ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа№ 910/9678/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Дідиченко М.А.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Чередниченко А.М. - адвокат

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурної одиниці Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 19.09.2018, повний текст якого складений та підписаний 01.10.2018

у справі № 910/9678/18 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурної одиниці Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз»

до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»

про визнання договору в частині недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про визнання недійсними п. 11.2 та п. 11.3 укладеного між сторонами договору № 3/168-VI від 17.11.2017 як таких, що не відповідають нормам ст. 71 Статуту залізниць, п. 3.4 Правил обслуговування під'їзних колій та ч. 4 ст. 307 ГК України.

У позовній заяві позивач також послався, на те, що вказані пункти суперечать його інтересам у зв'язку з тим, що вони, в розумінні ст. 16 ЦК України, позбавляють позивача права на звернення до суду в уразі незгоди з проектом додаткової угоди про збільшення тарифів, що дозволяє відповідачу встановлювати ціну договору в односторонньому порядку без будь-якого економічного обґрунтування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2018, повний текст якого складений та підписаний 01.10.2018, у справі № 910/9678/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням, 05.10.2018 позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/9678/18 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У апеляційний скарзі позивач послався на ті ж самі обставини, що й при зверненні до суду з цим позовом, додатково зазнавши про те, що оспорювані пункти договору суперечать загальним засадам цивільного законодавства, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, в той час як оскаржувані пункти є несправедливим, непропорційними та такими, що порушують баланс інтересів сторін.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2018 справа № 910/9678/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Дідиченко М.А.

Ухвалою від 05.11.2018:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурної одиниці Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/9678/18;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 15.11.2018;

- учасникам процесу роз'яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- розгляд справи № 910/9678/18 призначено на 11.12.2018 о 14:00;

- сторони попереджено, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

12.11.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/9678/18 залишити без змін з посиланням на ті самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що спірний договір не порушує прав позивача та положень чинного законодавства, а при його укладенні сторони керувались принципом свободи договору.

22.11.2018 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

Станом на 11.12.2018 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

17.11.2017 позивач як Замовник та відповідач як Виконавець уклали договір №3/168-VI (далі Договір) (а.с. 12-19), в п. 1.1 якого погодили, що у відповідності до ліцензії серія АВ № 548933 та умов даного договору відповідач зобов'язується надати позивачу послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги, пов'язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом, щодо надання яких виникає технологічна необхідність у позивача, а позивач зобов'язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Договір містить дві дати підписання - 01.11.2017 та 17.11.2017, проте, оскільки сторонами не заперечується той факт, що Договір підписаний саме 17.11.2017, датою укладення Договору судом визнається саме 17.11.2017.

Відповідно до п.1.3 Договору, послуга з перевезення вантажів передбачає переміщення вантажів у залізничних вагонах та іншого рухомого складу, які надійшли на адресу Замовника з передавальних колій №1,2,3,4а станції Сортувальна Виконавця на залізничну колію № 20 до місць навантаження-вивантаження Замовника та у зворотному напрямку до станції Сортувальна Виконавця.

Послуга користування тепловозом (маневрова робота) передбачає проведення локомотивом відповідача маневрових робіт, що не є складовими процесу перевезення вантажів. До такої послуги відносяться: перестановка вагонів з одного вантажного фронту на інший (в межах вантажних фронтів, вказаних в Акті обстеження умов роботи на під'їзній колії), переміщення вагонів на вантажному фронті, переміщення вагонів на вагонні ваги та/або для дозування, прибирання вагонів після зважування на вагонних вагах та/або дозування, у випадках, коли навантаження або вивантаження виконується в присутності локомотива відповідача, подача стислого повітря від локомотива відповідача, підбирання вагонів у певному порядку, повторне виконання робіт із тими ж вагонами, інша маневрова робота з вагонами (ч. 2 п. 1.3Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору вартість послуг встановлюється у відповідності з вимогами Закону України «Про ціни та ціноутворення» та відображається в Додатку № 1 «Протокол погодження договірних цін/тарифів», який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.4 Договору відповідач має право на перегляд вартості послуг у разі: зміни технологічних або зовнішніх економічних умов, нормативно-правових актів, що регулюють питання ціноутворення, тарифної політики залізничного транспорту України; зміни ціноутворюючих факторів вартості послуг, значного коливання обсягів наданих послуг. Перегляд вартості послуг здійснюється шляхом укладання сторонами додаткової угоди до цього Договору, скріпленої підписами уповноважених осіб та печатками обох сторін.

Згідно з п. 11.2 Договору, при зміні вартості послуг відповідач повідомляє позивача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дати їх впровадження з наданням позивачу Додаткової угоди для погодження та підписання в установленому порядку.

У разі невиконання позивачем п. 11.2 цього Договору, відповідач призупиняє дію Договору в день закінчення терміну підписання Додаткової угоди, про що письмово повідомляє позивача (п. 11.3. Договору).

Відповідно до п. 11.6 Договору він набирає чинності з 01.11.2017 і діє до 31.08.2018 року включно. На підставі п. 3 ст. 631 ЦК України сторони домовились, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.09.2017 У всіх випадках цей Договір діє до здійснення всіх розрахунків за надані послуги. Кожна із стороні праві розірвати Договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомленням іншої сторони не менш ніж за тридцять календарних днів.

28.02.2018 сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору №3/168-VI від 01.09.2017, яка фактично є додатковою угодою до договору №3/168-VI від 17.11.2017, що підтверджується сторонами, якою погодили підвищити тарифи на послуги по Договору.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить визнати недійсними п. 11.2 та п. 11.3 Договору як такі, що не відповідають нормам ст. 71 Статуту залізниць, п. 3.4 Правил обслуговування під'їзних колій та ч. 4 ст. 307 ГК України, зазначивши про те, що вказані пункти суперечать його інтересам у зв'язку з тим, що вони, в розумінні ст. 16 ЦК України, позбавляють позивача права на звернення до суду у разі незгоди з проектом додаткової угоди про збільшення тарифів, що дозволяє відповідачу встановлювати ціну Договору в односторонньому порядку без будь-якого економічного обґрунтування.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 307 ГК України, залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

За приписами ст. 71 Статуту залізниць:

- взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором;

- подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами;

- якщо підприємство не має свого локомотива, подача і забирання вагонів та маневрова робота провадяться локомотивом залізниці за плату згідно з тарифом;

- порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів);

- експлуатація залізничних під'їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і станції примикання.

За приписами п. 3.4 Правил обслуговування під'їзних колій, оформлення договору про експлуатацію під'їзної колії та договору про подачу та забирання вагонів виконується в такому порядку:

- проект договору розробляється залізницею. Підписаний у двох примірниках проект договору надсилається на підпис підприємству. Підприємство підписує і повертає залізниці проект договору у двадцятиденний термін. Цей термін обчислюється: у разі пересилки проекту договору з посильним - з дати розписки про отримання договору, у разі пересилки поштою - з дати календарного штемпеля поштового відділення в пункті знаходження адресата. Якщо при підписанні договору в підприємства виникнуть заперечення стосовно його умов, то незалежно від цього воно підписує договір, складає протокол розбіжностей і направляє його у двох примірниках залізниці одночасно з підписаним договором. Наявність розбіжностей оговорюється в договорі. У разі неповернення залізниці підписаного проекту договору у двадцятиденний термін, договір набирає чинності в редакції залізниці;

- залізниця не пізніше ніж через 20 днів після отримання цього протоколу розбіжностей зобов'язана призначити день розгляду розбіжностей, про що вона має повідомити підприємство у десятиденний термін після отримання протоколу і не пізніше ніж за 10 днів до призначеної дати розгляду. Якщо залізниця у вказаний термін не призначить дату розгляду розбіжностей, договір набирає чинності в редакції підприємства. У випадку неприбуття представника підприємства у призначений термін для розгляду розбіжностей договір набуває чинності в редакції залізниці;

- розбіжності, що залишилися неврегульованими, оформлюються новим протоколом і у двадцятиденний термін після дня їх розгляду передаються залізницею до господарського суду. Якщо в указаний термін розбіжності не будуть направлені до господарського суду, то договір набуває чинності в редакції підприємства;

- такий порядок оформлення поширюється на додаткові угоди до договору, на його продовження, доповнення або часткові зміни.

Отже, правими нормами, на які посилається позивач при зверненні до суду з цим позовом, врегульовані правовідносини сторін, які виникають у процесі експлуатації залізничних під'їзних колій та при укладенні відповідних договорів.

Враховуючи, що спірний Договір за своєю правовою природою є договором перевезення, застосування для нього правил, встановлених для іншого виду договорів не ґрунтується на приписах чинного законодавства.

При цьому колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що, отримавши від відповідача два примірники додаткової угоди, з умовами якої він не погоджується, позивач не позбавлений права вирішити спірні питання в порядку, встановленому нормами ГК України, оскільки право відповідача на зміну вартості послуг не є безумовним, а питання таких змін вирішується сторонами шляхом укладення додаткових угод.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п'ятою, шостою ст. 203 ЦК України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявності встановлених цивільним законодавством умов для визнання п. 11.2 та п. 11.3 укладеного між сторонами договору № 3/168-VI від 17.11.2017 недійсними з підстав, зазначених ним у позовній заяві, а відтак, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурної одиниці Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/9678/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі структурної одиниці Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/9678/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/9678/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9678/18.

Повний текст постанови складено: 13.12.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

М.А. Дідиченко