РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2018Справа № 910/12904/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Свідіс Україна"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Інтергаз"

про: стягнення 117 499,64 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача - Петрик С.А., за дов.

від відповідача - Кайдаш В.П., на підставі статуту

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Свідіс Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Інтергаз" про стягнення 117 499,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2018р. відкрито провадження у справі №910/12904/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні 04.12.2018р. позивачем подано розрахунок ціни позову та заявлено про зменшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов Договору поставки №85 від 15.06.2017р. не здійснено оплату поставленого позивачем товару, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 86 056,07 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 12 906,05 грн - 17 % річних, 4833,11 грн - інфляційні втрати та 2581,68 грн - штраф.

У судовому засіданні 04.12.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2017р. між товариством з обмеженою відповідальністю «СВІДІС УКРАЇНА» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «СП «ІНТЕРГАЗ» (покупець) укладено Договір поставки №85 від 15.06.2017р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов'язався поставити у зумовлені Договором строки покупцеві товари для ремонту автомобілів, автомобільні, промислові та інші фарби, лаки, затверджувачі, розчинники, шпаклівки, фунтівки та інше, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар і розрахуватись з постачальником на умовах даного Договору.

Згідно з п.1.3. Договору предметом поставки за цим Договором є товари, найменування, кількість, ціна та асортимент яких визначаються згідно видаткових накладних.

Відповідно до п.7.3.Договору сума договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених постачальником на протязі строку дії цього договору.

Згідно з п.8.1. Договору покупець повинен сплатити за поставлений товар у відповідності до видаткової накладної постачальника не пізніше 30 днів з дати виписки видаткової накладної.

Судом встановлено, що позивачем у період з 06.03.2017р. по 08.09.2017р. поставлено відповідачу товар згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що поставлений ним відповідачу товар останнім оплачений не був, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 86 056,07 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 74 ГПК України на сторони покладено обов'язок доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідачем не надано доказів оплати поставленого позивачем товару в повному обсязі, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 86 056,07 грн. суми основного боргу.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 12 906,05 грн - 17 % річних, 4 833,11 грн - інфляційні втрати, 2 581,68 грн - штраф.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.9.2. Договору в разі прострочення покупцем оплати товару постачальник має право вимагати, а покупець зобов'язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 17% річних, які нараховуються на суму заборгованості покупця за весь період користування ним грошовими коштами, які належать до сплати постачальнику, починаючи з дати одержання товару.

Судом перевірено розрахунок 17 % річних за період з 06.11.2017р. по 23.09.2018р, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 12 906,05 грн 17 % річних.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за період з листопада 2017 року по серпень 2018, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 833,11 грн. інфляційних втрат.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п.9.4. Договору у випадку прострочення покупцем платежу більше ніж на 60 календарних днів, з моменту виникнення обов'язку по оплаті товару, постачальник має право вимагати від покупця сплату штрафу в розмірі 3% від загальної суми заборгованості.

З огляду на те, що відповідачем допущено прострочення оплати товару більше ніж 60 календарних днів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2581,68 грн - штрафу, розрахунок якого є арифметично вірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СП "ІНТЕРГАЗ" (04107, м.Київ, вул.Печенізька, будинок 8, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВІДІС УКРАЇНА" (01601, м.Київ, вул.Печерський Узвіз, будинок 3, ) 86 056 (вісімдесят шість тисяч п'ятдесят шість) грн. 07 коп - суму основного боргу, 2581 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят одну) грн. 68 коп - штраф, 4833 (чотири тисячі вісімсот тридцять три) грн. 11 коп - інфляційні втрати, 12 906 (дванадцять тисяч дев'ятсот шість) грн. 05 коп - 17 % річних та 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Текст рішення складено: 12.12.18р.