номер провадження справи 32/62/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 Справа № 908/1130/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “РІСТ” (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Софіївська, буд. 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ІНТЕКС” (107031, Російська Федерація, м. Москва, вул. Рождествєнка, буд.5/7, будівля 2, офіс 5)

про стягнення 891810,49 грн.

За участю представників:

Від позивача: не з’явився.

Від відповідача : не з’явився.

ВСТАНОВЛЕНО:

15.06.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 14.06.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “РІСТ” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ІНТЕКС” про стягнення заборгованості у розмірі 891810,49 грн., яка виникла за контрактом № К-08-12/17 від 08.12.2017.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2018 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1130/18 та визначено до розгляду судді КолодійН.А.

Ухвалою від 03.07.2018 суд звернувся до Арбітражного суду м. Москви (Російська Федерація) з дорученням про надання правової допомоги з вручення Товариству з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ІНТЕКС” копії ухвали господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 про відкриття провадження у справі № 908/1130/18.

У підготовче судове засідання 19.09.2018 з’явився представник позивача. Повідомлення про вручення кореспонденції відповідачу долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 19.09.2018 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник відповідача у підготовче засідання не з’явився, у матеріалах справи наявні докази вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позовну заяву суду не надано.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 2 ГПК України основним завданням (принципом) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписами ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з ч 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Ухвалою суду від 20.09.2018 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.12.2018.

Суд повторно звернувся до Арбітражного суду м. Москви (Російська Федерація) із судовим дорученням про надання правової допомоги з вручення Товариству з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ІНТЕКС” копію ухвали господарського суду Запорізької області від 20.09.2018 про поновлення провадження у справі № 908/1130/18, закриття підготовчого провадження, призначення судового розгляду та зупинення провадження у справі № 908/1130/18.

Представники сторін в судове засідання 11.12.2018 не з’явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судове засідання 11.12.2018 проводилось без застосування засобів фіксації судового процесу в зв’язку з відсутністю представників сторін.

11.12.2018 до канцелярії господарського суду Запорізької області надійшла заява про часткове погашення боргу, а саме суму в розмірі 382 482 грн. 00коп.

Заява судом прийнята до розгляду.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання не з’явився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 176 ГПК України.

В судовому засіданні 11.12.2018 суд визнав наявні документи достатніми для об’єктивного та всебічного розгляду спору.

Вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 між ТОВ «Науково-виробниче підприємство «РІСТ» (далі - позивач) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ІНТЕКС» (далі - відповідач) було укладено контракт № К-08-12/17 разом із специфікаціями №1 та №2, за умовами яких позивач (як постачальник) зобов'язався передати у власність відповідача за відповідну плату товар - дивани, а відповідач (як покупець) зобов'язався прийняти товар і не пізніше 170 календарних днів після отримання товару оплатити його.

На виконання умов специфікації № 1 до контракту № К-08-12/17 ТОВ «НВП «РІСТ» 15.12.2017 передало ТОВ «НВП «ІНТЕКС» у власність диванів на загальну суму 1139040.00 російських рублів.

Виконання позивачем взятих на себе зобов'язань за специфікацією № 1 підтверджується;

- рахунком - фактурою № 246 від 15.12.2017;

- видатковою накладною № 319 від 15.12.2017;

- вантажною митною декларацією (форма МД-2) № UA 112080/2017/027958 від 18.12.2017;

- міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) № 105183 від 15.12.2017.

На виконання умов специфікації № 2 до вищезазначеного контракту, позивач передав відповідачу у власність диванів на загальну суму 1015 560.00 російських рублів, що підтверджується:

- рахунком - фактурою № 247 від 18.12.2017;

- видатковою накладною № 320 від 21.12.2017;

- вантажною митною декларацією (форма МД-2) № UA 112080/2017/028434 від 21.12.2017.

- міжнародною товаро - транспортною накладною (СМR) № 0973795 від 21.12.2017.

11.06.2018 відповідач надіслав па адресу ТОВ «ПВП «РІСТ» лист, яким повідомив, що зараз не має фінансової можливості своєчасно розрахуватись за отриманий товар, і звернувся до Торгово-промислової палати Російської Федерації с заявою про настання форс-мажору.

Неналежне виконання відповідачем зобов’язань за контрактом, наявність заборгованості стали підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Від позивача 11.12.2018 до канцелярії господарського суду Запорізької області надійшла заява про часткове погашення суми боргу, а саме в розмірі 382 482 грн. 00коп.

На момент розгляду спору по суті, сума заборгованості складає 509328 (п’ятсот дев’ять тисяч триста двадцять всім)грн. 49коп.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за контрактом № К-08-12/17 від 08.12.2017 у розмірі 891810грн. 49коп. обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з урахуванням заяви позивача про часткове погашення суми боргу, виходячи з наступного:

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець зобов’язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов’язання щодо їх виконання, однак відповідач, покладений на нього обов’язок щодо оплати отриманого товару, не виконав, факт порушення відповідачем умов договору, доведений позивачем.

Отже, вимога позивача про стягнення 36.173,96 грн. основного боргу задовольняється судом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов’язків щодо доказів.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. В частині позовних вимог про стягнення 382482грн. 00коп. провадження у справі закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в частині задоволених вимог покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 202, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “РІСТ” (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Софіївська, буд. 5) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ІНТЕКС” (107031, Російська Федерація, м. Москва, вул. Рождествєнка, буд.5/7, будівля 2, офіс 5) про стягнення 891810,49 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “ІНТЕКС” (107031, Російська Федерація, м. Москва, вул. Рождествєнка, буд.5/7, будівля 2, офіс 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “РІСТ” (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул.Софіївська, буд. 5) суму основного боргу в розмірі 509328 (п’ятсот дев’ять тисяч триста двадцять всім)грн. 49коп., судовий збір в розмірі 7639 (сім тисяч шістсот тридцять дев’ять )грн. 93 коп.

Видати наказ.

В частині позовних вимог про стягнення 382482грн. 00коп. провадження у справі закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Повний текст рішення оформлено і підписано “21” грудня 2018.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                               Н.А. Колодій