РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2018 р. Справа № 910/14257/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві "

До Київської міської ради

Про визнання права оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Змієвська Т.П. - предст.

Від відповідача Безносик А.О. - предст.

Обставини справи:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві " звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача - Київської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою площею 1,1581 га (кадастровий номер :75:179:0037) на умовах:

- договору оренди земельної ділянки від 11.10.2007 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за №587 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.10.2007 р. за №75-6-00363;

- договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С. за №3981.

Позивач також просить суд визнати укладеною між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві " додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.10.2017 р. та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2018 р. відкрите провадження у справі № 910/14257/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення судового засідання на 29.11.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 29.11.2018 р. підтримав доводи та вимоги, викладені у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 29.11.2018 р. проти позовних вимог позивача заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з тим, що відповідно до норм законодавства позивач став законним орендарем земельної ділянки автоматично у зв'язку із набуттям права власності на будівлю, що знаходиться на спірній земельній ділянці, без укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

11.10.2007 р. між відповідачем (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Асма-Крим " ( первісним орендарем ) був укладений договір оренди земельної ділянки (договір оренди ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрований за № 587 (надалі - договір оренди) відповідно до умов якого об'єктом оренди є земельна ділянка на вул. Львівська, 18 (літ. "Б") у Святошинському районі міста Києва площею 11581 (одинадцять тисяч п'ятсот вісімдесят один) кв.м. з цільовим призначенням - для експлуатації та обслуговування існуючого адміністративно-офісного будинку і для будівництва готельно-житлового комплексу з об'єктами громадського призначення та підземним паркінгом за кадастровим номером :75:179:0037. Договір укладений строком на 5 (п'ять) років.

09.11.2016 р. між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Асма-Крим", на підставі рішення Київської міської ради від 13.11.2013 р. № 640/10128 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 р. у справі № 910/25735/15, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2016 р., був укладений договір про поновлення договору оренди земельної ділянки на 5 років.

25.06.2003 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Телехаус Київ Міжнародні комунікації" (продавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Асма-Крим" (покупцем) був укладений договір купівлі-продажу нежилих будівель посвідчений, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за № 5321, зареєстрований КП "Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" від 27.10.2003 р., записано в реєстрову книгу № 18н-266 за реєстровим номером 2665-н, згідно з яким продавець продав, а покупець купив нежилий будинок літ. "Б" загальною площею - 232,6 кв.м., який знаходиться у будинку 18 (вісімнадцять) по вулиці Львівській в місті Києві.

26.08.2014 р. між публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк "Столичний" (банком) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кепітал-Сістемс" (позичальником) був укладений кредитний договір № 1638-КЮ-14 відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 31 000 000, 00 (тридцять один мільйон гривень 00 коп.) зі сплатою 17% (сімнадцять) процентів річних, строком до 25.08.2015 р. з кінцевим терміном повернення 25.08.2015 р. ( п. 1.1. кредитного договору).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та товариством з обмеженою відповідальністю "Асма-Крим" (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір від 29.09.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2428.

Відповідно до умов іпотечного договору предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов'язань позичальника є нерухоме майно, а саме нежилий будинок літ. "Б" загальною площею - 232,6 кв.м., який знаходиться у будинку 18 (вісімнадцять) по вулиці Львівській в місті Києві. Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці Київської міської ради площею 1,1581 га, кадастровий номер :75:179:0037.

15.08.2017 р. між банком та ОСОБА_9 (новим кредитором) був укладений договір відступлення прав вимоги № 1 відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальника та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів-фізичних осіб, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників за кредитним договором від 26.08.2014 р. № 1638-КЮ-14 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

15.08.2017 р. між банком та ОСОБА_9 був укладений договір по відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 560, відповідно до умов якого ОСОБА_9 як новому іпотекодержателю перейшли всі права іпотекодержателя за іпотечним договором від 29.09.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2428 в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором.

31.08.2017 р. між ОСОБА_9 та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" (новим кредитором) був укладений договір про відступлення прав вимоги № 31/08-1 відповідно до умов якого ОСОБА_9 відступив новому кредитору належні ОСОБА_9 права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги до позичальника та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів-фізичних осіб, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшлі обов'язки боржників за кредитним договором з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

31.08.2017 р. між ОСОБА_9 та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" був укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., зареєстрований в реєстрі за № 643, відповідно до умов якого ОСОБА_9 відступив товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" права вимоги за договором іпотеки в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до договору іпотеки.

26.03.2018 р. на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Асма-Крим" (іпотекодавця) та товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кепітел-Сістемз" (боржника) були направлені вимоги про усунення порушень забезпеченого обтяженням зобов'язання та повідомлення про усунення вказаних порушень у тридцятиденний термін за №№ 26/03-2018/02 та 26/03-2018/01 відповідно.

У зв'язку з не усуненням порушень та невиконанням зобов'язань за кредитним договором у встановлений строк, до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Веста", як кредитора та іпотекодержателя перейшло право власності на об'єкт нерухомості, що був предметом іпотеки, а саме: нежилий будинок літ. "Б" загальною площею - 232,6 кв.м., який знаходиться у будинку 18 (вісімнадцять) по вулиці Львівській в місті Києві, про що 16.05.2018 р. було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

18.05.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Веста", як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві.", як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до умов якого продавець передав, а покупець прийняв нерухоме майно , а саме: нежилий будинок літ. "Б" загальною площею - 232,6 кв.м., який знаходиться у будинку 18 (вісімнадцять) по вулиці Львівській в місті Києві, яке належало продавцю на підставі перелічених вище договорів. Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці Київської міської ради площею 1,1581 га, кадастровий номер :75:179:0037.

Таким чином, власником вказаного нерухомого майна став позивач, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.05.2018 р. № 124497418.

17.07.2018 р. позивач звернувся до Київської міської ради із заявою № 2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, що укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю " Асма-Крим ", в частині, що стосується заміни сторони Орендаря земельної ділянки із товариства з обмеженою відповдаьністю " Асма-Крим " на товариство з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві. ", додавши додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

Вказаний лист за дорученням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 18.07.2018 р. № 08/13209 було направлено до розгляду у встановленому порядку до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який листом від 13.08.2018 р. № 7 повідомив, що питання набуття права на землю у місті Києві регулюється Земельним кодексом України та порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 р. № 241/2463, згідно з яким зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою відповідного рішення щодо розпорядження земельною ділянкою звертається в установленому порядку до центру надання адміністративних послуг з заявою на отримання адміністративної послуги. Також позивача було повідомлено про те, що йому потрібно надати документи, які необхідні для отримання адміністративної послуги.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю), позивач набув право оренди земельної ділянки на умовах договору оренди від 11.10.2007 р. та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., однак, Київська міська рада не надала відповіді на пропозицію про внесення змін до договору оренди земельної ділянки або відповідний протокол розбіжностей. Таким чином, позивач просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві. " право користування земельною ділянкою на вул. Львівська, 18 (літ. "Б") у Святошинському районі міста Києва площею 11581 (одинадцять тисяч п'ятсот вісімдесят один) кв.м. за кадастровим номером :75:179:0037 на умовах договору оренди земельної ділянки від 11.10.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого за № 587 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.10.2007 р. за № 75-6-00363, та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., зареєстрованого за № 3981; визнати укладеною між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві." додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.10.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого за № 587 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 18.10.2007 р. за № 75-6-00363, та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., зареєстрованого за № 3981 з 17.07.2018, в редакції, запропонованій позивачем.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положенням статті 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Відповідно до частини другої цієї статті порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено судом, 11.10.2007 р. між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Асма-Крим» (орендар) був укладений Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішеня Київської міської ради від 14.06.2007 р. № 870/1531 передав за актом приймання - передачі, а орендар прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену за цим договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. за реєстровим № 587 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.10.2007 р. за № 75-6-00363.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.05.2018 р. № 124497418 власником будівлі, нежилого будинку літ. "Б" загальною площею - 232,6 кв.м., який знаходиться у будинку 18 (вісімнадцять) по вулиці Львівській в місті Києві є Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Девелопмент Джей.Ві.».

Відповідно до частини 3 статті 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За положенням частини 3 статті 7 Закону України " Про оренду землі " до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. Отже, з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв'язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з частиною 2 статті 120 ЗК України. Тобто особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.

Наведене також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 08.06.2013 у справі N 21-804а16, згідно з якою у частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За статтями 125 і 126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов'язанні.

Як вбачається з матеріалів справи 17.07.2018 р. позивач звернувся до Київської міської ради з заявою № 2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю " Асма-Крим ", в частині, що стосується заміни сторони орендаря земельної ділянки із товариства з обмеженою відповідальністю " Асма-Крим " на товариство з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві. ", додавши додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

Вказаний лист за дорученням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 18.07.2018 р. № 08/13209 було направлено до розгляду у встановленому порядку до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який листом від 13.08.2018 р. № 7 повідомив, що питання набуття права на землю у місті Києві регулюється Земельним кодексом України та порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 р. № 241/2463, згідно з яким зацікавлена особа з метою прийняття Київською міською радою відповідного рішення щодо розпорядження земельною ділянкою звертається в установленому порядку до центру надання адміністративних послуг з заявою на отримання адміністративної послуги. Також Позивача було повідомлено про те, що йому потрібно надати документи, які необхідні для отримання адміністративної послуги.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (стаття 181 Господарського кодексу України).

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 ЦК України.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 6, 627 ЦК України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 3, 4 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з ч.ч.2, 3 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем в свою чергу не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження розгляду у двадцятиденний строк пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві." на внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.10.2007 р. року, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю " Асма-Крим ", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого за № 587 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.10.2007 р. за № 75-6-00363, та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., зареєстрованого за № 3981.

В той же час, суд зазначає, що листом Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.08.2018 р. № 7 повідомив, що позивачу необхідно звернутися до центру надання адміністративних послуг для отримання адміністративної послуги та про те, що йому потрібно надати відповідні документи.

Враховуючи те, що у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщене нерухоме майно, в обсязі, що існувало у попереднього користувача земельної ділянки - товариства з обмеженою відповідальністю " Асма-Крим ", а Київська міська рада не надала відповіді на пропозицію по внесенню змін до договору оренди земельної ділянки від 11.10.2007 р. та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., або відповідний протокол розбіжностей, суд дійшов висновку про те, що товариство з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві. " набуло право оренди земельної ділянки й фактично стало орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього користувача.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Девелопмент Джей.Ві.» до Київської міської ради про визнання права оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві. " (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 27, офіс 56, код ЄДРПОУ - 42142694) право користування земельною ділянкою площею 1,1581 га. (одна ціла одна тисяча п'ятсот вісімдесят одна десятитисячна) га., кадастровий номер: :75:179:0037, на умовах договору оренди земельної від 11.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого за № 587 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.10.2007 р. за № 75-6-00363, та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., зареєстрованого за № 3981.

Визнати укладеною між Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36, ) та товариством з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві." ( місцезнаходження: 03056, м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 27, офіс 56, код ЄДРПОУ - 42142694 ) додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого за № 587 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 18.10.2007 р. за № 75-6-00363, та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., зареєстрованого за № 3981 з 17.07.2018 р. в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки та Договору про поновлення договору оренди земельної ділянки

місто Київ сімнадцяте липня дві тисячі вісімнадцятого року

Київська міська рада (, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) - далі у тексті - "Орендодавець", в особі Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, - з однієї сторони, та

товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві." (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 27, офіс 56, код ЄДРПОУ - 42142694) - далі у тексті - "Орендар", в особі директор Білецького Дмитра Михайловича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, що далі разом іменуються "Сторони", враховуючи наступні обставини, а саме:

що орендодавець на підставі рішень Київської міської ради від 14.06.2007 р. № 870/1531 та від 13.11.2013 р. № 640/10128, постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 р. у справі № 910/25735/15, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2016 р., за договором оренди земельної ділянки від 11.10.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого за № 587 на вул. Львівська, 18Б, (кадастровий номер :75:179:0037) (далі - земельна ділянка), (далі у тексті також - договір оренди від 14.06.2007 р.) та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., зареєстрованого за № 3981 передає, а товариство з обмеженою відповідальністю "Асма-Крим" приймає в оренду на 5 років земельну ділянку, а також те, що 18.05.2018 р. було зареєстровано право власності за товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві." на Нежитлову будівлю, яка розташована на вищевказаній земельній ділянці, уклали цей договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 14.06.2007 р. та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016р. про наступне:

1. Керуючись ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України сторони домовились внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 14.06.2007 р. та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р. та замінити сторону орендаря з товариства з обмеженою відповідальністю "Асма-Крим" на товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві." (код ЄДРПОУ - 42142694).

2. З моменту укладання цієї додаткової угоди, в тексті договору оренди земельної ділянки від 14.06.2007 та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р. під "Орендарем " сторони розуміють тільки і лише товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві." (код ЄДРПОУ - 42142694).

3. З моменту укладання цієї Угоди товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві." (код ЄДРПОУ - 42142694) є орендарем за договором оренди земельної ділянки від 14.06.2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого за № 587 та договором про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвин А.С., зареєстрованого за № 3981 та має право користування земельною ділянкою на умовах, визначених договором оренди земельної ділянки від 14.06.2007 р. та договором про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р..

4. З моменту укладання цієї додаткової угоди товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Девелопмент Джей.Ві.» ( код ЄДРПОУ - 42142694 ) приймає на себе всі права та обов'язки орендаря за договором оренди земельної ділянки від 14.06.2007 р. та договором про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р.

5. Всі інші умови договору оренди земельної ділянки від 14.06.2007 та договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.11.2016 р. залишаються без змін."

Стягнути з Київської міської ради (, місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) на користь товариства з обмеженою відповідальністю " Стандарт Девелопмент Джей.Ві." (код ЄДРПОУ - 42142694, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вулиця Вадима Гетьмана, будинок 27, офіс 56) 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 07.12.2018 р.

Суддя В.І.Пінчук