ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа№ 910/4735/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від позивача: згідно протоколу судового засідання від відповідача-1: згідно протоколу судового засідання від відповідача-2:згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк"
на рішенняГосподарського суду Київської області
від28.09.2018
суддя Горбаченко П.В.
повний текст складено03.10.2018
за позовомпублічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк", м. Київ
до1) товариства з обмеженою відповідальністю "Аскан Трейд", м. Київ 2) Головного територіального управління Державної фіскальної служби у місті Києві, м. Київ
прозняття арешту з земельної ділянки

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Євробанк» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аскан Трейд» (надалі - відповідач-1) та Головного територіального управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач-2) про зняття арешту з земельної ділянки площею 23,1658 га, кадастровий номер 0:01:173:0030 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, Ірпінська міська рада, яка належить на праві власності позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк Євробанк» перебуває у процедурі ліквідації і без зняття арешту з майна Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації товариства позивача позбавлена можливості виконати свої обов'язки, передбачені ст. ст. 50, 51 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, щодо продажу вищевказаної земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 матеріали справи № 910/4735/18 передано до Господарського суду Київської області за територіальною підсудністю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.07.2018 вирішено здійснювати розгляд справи № 910/4735/18 в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Відповідачі явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, відзивів на позов не надали, у зв'язку з чим справа розглядалася місцевим господарським судом за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.09.2018 у справі № 910/4735/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд, посилаючись на ст. 19 Конституції України, ст. ст. 173, 174 Кримінального процесуального кодексу України, зазначив про те, що на спірну земельну ділянку було накладено арешт у кримінальному провадженні № 1-кс/761/3313/2016 згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.02.2016. Натомість господарський суд, який діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не наділений повноваженнями на скасування арешту, накладеного на майно в кримінальному провадженні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Не погодившись із прийнятим рішенням, публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Євробанк" (надалі - позивач, скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2018 у справі № 910/4735/18 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. ст. 50, 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» що призвело до прийняття невірного по суті заявлених вимог рішення.

За твердженням скаржника, накладений арешт перешкоджає продажу спірної земельної ділянки і відповідно задоволення вимог до позивача у порядку процедури його ліквідації.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 у справі № 910/4735/18 (головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" на рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2018 у справі № 910/4735/18 було залишено без руху.

15.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 у справі № 910/4735/18 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" на рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2018 у справі № 910/4735/18 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 06.12.2018.

Відповідач 1,2 відзивів на апеляційну скаргу не подали. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача-2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення-без змін як таке, що було ухвалено з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, про поважні причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов'язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у відсутності представників позивача та відповідача -1 за наявними у справі матеріалами.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача-2, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Євробанк» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аскан Трейд» (надалі - відповідач-1) та Головного територіального управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач-2) про зняття арешту з земельної ділянки площею 23,1658 га, кадастровий номер 0:01:173:0030 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, Ірпінська міська рада, яка належить на праві власності позивачу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав про те, що відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 29.12.2015 (копія договору додана до позову), укладеного між позивачем, як іпотекодержателем, та відповідачем-1, як іпотекодавцем, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суляєвою А.Р., зареєстровано у реєстрі 2231, іпотекодавець передав іпотекодержателю у власність предмет іпотеки земельну ділянку площею 23,1658 га, кадастровий номер :01:173:0030 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Київська область, м. Ірпінь.

Однак ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/5559/16-к від 17.02.2016 було накладено арешт на вказану земельну ділянку, у вигляді заборони позивачу, у власності якого перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та відчужувати його.

На підтвердження викладеного суду надано інформацію (витяг) з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

В позові зазначено про те, що рішенням Правління Національного банку України від 15.06.2016 № 70-рш/БТ позивача було віднесено до категорії проблемних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2016 № 1041 у позивача було запроваджено тимчасову адміністрацію з 17.06.2016, строк якої в подальшому було продовжено до 16.08.2016.

16.08.2018 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 1523, згідно з яким у позивача було запроваджено процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегованими усіма повноваженнями ліквідатора, які визначені ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Правління Національного банку України від 16.08.2016 № 215-рш було відкликано банківську ліцензію позивача.

Позивач вважає, що наявність арешту на спірну земельну ділянку, перешкоджає Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації виконати свої обов'язки, які передбачені ст. 50, 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо продажу вказаної земельної ділянки, у зв'язку з чим він звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

В ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як уже зазначалося раніше, предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про зняття арешту з земельної ділянки площею 23, 1658 га, кадастровий номер 0:01:173:0030 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, Ірпінська міська рада, яка належить позивачу на праві власності. Наразі позивач перебуває у процедурі ліквідації.

Арешт, який позивач просить зняти, був накладений на спірну земельну ділянку у кримінальному провадженні № 1-кс/761/3313/2016 відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.02.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ч. 8 ст. 173 КПК України передбачено, що майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на яке судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, може бути передано приймаючому, перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції в тому, що господарський суд, який діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не наділений повноваженнями на скасування арешту, накладеного на майно в кримінальному провадженні. Водночас, позивач не позбавлений можливості звернутися в межах кримінального провадження із клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ст.ст. 78, 79 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на наявні у справі матеріали, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 28.09.2018 у справі № 910/4735/18 залишити без змін.

2. Справу № 910/4735/18 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 07.12.2018.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка