ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа№ 911/1463/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

секретар судового засідання: Цибульський Р.М.

за участі представників учасників справи згідно протоколом судового засідання від 29.11.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тесленка Анатолія Миколайовича

на рішення Господарського суду Київської області

від 12.09.2018 (повний текст рішення складено 01.10.2018)

у справі №911/1463/17 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури

в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради

до Фізичної особи - підприємця Тесленка Анатолія Миколайовича

про визнання укладеним договору

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради звернувся до Господарського суду Київської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Тесленка А. М. про визнання укладеним договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика у запропонованій редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним ухиленням відповідачем від укладення із позивачем договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017, у справі №911/1463/17 за позовом Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради до ФОП Тесленка А. М. про визнання укладеним договору позов задоволено повністю та вирішено визнати укладеним договір між Кагарлицькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Тесленком Анатолієм Миколайовичем про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлик, у запропонованій редакції; стягнути з Фізичної особи-підприємця Тесленка Анатолія Миколайовича на користь прокуратури Київської області 1 600, 00 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду від 06.03.2018 скасовано рішення Господарського суду Київської області від 17.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі №911/1463/17, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

При цьому, скасовуючи рішення Господарського суду Київської області від 17.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі № 911/1463/17, Верховний Суд у своїй постанові від 06.03.2018 зазначив, що в касаційній скарзі Фізична особа-підприємець Тесленко А.М. стверджує про відсутність у нього обов'язку укладати договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, оскільки дозвіл на виконання будівельних робіт щодо реконструкції об'єкту ним було отримано 02.07.2010, а відповідно до «Порядку видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика», затвердженого рішенням Кагарлицької міської ради №464 від 23.02.2006, зобов'язань щодо укладення відповідних договорів при реконструкції об'єктів не існувало. Однак, судами не було належним чином досліджено обставини щодо того, коли було розпочато будівельні роботи з реконструкції приміщення та чи виникав у забудовника обов'язок щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури на момент фактичного початку реконструкції, враховуючи, що рішення Кагарлицької міської ради, яким було встановлено обов'язок сплатити грошові кошти по пайовій участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста при здійсненні саме реконструкції об'єкта нерухомості було прийнято у 2012 році.

Крім того, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції послався на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/6409/15 (3-1323гс16), відповідно до якої ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобов'язання, прямо передбаченого чинним законодавством. Невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника будівництва від обов'язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Вирішивши питання чи виникав у забудовника обов'язок щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури на момент фактичного початку реконструкції, судам слід перевірити, чи викладені у справі №922/6409/15 висновки можуть братися до уваги при розгляді даної справи, оскільки органи місцевого самоврядування можуть по-різному регулювати питання пайової участі замовників будівництва у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, оскільки аналізу цьому питанню судами попередніх інстанцій надано не було.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Київської області від 12.09.2018 у справі №911/1463/17 позов задоволено повністю.

Визнано укладеним між Кагарлицькою міською радою та Фізичною особою - підприємцем Тесленком Анатолієм Миколайовичем договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика, наступного змісту:

«

Д О Г О В І Р № 40

про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика

м. Кагарлик « 06" березня 2017 року

Кагарлицька міська рада в особі міського голови Панюти Олександра Олексійовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" з однієї сторони, та фізична особа-підприємець Тесленко Анатолій Миколайович, який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, іменований надалі «Замовник", з іншої сторони, відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності", рішення Кагарлицької міської ради від 23.02.2006 р. № 464-ХХХХУ-ІУ «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика» та рішення Кагарлицької міської ради від 27.09.-31.10.2012 р. № 242-ХХІХ-ІУ «Про внесення змін до рішення міської ради ХХХХУ сесії IV скликання № 464 від 23.02.2006 р. «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика", уклали цей договір про нижченаведене:

1. Предмет договору

1.1. Відповідно до цього договору Замовник здійснює пайову участь у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Кагарлика по об'єкту реконструкції кінотеатру під центр торгівлі та дозвілля, що знаходиться за адресою: вул. Столична (Карла Маркса), 2 в м. Кагарлик Київської обл.

2.Зобов'язання сторін

2.1. Замовник протягом одного місяця перераховує суму пайової участі в розмірі 75 000 (сімдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок, що становить 5 % від вартості будівництва на відкритий у відділенні Держказначейства рахунок, а саме:

Одержувач: УДКСУ у Кагарлицькому р-ні,

Банк ГУДКСУ у Київській обл. м. Київ,

р/р 0325,

МФО 821018,

Код 37341907,

код под. 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту"

2.2. Сума пайової участі визначена на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.03.2015 р. № КС 10 та розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, що додається.

2.3. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем.

2.4. Кагарлицька міська рада зобов'язується використовувати кошти, перераховані в спеціальний фонд, відповідно до цільового призначення.

2.5. Замовник будівництва зобов'язується у разі змін та доповнень до проектно-кошторисної документації, які спричиняють зміни техніко-економічних показників будівництва, виступити із клопотанням перед виконавчим комітетом міської ради про внесення відповідних змін до Договору пайової участі та надати копію Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

3. Відповідальність сторін

3.1. Сторони несуть відповідальність за виконання цього договору в межах діючого законодавства.

3.2. Замовник будівництва та генеральний проектувальник несуть відповідальність за достовірність інформації щодо загальної кошторисної вартості об'єкту будівництва (реконструкції) та техніко-економічних показників.

3.3. Всі спірні питання вирішуються шляхом переговорів або у судовому порядку.

3.4. За порушення умов п. 2.1 Договору Замовник будівництва сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату настання платежу, від суми несплати пайового внеску.

4. Інші умови

4.1. Зміни і доповнення умов цього договору вносяться за письмовим узгодженням сторін.

4.2. Цей договір складено у 2-х екземплярах: по одному для кожної зі сторін.

4.3. Цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами, і діє до виконання зобов'язань.

Додатки до Договору:

1. Копія Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.03.2015 р. № КС

10.

2. Розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

5. Підписи сторін

Кагарлицька міська рада Замовник

_______________О. О. Панюта ______________А. М. Тесленко

М. П.

Додаток 2 до Договору № 40 від 06 березня 2017 р.

Розрахунок величини пайової участі у розвиток

інфраструктури в м. Кагарлика

Згідно ч. 5, 8 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності" розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається на підставі документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта з техніко- економічними показниками - декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 11.03.2015 р. № КС 10.

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 1500 тис грн.

Сума пайової участі складає 75 000 (сімдесят п'ять тисяч) гривень 00 копійок, що становить 5 % від вартості будівництва.

Кагарлицька міська рада Замовник

__________________О. О. Панюта ______________А. М. Тесленко

М. П.

".

Присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця Тесленка Анатолія Миколайовича на користь Прокуратури Київської області судові витрати у розмірі 1 600, 00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємець Тесленко Анатолій Миколайович звернувся до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2018 у справі №911/1463/17 - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про визнання укладеним договору між Кагарлицькою міською радою та Тесленком Анатолієм Миколайовичем про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика - відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до змісту апеляційної скарги, апелянт зазначає, що до спірних правовідносин застосовані положення актів цивільного законодавства, яких не існувало на момент виникнення спірних правовідносин, судом не застосовано наслідки спливу строку позовної давності, а оцінка доказів не відповідає дійсним обставинам справи.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Згідно п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд, ідентифікаційний код 42262953.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Тесленка Анатолія Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2018 у справі №911/1463/17 передана до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тесленка Анатолія Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2018 у справі №911/1463/17 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою від 01.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1463/17 та призначено до розгляду на 29.11.2018.

12.11.2018 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача 12.11.2018 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. З підстав її необґрунтованості, а не укладення відповідачем спірного договору свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій.

На адресу Київського апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення по справі від відповідача, які за актом приймання-передачі від 22.11.2018 були передані до Північного апеляційного господарського суду.

В судове засідання 29.11.2018 з'явилися прокурор, представники сторін.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.11.2018 підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд її задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2018 у справі №911/1463/17 - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Прокурор, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили суд оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм процесуального та матеріального права.

В судовому засіданні 29.11.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та відзивах на неї, заслухавши учасників справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

Рішенням №464-XXXXV-IV від 23.02.2006 р. «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика» Кагарлицької міської ради вирішено встановити, що при здійсненні нового будівництва об'єктів на території міста, замовники перераховують грошові кошти на пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в розмірі 5% від вартості будівництва об'єктів без урахування витрат на придбання обладнання та устаткування; затвердити порядок оформлення технічних умов по пайовій участі замовників в розвитку інженерно-транснпортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика, тощо.

02.07.2010 Державною архітектурно-будівельною інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було видано Фізичній особі - підприємцю Тесленко Анатолію Миколайовичу дозвіл №516/10 від 02.07.2010 на виконання будівельних робіт - «Реконструкція кінотеатру під центр торгівлі та дозвілля», що знаходиться за адресою: вул. К. Маркса, 2, м. Кагарлик, Київська область, із строком дії до 02.07.2011.

Рішенням №242-XXIX-VI від 27.09-31.10.2012 «Про внесення змін до рішення міської ради №464 від 23.02.2006 «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика» Кагарлицької міської ради вирішено внести зміни до рішення №464-XXXXV-IV від 23.02.2006 «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика» Кагарлицької міської ради, зокрема, встановлено, що при здійсненні нового будівництва, реконструкції, розширення, капітального ремонту об'єктів на території міста, замовники перераховують грошові кошти по пайовій участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в розмірі 5% від вартості будівництва об'єктів без урахування витрат на придбавання обладнання і устаткування; затверджено порядок залучення коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика, тощо.

11.03.2015 Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області було зареєстровано та видано Фізичній особі - підприємцю Тесленко Анатолію Миколайовичу декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності - «Реконструкція кінотеатру під центр торгівлі та дозвілля», що знаходиться за адресою: вул. К. Маркса, 2, м. Кагарлик, Київська область, згідно якої вказаний закінчений будівництвом об'єкт загальною площею 1 957, 80 кв.м загальною кошторисною вартістю 1 500 000, 00 грн є готовим до експлуатації, присвоєно їй номер реєстрації №КС 10.

15.03.2017 позивач звернувся до відповідача із листом №266/02-44 від 06.03.2017 р., у якому просив останнього протягом десяти днів підписати доданий та підписаний позивачем до листа договір про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика у запропонованій редакції та сплатити кошти пайової участі у розмірі 75 000, 00 грн, що становить 5 % від вартості будівництва. Факт направлення позивачем листа, договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика у запропонованій редакції, підписаного позивачем, та додатку №2 до договору - Розрахунок величини пайової участі у розвиток інфраструктури в м. Кагарлик відповідачу підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - рекомендованого листа, наявним у матеріалах справи.

Однак, відповідач наданий йому договір не підписав, у зв'язку з чим прокурор звернувся з позовом про визнання укладеним договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика у запропонованій редакції.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частинами 3, 7 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Статтею 181 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції чинній на момент видачі дозволу на виконання будівельних робіт) передбачено, що архітектурна діяльність - діяльність по створенню об'єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції чинній на момент видачі дозволу на виконання будівельних робіт) для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який також включає будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об'єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль, технічний та авторський нагляди під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України «Про планування і забудову територій».

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції чинній на момент видачі дозволу на виконання будівельних робіт) забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво).

У відповідності до ст. 27-1 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції чинній на момент видачі дозволу на виконання будівельних робіт) створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів належить до відання відповідних органів місцевого самоврядування.

Замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об'єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

До пайової участі (внеску) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів не залучаються замовники у разі здійснення будівництва:

об'єктів будь-якого призначення на замовлення органів державної влади або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів;

будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

об'єктів комплексної забудови територій, що здійснюється на конкурсній основі;

об'єктів, що споруджуються замість пошкоджених або зруйнованих внаслідок стихійного лиха чи техногенних аварій;

об'єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, що споруджуються за кошти інвесторів.

Величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Встановлений органом місцевого самоврядування розмір пайової участі (внеску) замовника не може перевищувати граничного розміру пайової участі (внеску) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів.

Граничний розмір пайової участі (внеску) замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів з урахуванням не заборонених законом інших відрахувань, встановлених органом місцевого самоврядування, не може перевищувати:

10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та/або споруд (крім будівель закладів культури та освіти, медичного і оздоровчого призначення);

4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для житлових будинків, будівель закладів культури та освіти, медичного і оздоровчого призначення.

Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема, житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі (внеску) замовника, встановленої цією статтею.

Розмір пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається не пізніше десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Істотними умовами договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є:

розмір пайового внеску;

терміни (графік) оплати пайового внеску;

відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайового внеску (участі) замовника у створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Пайовий внесок сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Граничний термін сплати пайового внеску не повинен перевищувати одного місяця після прийняття об'єкта містобудування в експлуатацію.

Кошти, отримані як пайова участь (внесок) замовників об'єктів містобудування, можуть використовуватися виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Спори, пов'язані з пайовою участю (внеском) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, вирішуються судом.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з рішенням №464-XXXXV-IV від 23.02.2006 «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика» Кагарлицької міської ради при здійсненні нового будівництва об'єктів на території міста, замовники перераховують грошові кошти на пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в розмірі 5% від вартості будівництва об'єктів без урахування витрат на придбання обладнання та устаткування.

Згідно з рішенням №242-XXIX-VI від 27.09-31.10.2012 «Про внесення змін до рішення міської ради №464 від 23.02.2006 «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика» Кагарлицької міської ради при здійсненні нового будівництва, реконструкції, розширення, капітального ремонту об'єктів на території міста, замовники перераховують грошові кошти по пайовій участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в розмірі 5% від вартості будівництва об'єктів без урахування витрат на придбавання обладнання і устаткування.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що об'єкт - «Реконструкція кінотеатру під центр торгівлі та дозвілля», що знаходиться за адресою: вул. К. Маркса, 2, м. Кагарлик, Київська область, був прийнятий в експлуатацію 11.03.2015, що підтверджується декларацією №КС 10 від 11.03.2015 Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, наявною у матеріалах справи.

У встановлених законодавством порядку та строк і станом на час розгляду справи відповідач обов'язок щодо укладення із позивачем договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика у затвердженій редакції (типова форма) не виконав, що підтверджується листом №266/02-44 від 06.03.2017 Кагарлицької міської ради, відсутністю підписаного і укладеного обома сторонами відповідного договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика та не спростовано сторонами.

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо безпідставності посилань відповідача на відсутність у нього обов'язку укладати спірний договір, оскільки у відповідності до положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» строк для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, - встановлений для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку. Тобто прострочення відповідача, в даному випадку, виникло безпосередньо з моменту прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, оскільки ним до того часу не було виконано обов'язку щодо звернення замовника про його укладення, а невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від обов'язку укладення договору, адже невиконання замовником обов'язку, передбаченого законом, не може надавати йому переваг перед замовником, який виконав обов'язок.

Вищевказана правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у його постанові від 16.11.2016 р. у справі №922/5937/15 (3-1281гс16), постанові від 30.11.2016 у справі №922/6409/15 (3-1323гс16), постанові від 01.02.2017 у справі №922/753/16 (3-1441гс16).

Заперечення відповідача щодо того, що у спірних відносинах у нього не виник та відсутній обов'язок щодо укладення із позивачем договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика у зв'язку із проведенням будівельних робіт по реконструкції об'єкту - «Реконструкція кінотеатру під центр торгівлі та дозвілля», що знаходиться за адресою: вул. К. Маркса, 2, м. Кагарлик, Київська область, так як на момент отримання відповідачем дозволу на виконання будівельних робіт відсутні були відповідні положення Закону та рішення №464-XXXXV-IV від 23.02.2006 «Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика» Кагарлицької міської ради щодо встановлення обов'язку пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Кагарлика у разі реконструкції об'єкта будівництва, а існували такі положення лише відносно нового будівництва є необґрунтованими, оскільки обов'язок відповідача щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту на момент отримання ним дозволу на виконання будівельних робіт був встановлений у відповідності до положень ст. 27-1 Закону України «Про планування і забудову територій», а в подальшому у відповідності до положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а поняття будівництво об'єкта охоплювало також реконструкцію об'єкта.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в результаті дій відповідача було збільшено площу об'єкту з 421,3 кв.м. (відповідно до протоколу № 6 засідання комісії по приватизації об'єктів комунальної власності міста від 30.09.2004 т. 1 а.с. 43 та копії договору купівлі-продажу приміщення на аукціоні т. 1 а.с. 60-61) до 1957,8 кв.м. (згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації т. 1 а.с. 25-28).

Враховуючи викладені обставини справи у їх сукупності, дослідивши наданий позивачем проект договору, а також наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога позивача до відповідача про визнання укладеним договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика у запропонованій редакції є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як вбачається з пояснень відповідача, в тому числі з тих, що вказані ним у апеляційній скарзі, він просить застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволення позову. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Отже, виходячи із вищевказаних положень ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) обов'язок відповідача щодо укладення із позивачем договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика виник від дня початку реконструкції об'єкта (від дня видачі дозволу на виконання будівельних робіт) - 02.07.2010 і до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, і з 11.03.2015 (день прийняття об'єкта в експлуатацію) почалось прострочення виконання обов'язку відповідачем укладення із позивачем договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика, та відповідно з 11.03.2015 почався перебіг строку загальної позовної давності за зобов'язанням відповідача щодо укладення із позивачем договору про пайову участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика.

Прокурор в інтересах позивача звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою №36-3302вих.17 від 11.05.2017 до відповідача про визнання укладеним договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика - 12.03.2017, тобто в межах загальної позовної давності, а тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що строк позовної давності позивачем, в інтересах якого подано позов, не пропущено.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 76-79, 269, 272, 275, 276, 281, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тесленка Анатолія Миколайовича на рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2018 у справі № 911/1463/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2018 у справі № 911/1463/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/1463/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови складено 10.12.2018