РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2018Справа № 910/10611/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інженерно-технічний центр «ІВІК»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліт СК»
простягнення 193928,17 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників процесу:

від позивачаЛитвиненко В.В., Гонтарчук Г.В.
від відповідачаХлівнюк М.М., Грет Я.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «ІВІК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліт-СК» неустойки у розмірі 193928,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору субпідряду №5111 від 11.11.2016 відповідачем у встановлений даним договором строк в повному обсязі не виконані обумовлені договором підрядні роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2018 відкрито провадження у справі №910/10611/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 20.09.2018.

У підготовчому засіданні 20.09.2018 оголошувалась перерва до 17.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інженерно-технічний центр «ІВІК» про об'єднання позовів.

У судовому засіданні 07.11.2018 оголошувалась перерва до 21.11.2018.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що позивачем належним чином не виконувались зобов'язання щодо оплати виконаних робіт, а тому в силу ч. 3 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України виконання робіт було призупинено.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інженерно-технічний центр «ІВІК» (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берліт СК» (субпідрядник) було укладено договір субпідряду №5111 на виконання робіт з влаштування системи опалення, водопостачання та каналізації (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник доручає та оплачує, а субпідрядник зобов'язується за рахунок власних та/або залучених сил, засобів, будівельних матеріалів, обладнання та будівельної машинної техніки та підіймальних механізмів, у відповідності до даного договору, проектної документації та державних будівельних норм і правил виконати при будівництві об'єкту (житловий будинок проектний №2 у складі будівництва об'єкту: «Комплексна забудова території кварталу по вул. Червоноармійській (вул. Великій Васильківській), 137, 139 у складі будівництва об'єктів житлового та громадського призначення з паркінгами (І черга будівництва) у Печерському районі м.Києва, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :79:065:0004 у Печерському районі м.Києва) комплекс підрядних робіт з влаштування системи опалення, водопостачання та каналізації згідно з додатком №1 до договору «Договірна ціна», що включають в себе:

- забезпечення (доставка) всіх необхідних для виконання робіт матеріальних ресурсів та обладнання, будівельної машинної техніки, підіймальних механізмів, витратних та допоміжних матеріалів тощо;

- монтажні та пусконалагоджувальні роботи.

Згідно з п. 1.2 Договору за даним договором роботи виконуються в обсягах, визначених проектною документацією. Остаточний обсяг робіт визначається згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних та витрати по формі №КБ-3.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору на момент укладення даного договору, ціна робіт, виходячи з обсягу виконуваних робіт згідно з проектною документацією, визначена сторонами у додатку №1 до даного договору «Договірна ціна» та складає 1165740,89 грн, податок на додану вартість складає 233148,18 грн, всього разом з ПДВ, 1398889,07 грн (ціна Договору). Ціна договору є твердою.

Згідно з п. 4.5 Договору оплата ціни договору здійснюється підрядником на користь субпідрядника у наступному порядку. Після підписання даного договору підрядник з метою організації будівельного процесу, залучення будівельної машинної техніки та закупівлі матеріалів та обладнання підрядник може сплатити субпідряднику аванс у розмірі та у строки, окремо обумовлені сторонами. Решту готівкових коштів за виконані роботи, за винятком сплаченого авансу, підрядник сплачує на підставі актів №КБ-2в та довідки №КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками щомісячно. Акт №КБ-2в та довідку №КБ-3 субпідрядник передає підряднику не пізніше 20 числа звітного місяця. Підрядник до 14 числа місяця, наступного за звітним, перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3) в розмірі 90 % від суми акту. За рахунок недоплачених 10% таким чином коштів (резервне утримання) підрядник вправі покривати витрати на усунення недоліків в роботах (виявлених навіть після прийняття робіт підрядником), які не усунені субпідрядником у встановлені строки, а також компенсувати збитки, понесені з вини субпідрядника. Залишкові 10% резервного утримання сплачуються субпідряднику протягом 90 днів після підписання кінцевого Акту приймання-передачі виконаних робіт. Сума резервного утримання встановлюється сторонами за правилами ст.ст. 594-597 Цивільного кодексу України. Притримання резервного утримання підрядником не є порушенням умов розрахунків за цим договором та не призводить до застосування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 4.6 Договору за даним договором розрахунки між сторонами щодо оплати ціни договору здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування підрядником відповідних сум на банківський рахунок субпідрядника.

Згідно з п. 8.17 Договору сторони домовились, що підрядник вправі здійснювати погашення сум неустойок (пені, штрафу), збитків, що передбачені даним договором за порушення субпідрядником своїх обов'язків, а також компенсацій (відшкодувань), погоджених сторонами згідно з умовами даного договору, шляхом відповідного зменшення належних до сплати платежів за роботи (зняття з акту №КБ-2в) або із суми резервного утримання, притриманої згідно п. 4.5.2 цього Договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що субпідрядник приступає до виконання робіт за даним договором за умови: передачі підрядником проектної та дозвільної документації відповідно п. 2.1.1 Договору; передачі підряднику фронту робіт по акту прийому-передачі; перерахування підрядником авансового платежу згідно п. 4.5.1 даного Договору та зобов'язується завершити їх повне виконання у строки, встановлені графіком виконання робіт, що є додатком до цього Договору.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За змістом ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач прострочив виконання своїх зобов'язань за Договором, виконавши роботи лише частково - на суму 844188,79 грн, залишаючи невиконаним частину робіт на загальну суму 554700,28 грн. Як стверджує позивач, після підписання сторонами акту виконаних робіт за серпень 2017 відповідач почав порушувати строки і об'єми виконання робіт, а починаючи з 27.09.2017 взагалі перестав направляти на будівельний майданчик своїх представників (робітників).

За таких обставин, з посиланням на положення п. 8.4 Договору позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за період прострочення з 01.09.2017 по 01.03.2018 у розмірі 193928,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.4 Договору встановлено, що у випадку порушення субпідрядником строків виконання робіт, що передбачені п. 3.1 Договору, останній зобов'язаний сплатити на користь підрядника неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від ціни договору за кожен день такого прострочення. Субпідрядник не несе відповідальності за порушення строків виконання робіт, якщо таке порушення сталося внаслідок невиконання чи неналежного виконання підрядником своїх зобов'язань за договором.

Отже, з наведених положень законодавства, а також п. 8.4 Договору слідує, що підставою для застосування до субпідрядника відповідальності у вигляді неустойки є порушення субпідрядником строків виконання робіт, що передбачені п. 3.1 Договору, крім випадків, якщо таке порушення сталося внаслідок невиконання чи неналежного виконання підрядником своїх зобов'язань за договором.

У відповідності до Графіку виконання робіт, який є додатком до Договору, кінцевою датою закінчення робіт є 10.11.2017.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується, що ані у встановлений Договором строк, ані станом на момент розгляду справи обумовлені Договором роботи в повному обсязі виконані не були.

Разом з тим, в п.п. 2.4.5 Договору сторони погодили, що субпідрядник має право зупинити/знизити темпи виконання робіт у разі виникнення обставин непереборної сили та інших випадках, прямо передбаченими умовами Договору та чинним законодавством України.

Згідно з ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 851 Цивільного кодексу України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

За змістом ч. 3 ст. 320 Господарського кодексу України, підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими.

Отже, положеннями законодавства та умовами Договору передбачено право підрядника зупинити розпочату роботу у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими.

Підпунктом 2.1.6 Договору передбачено, що підрядник зобов'язаний здійснювати оплату виконаних робіт в обсягах та строки, що передбачені Договором.

За умовами п.п. 4.5.2 Договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 банківських днів після підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3) в розмірі 90 % від суми акту. За рахунок недоплачених 10% таким чином коштів (резервне утримання) підрядник вправі покривати витрати на усунення недоліків в роботах (виявлених навіть після прийняття робіт підрядником), які не усунені субпідрядником у встановлені строки, а також компенсувати збитки, понесені з вини субпідрядника. Залишкові 10% резервного утримання сплачуються субпідряднику протягом 90 днів після підписання кінцевого Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, за період з березня по серпень (включно) 2017 року відповідачем були виконані роботи на загальну суму 844188,79 грн. Факт виконання робіт підтверджується підписаними представниками обох сторін актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3. Будь-яких зауважень щодо обсягу та якості робіт, визначених в актах, позивачем не наведено.

Таким чином, оскільки останній акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) був підписаний сторонами 31.08.2018, то в силу положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п.п. 4.5.2 Договору станом на 15.09.2017 позивачем мало бути сплачено на користь відповідача не менше 90% від загальної суми актів, тобто 759769,91 грн.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інженерно-технічний центр «ІВІК» зобов'язань щодо оплати виконаних відповідачем робіт належним чином виконано не було та із належних до сплати 759769,91 грн сплачено лише 658055,65 грн (з яких: 556341,39 грн сплачено в період з 11.11.2016 по 10.08.2017, а 101714,26 грн - 05.10.2017).

У листопаді 2017 року відповідач направив на адресу позивача вимогу (претензію), в якій вимагав погасити існуючу заборгованість.

У відповідь на претензію, листом №95/11/01 від 08.11.2017 позивач повідомив відповідача, що сума коштів у розмірі 186133,14 грн утримується позивачем на підставі п. 8.17 Договору.

Проте, суд відзначає, що сума резервного утримання (10% від суми актів), яку позивач мав право утримати на підставі п. 4.5.2 Договору, в даному випадку становить 84418,88 грн, а не 186133,14 грн, як стверджує позивач.

Наявності підстав для утримання суми коштів в розмірі 101714,26 грн позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що з 15.09.2017 року у позивача перед відповідачем утворилась заборгованість з оплати виконаних підрядних робіт у розмірі 287847,40 грн. В подальшому, 10.05.2017 в рахунок оплати виконаних робіт позивачем перераховано відповідачу ще 101714,26 грн. Доказів погашення решти заборгованості - у розмірі 101714,26 грн матеріали справи не містять.

Отже, позивачем (як замовником) було порушено зобов'язання за договором в частині оплати виконаних робіт, та станом на 15.09.2018 в останнього перед відповідачем існувала заборгованість. Тому суд погоджується з твердженням відповідача про те, що в силу положень ч. 3 ст.320 Господарського кодексу України та п.п. 2.4.5 Договору відповідачем було правомірно зупинено виконання робіт.

За таких обставин, підстави вважати відповідача таким, що прострочив терміни виконання робіт, передбачені п. 3.1 Договору, відсутні.

Враховуючи викладене, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інженерно-технічний центр «ІВІК» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліт СК» неустойки у розмірі 193928,17 грн задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 14.12.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова