ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/1997/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду

від 29.05.2018

у складі колегії суддів: Аленіна О.Ю. (головуючого), Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

у справі № 915/1997/14

за заявою боржника Приватного підприємства "Вікі"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2014, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Вікі.

2. Постановою Господарського суду Миколаївської області від 25.12.2014 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника Герман Оксану Степанівну, тощо.

3. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015, серед іншого, призначено ліквідатором боржника Козлова Вячеслава Олександровича.

4. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2015 визнано кредиторські вимоги ТОВ "ЕКОПІК-Україна" до боржника в загальному розмірі 16 174 728,89 грн боргу та 1 218,00 грн витрат по сплаті судового збору.

5. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Вікі" на загальну суму 38 117 542,71 грн, в тому числі вимоги першої черги: ТОВ "ЕКОПІК-Україна" в сумі 1 218,00 грн; вимоги четвертої черги: ТОВ "ЕКОПІК-Україна" в сумі 4 577 543,89 грн; окремо вимоги, забезпечені заставою: ТОВ "ЕКОПІК-Україна" в сумі 11 597 185,00 грн.

6. 23.08.2016 ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Миколаївської області із заявою про заміну кредитора у справі - ТОВ "ЕКОПІК-Україна" на нового кредитора - ОСОБА_4.

7. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 здійснено заміну кредитора - ТОВ "ЕКОПІК-Україна" на нового кредитора - ОСОБА_4

8. Не погодившись із даною ухвалою ТОВ "Екопік-Україна" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 по справі № 915/1997/14 про заміну кредитора скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про заміну кредитора відмовити.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції

9. 03.05.2018 до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ "ЕКОПІК-Україна" про призначення повторної експертизи по справі про банкрутство ПП "ВІКІ" № 915/1997/14, в якому товариство просило призначити повторну судову оціночно-будівельну експертизу у справі № 915/1997/14; судову оціночно-будівельну експертизу доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; на вирішення експерта поставити слідуюче питання: 1) Яка була ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (нежитлового об'єкту), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, станом на 26.02.2015?

10. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 призначено у справі №915/1997/14 повторну судову оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: "Яка була ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (нежитлового об'єкту), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, станом на 26.02.2015?"; доручено проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, попереджено експертів про кримінальну відповідальність, встановлену ст.384, 385 КК України; у розпорядження експертів надано матеріали справи № 915/1997/14; зобов'язано ТОВ "ЕКОПІК-Україна" здійснити оплату рахунку за проведення названої експертизи в 5-денний строк після одержання рахунку експертної установи; апеляційне провадження у справі № 915/1997/14 зупинено до закінчення проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи та/або повернення матеріалів справи № 915/1997/14 до Одеського апеляційного господарського суду.

11. Приймаючи оскаржуване судове рішення апеляційним судом встановлено наступне.

11.1. 03.03.2017 ухвалою господарського суду Миколаївської області було призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено питання: "Яка була ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (нежитлового об'єкту), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом на 26.02.2015?"

11.2. У грудні 2017 Господарським судом Миколаївської області отримано висновок № 17-2523/4497/271/1259-1267 судової оціночно-будівельної експертизи складений 30.11.2017 судовим експертом Шапошніковою Е.О. Відповідно до вказаного висновку ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (нежитлового об'єкту) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом на 26.02.2015 складає 17 464 872 грн.

11.3. ТОВ "ЕКОПІК-Україна", відповідно до наданих суду першої інстанції пояснень, в висловило сумніви щодо вірності встановлених висновком ескперту обставин, зокрема, зазначило про відсутність правового зв'язку між судовим експертом та експертною установою, якій доручено проведення експертизи, а також те, що експертом при визначені вартості майна порівняльним методом за аналоги взяті об'єкти нерухомості, що виставлялись на продаж не у лютому 2015, а протягом 2014-2016 років, відсутність в матеріалах оцінки відомостей про продаж подібного майна, а саме за площею, цільовим призначенням та розташуванням, використання експертом даних про нерухоме майно не на дату виставлення його на продаж (2014-2016 роки), а поновлені відомості за 2017 рік.

11.4. Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дані пояснення залишено без розгляду з посиланням на приписи ст. 207 ГПК України, зазначивши, що кредитор не подав їх у строк, необхідний для підготовки іншими учасниками заперечень, не заявив клопотання про виклик експерта для дачі пояснень, що дало б можливість надати оцінку його запереченням.

11.5. Колегія суддів апеляційного суду, враховуючи наявність сумнівів апелянта у правильності висновку експерта, зокрема, щодо використання експертом даних щодо вартості майна за 2014-2016 роки, у той час як господарським судом експертній установі було поставлено питання щодо визначення вартості майна станом на 26.02.2015, відсутність у матеріалах оцінки відомостей про продаж подібного майна, а саме за площею, цільовим призначення та розташуванням, використання експертом поновлених відомостей за 2017 рік, відсутність у деяких оголошеннях про продаж майна дати їх подання, визначення експертом у висновку вартості приміщення не на дату оцінки, використання експертом при застосуванні порівняльного підходу ціни пропозицій продажу об'єктів порівняння, які стали відомими після дати оцінки, невірне визначення ставки дисконту при розрахунку вартості права користування земельною ділянкою на якій розташовані оцінювані будівлі та споруди, дійшла висновку, що клопотання ТОВ "ЕКОПІК-Україна" про призначення у справі повторної експертизи є обґрунтованим.

11.6. Також, судом апеляційної інстанції вказано, що зазначеним вище сумнівам апелянта у правильності висновку експерта, що також були викладені у поясненнях, які надавались до суду першої інстанції, місцевим господарським судом не надано жодної оцінки.

11.7. Крім того, на думку колегії суддів апеляційного суду у наданих арбітражним керуючим та ОСОБА_4 відзивах на клопотання про призначення повторної експертизи останніми також не наведеного змістовних та обґрунтованих заперечень та не спростовано висловлених апелянтом сумнівів щодо змісту висновку експерта.

11.8. Водночас, суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги висловлені апелянтом заперечення щодо відсутності правового зв'язку із експертом Шапошніковою Е.О. та Одеським НДІСЕ Міністерства юстиції України, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, із наданого представником ОСОБА_4 листа Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України № 11-34/137-0-18 від 16.05.2018, наданого на адвокатський запит адвоката ОСОБА_11, вбачається, що експерт Шапошнікова Е.О. є атестованим судовим експертом та співпрацює з Одеським НДІСЕ Міністерства юстиції України на підставі договору № 30 від 01.12.2015, термін дії якого продовжено додатковою угодою та встановлено до 31.12.2017. Отже, за час проведення експертного дослідження та надання висновку у даній справі, Шапошнікова Е.О. мала право на проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

11.9. У зв'язку із викладеним, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що клопотання ТОВ "ЕКОПІК-Україна" про призначення повторної експертизи є обґрунтованим, а призначення повторної експертизи та висновок за результатами її проведення матиме значення в розумінні ст. 13, 74, 86 ГПК України при оцінці судом фактичних обставин даної справи в їх сукупності, що складає невід'ємну частину судової процедури, відтак зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

12. 15.06.2018 ОСОБА_4 звернувся через Одеський апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 14.06.2018 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 у справі № 915/1997/14, підтвердженням чого є штамп відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

13. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/1997/14 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 25.07.2018.

14. Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2018, зокрема відкрито касаційне провадження у справі № 915/1997/14 за касаційною скаргою ОСОБА_4 від 14.06.2018 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018; розгляд касаційної скарги призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

15. Ухвалою Верховного Суду від 08.08.2018 зупинено касаційне провадження у справі № 915/1997/14 за касаційною скаргою ОСОБА_4 від 14.06.2018 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 до прийняття відповідного рішення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/9971/17.

16. Оскільки станом на 05.11.2018 Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду винесено постанову від 26.10.2018 у справі № 910/9971/17, ухвалою Верховного Суду від 05.11.2018 поновлено касаційне провадження у справі № 915/1997/14 за касаційною скаргою ОСОБА_4 від 14.06.2018 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 відповідно до вимог статті 230 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

17. Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 подано касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 у справі № 915/1997/14, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

18. Підставами для скасування оскаржуваного судового рішення скаржник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, на підтвердження чого наводить такі доводи.

18.1. За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам (ч. 2 ст. 107 ГПК України). Водночас, апеляційний суд доручив проведення повторної експертизи, відповідно до клопотання ТОВ "Екопік Україна" саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а не іншій експертній установі, що жодним чином не обґрунтовано судом апеляційної інстанції.

18.2. В порушення ст. 74, 107, 210 ГПК України, призначивши повторну експертизу, апеляційний суд не вказав які необґрунтованості або суперечності, що викликають сумнів у правильності експертизи, ним встановлено під час дослідження висновку експерта, як того вимагають приписи ч. 2 ст. 107 ГПК України. Фактично повторну експертизу призначено судом з огляду на наявність у ТОВ "Екопік Україна" сумнівів у правильності висновку експерта, які не підтверджено належними та допустимими доказами та ґрунтуються на його суб'єктивній оцінці.

18.3. Призначивши повторну експертизу у справі, апеляційний суд порушив приписи ч. 4 ст. 11 ГПК України, ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким гарантовано право на розгляд справи в розумний строк.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

19. До Верховного Суд від інших учасників справи не надходили відзиви на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

20. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

22. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

24. Відповідно до частини першої статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

25. Разом із тим, пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 ГПК України не зазначено щодо можливості самостійного касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про призначення судової експертизи.

26. За змістом частини другої статті 304 ГПК України скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову.

27. Такі процесуально-процедурні обмеження права на касаційне оскарження деяких ухвал апеляційного господарського суду окремо від остаточної постанови суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду касаційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються взагалі права на касаційне оскарження таких проміжних ухвал апеляційного господарського суду, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

28. Водночас Суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

29. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

30. Суб'єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

31. У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

32. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

33. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

34. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

35. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

36. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

37. Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції має відмовляти у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

38. Враховуючи, що оскаржувана ухвала в частині призначення експертизи не може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції, а відтак порушене касаційне провадження за касаційною скарго ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 в частині призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи у справі № 915/1997/14 підлягає закриттю.

39. Згідно з частиною 2 статті 107 ГПК України за наявністю сумнівів у правильності висновку експерта (необгунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

40. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 228 ГПК України господарському суду надано право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

41. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності правильних та обгунтовних висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом, відтак, суд апеляційної інстанції скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом.

42. Отже, враховуючи, що суд апеляційної інстанції, призначивши повторну судову оціночно-будівельну експертизу у справі № 915/1997/14, скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом (частиною першою статті 228 ГПК України), що не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування відповідного судового акта.

43. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17.

44. Отже, визначені названим Кодексом підстави для скасування оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі відсутні.

45. При цьому, доводи касаційної скарги стосовно неправомірності та безпідставності призначення судової експертизи не можуть братися до уваги, оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підтримує правовий висновок Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного господарського суду щодо відсутності правових підстав для касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про призначення судової експертизи окремо від рішення суду по суті спору.

46. Звертаючись із касаційною скаргою, ОСОБА_4 не спростував наведених висновків апеляційного господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення в частині зупинення провадження у справі.

47. За таких обставин колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 в частині зупинення провадження у справі - без змін, як таку, що прийнята апеляційним судом у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права та фактичних обставин справи і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

48. Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 293, 296, 304, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 в частині призначення у справі № 915/1997/14 повторної судової оціночно-будівельної експертизи.

2. Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 в частині зупинення провадження у справі № 915/1997/14 залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко