

Касаційна скарга подана разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень у справі № 903/563/18.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.11.2018 року у справі №903/563/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

19.11.2018 суд постановив ухвалу, якою заяву відповідача про поновлення строку для подання касаційної скарги задоволено та ухвалено про здійснення розгляду касаційної скарги у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи, учасникам справи надано строк до 10.12.2018 для подання відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх судових інстанцій неправильно застосовано статті 136 та 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржник стверджує, що вжиті судами заходи забезпечення позову не є співрозмірними із заявленими позивачем позовними вимогами.

Скаржник посилається на те, що всупереч вимогам частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що оскаржуються, не містять будь-яких доказів неможливості чи утруднення виконання судового рішення або зазначення будь-яких порушених прав, за захистом яких звернувся до суду заявник.

У касаційній скарзі скаржник просить суд скасувати рішення судів попередніх судових інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого суду та постанову апеляційного залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення доходить висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017 (далі ГПК України), ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

Відповідно до ст.136 ГПК України:

"1. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду."

Згідно з п1, 2,4 ч.1 ст.137 ГПК у вказаній редакції:

"Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання."

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч.3 ст.137 ГПК України).

Як вже зазначалося вище, предметом спору у даній справі є рішення Луцької міської ради № 44/2 від 25.07.2018 "Про надання КП "Луцькі ринки" згоди на поділ земельної ділянки, яка надана в постійне користування на вул. Карпенка Карого,1", яким надано згоду КП "Луцькі ринки" на поділ земельної ділянки, яка надана в постійне користування на вул. Карпенка Карого,1 для обслуговування ринку "Завокзальний"; погоджено поділ земельної ділянки, яка надано в постійне користування; зобов'язано КП "Луцькі ринки": внести зміни до Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які утворилися в результаті поділу, зареєструвати право постійного користування на новостворені земельні ділянки в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Колегія суддів касаційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, у постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, прийнятій об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, був викладений такий правовий висновок:

"Оскільки у даному разі Фірма мала намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що: 23.01.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису від 20.12.2017 №7861 вчиненого Приватним нотаріусом, яким передбачено звернення стягнення на майно на користь Банку, а позивач мав намір оскаржити такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважав, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20.12.2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису нотаріуса) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він мав намір звернутися до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавчою службою буде примусово реалізовано майно на прилюдних торгах, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Фірми.

Тому в даному випадку Касаційний господарський суд у складі об'єднаної палати погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20.12.2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову."

Колегія суддів касаційного суду по даній справі, що переглядається, повністю погоджується з вищевказаним правовим висновком та не вбачає підстав для відступу від нього.

З урахуванням викладеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що зазначені позивачем заходи забезпечення позову безпосередньо пов'язані з предметом спору у даній справі, а саме, про визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради № 44/2 від 25.07.2018 року «Про надання КП «Луцькі ринки» згоди на поділ земельної ділянки, яка надана в постійне користування на вул. Карпенка Карого,1».

Також суди вірно взяли до уваги обґрунтованість доводів заявника, що КП "Луцькі ринки" з ФОП Холодковим О.В. укладено договори № Л-12/18 від 16.07.2018 року та № Л-14/18 від 19.08.2018 року на виконання землевпорядних робіт, які включають в себе розподіл земельної ділянки по вул.Карпенка-Карого,1 та коректуру топозйомки земельної ділянки площею 3,5294 га по вул.Карпенка-Карого,1, і що такий поділ спірної земельної ділянки з боку Луцької міської ради, КП "Луцькі ринки" до ухвалення судового рішення свідчить про вчинення відповідачем та КП "Луцькі ринки" дій щодо подальшого розпорядження земельною ділянкою та примусового звільнення її від майна, яке належить на праві власності позивачу, в зв'язку з чим відновлення права на оренду земельної ділянки за Волинською обласною спілкою споживчих товариств та відновлення майна може стати неможливим, тобто, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті і набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити чи унеможливити в разі задоволення позовних вимог ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій, що позивачем обґрунтовано необхідність застосування таких заходів забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку, заборону Луцькій міські раді перешкоджати Волинській обласній спілці споживчих товариств використовувати земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050); заборону Луцькій міські раді, КП "Луцькі ринки" передавати у власність, користування (оренду, суборенду) або будь-яким іншим способом відчужувати земельну ділянку на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050) або її частини; заборону Луцькій міські раді, КП "Луцькі ринки", державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно здійснювати поділ земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050) та реєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право постійного користування на новостворені земельні ділянки; заборону Луцькій міські раді , КП "Луцькі ринки" вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050) та заборону Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області та його територіальним органам (підрозділам) вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки на вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку (кадастровий номер :22:065:0050).

З урахуванням наведеного, колегія суддів касаційного суду вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 зазначеного Кодексу:

"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що касаційну скаргу Луцької міської ради необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 14.08.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі №903/563/18 залишити без змін.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст.300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Луцької міської ради на ухвалу Господарського суду Волинської області від 14.08.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 14.08.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі №903/563/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський