ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2689/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Молодов В.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз»

на рішення Господарського суду Одеської області від 27 лютого 2018 року, повний текст складено 12 березня 2018 року, м. Одеса, суддя Рога Н. В.

у справі № 916/2689/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз»

про стягнення 147702,52 грн.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 10.12.2018р. згідно з ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У листопаді 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз», в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 147702,52 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на обєкті відповідача зафіксовано порушення п. 3.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що зафіксовано ОСОБА_3 від 01.08.2017 року №1985. У звязку з цим, позивачем розраховано заборгованість згідно з п. п. 3.3, 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.02.2018 року у справі №916/2689/17 (суддя Рога Н. В.) позовну заяву задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість у сумі 147702,52 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн., а також стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 615,54 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено безоблікове водокористування, доказів оплати відповідачем боргу суду першої інстанції не надано, тому суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність і обґрунтованість позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2018 року у справі №916/2689/17 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на ч. 2 п. 1.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, де визначено коло осіб, на яких не розповсюджується дія даних Правил. Скаржник зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що обєкт, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, буд. 3/5 належав на праві власності, господарського відання або оперативного управління саме Товариству з обмеженою відповідальністю «Пакгауз». При цьому, відповідач вказує, що за даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно, починаючи з 25.04.2017 року, право власності за зазначений обєкт зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «База Молдованка».

Крім того, скаржник зазначає, що юридична особа відповідача не укладала з позивачем договорів на отримання питної води, скидання стічних вод та не користувалась такими послугами.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» вважає необґрунтованим і передчасним рішення суду першої інстанції через те, що Господарським судом Одеської області не зясовано чи дійсно ОСОБА_3 від 01.08.2017 року № 1985 складено у присутності повноважного представника відповідача, оскільки відповідач не надавав особі, зазначеній в ОСОБА_3 повноважень на представництво інтересів юридичної особи відповідача.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що не отримував поштової кореспонденції від позивача та суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 року у справі №916/2689/17 (головуючий суддя Мишкіна М. А., судді Будішевська Л. О., Таран С. В.) відкрито провадження у справі.

27.07.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», в якому позивач просить суд залишити рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2018 року у справі №916/2689/17 без змін, а скаргу без задоволення.

У відзиві позивач вказує, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» - 65007, м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, буд. 3/5. Кореспонденція позивача надсилалась саме за цією адресою і відповідач не скористався своїм правом на отримання поштової кореспонденції з власних причин.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» у відзиві вказує, що позивачу станом дату обстеження обєкта та дату засідання технічної комісії не було відомо про те, що обєкт, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, буд. 3/5 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «База Молдованка».

Позивач вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність повноважень у представника відповідача на підписання ОСОБА_3 від 01.08.2017 року № 1985 та відсутністю між сторонами укладених договорів щодо водопостачання, оскільки, на думку позивача, юрист Яценко А. І., яким було надано доступ представникам філії «Інфоксводоканал» для проведення обстеження обєкту і керуючий ОСОБА_4 є належними представника відповідача. Також позивачем надано до відзиву копію клопотання про переукладання договору на водопостачання від 14.11.2016 року, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» підтвердило відновлення діяльності своїх обєктів за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, буд. 3/5, а також відповідач сплатив 14.11.2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» за обстеження обєкту 1140 грн. 00 коп.

28.08.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» надійшли письмові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких відповідач погоджується, що звертався до позивача з клопотанням про переукладання договору, яке зареєстровано 14.11.2016 року за вх. № 13295, проте позивач не надав відповіді на таке клопотання і договір на водопостачання та водовідведення між сторонами укладено не було.

Відповідач у поясненнях вказує, що відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» лише директор має право без довіреності представляти інтереси юридичної особи. При цьому, на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 довіреності на представництво інтересів не видавались.

04.09.2018 року позивачем надано заперечення на письмові пояснення, в яких просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» в долученні до матеріалів справи № 916/2689/17 письмових пояснень до відзиву на апеляційну скаргу, якi підписані представником апелянта за довіреністю ОСОБА_2 та доказів, які додані до апеляційної скарги, а також залишити рішення Господарського суду Одеської області вiд 27.02.2018 року у справі № 916/2689/17 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Заперечення мотивовано тим, що представник відповідача, який підписував пояснення до відзиву не є адвокатом, тому не мав права підписувати процесуальні документи у даній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 року прийнято справу № 916/2689/17 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя Мишкіна М.А., судді: Таран С.В., Поліщук Л.В. за правилами спрощеного позовного провадження, а також запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо доказів, доданих до відзиву на апеляційну скаргу як додаткових доказів, що не були подані суду першої інстанції та надати докази неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від позивача відповідно до ч.3 ст. 269 ГПК України.

На виконання ухвали суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надало письмові пояснення, в яких просило суд долучити до матеріалів справи № 916/2689/17 додаткові докази, додані до відзиву на апеляційну скаргу, мотивуючи це тим, що відповідач не зявлявся у судові засідання суду першої інстанції, тому надання відповідних доказів не вбачалось уявним і можливим. Обставини, для спростування яких надано додаткові докази, стали відомі позивачу з моменту отримання апеляційної скарги.

У звязку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/2689/17 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за ОСОБА_3 від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 року у справі № 916/2689/17 прийнято справу до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ярош А. І., суддів Принцевської Н. М., Савицького Я. Ф. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 року у справі №916/2689/17 призначено розгляд справи на 16.11.2018 року.

Судовою колегією долучено до матеріалів справи документи, додані до апеляційної скарги, так як відповідач не приймав участі у судових засіданнях суду першої інстанції і не мав можливості надати ці документи місцевому господарському суду, також долучено до матеріалів справи відзив з додатками, пояснення на відзив і заперечення на пояснення. При цьому, розглянуто і відхилено клопотання позивача про повернення додаткових доказів відповідачу через те, що вони надані не адвокатом, оскільки, апеляційна скарга, до якої й додано такі докази, підписана директором товариства, а пояснення на відзив підписані представником за довіреністю, що не суперечить вимогам чинного процесуального законодавства України, так як дана справа є малозначною за законом, тому в ній допускається участь представника за довіреністю на підставі ч. 2 ст. 58 ГПК України.

22.11.2018 року до апеляційного господарського суду надійшли пояснення від відповідача, в яких останній посилається на те, що відповідач є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «База Молдаванка» та не повинен відповідати за дії, які вчинені підприємством, в якому виступає учасником. Також у поясненнях Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» вказано, що за статутом юридичної особи право представляти товариство без довіреності має тільки директор ОСОБА_6, тоді як громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідачу є невідомими і довіреності на їх імя не видавались.

10.12.2018 року позивачем надано письмові пояснення, в яких вказано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали доступ на територію спірного обєкта, до складського приміщення та підвалу в ньому. ОСОБА_4 прибув на засідання технічної комісії, чим, на думку позивача, підтвердив свою повноважність представляти інтереси відповідача. Також позивач зазначає, що, незважаючи на зміну власника спірного обєкта нерухомості, фактично власником обєкта є саме відповідач, оскільки він є єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «База Молдаванки».

Судовою колегією пояснення сторін долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення з мотивів, що викладені письмово.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аккерман-Консалтинг» (продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу від 15.04.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 301, за яким продавець передав покупцю у власність ? частину виробничих та невиробничих будівель загальною площею 4125,97 кв.м., які складаються з: магазин літ. «Б», площею 50,6 кв.м.; підсобне літ. «В», площею 41,2 кв.м.; будівля складу літ «В1», площею 140,8 кв.м; будівля складу літ. «В2», площею 105,9 кв.м.; будівля складу літ. «В3», площею 107,7 кв.м.; будівля складу літ «Г1», площею 541,8 кв.м; будівля складу літ. «Г2», площею 542,8 кв.м.; будівля складу літ. «Г3», площею 541,4 кв.м.; будівля складу літ. «Г4», площею 450,6 кв.м.; адміністративна будівля літ. «Д», площею 232,1 кв.м.; будівля туалет літ. «Е»; будівля підсобне літ. «Ж»; будівля підсобне літ. «З»; будівля підсобне літ. «И»; будівля підсобне літ. «К», будівля, склад літ. «Л», площею 324,97 кв. м.; будівля автобокс літ. «М», площею 299,3 кв.м.; будівля, СТО, літ. «Н», площею 108,3 кв.м.; будівля автобокс літ. «О», площею 175,5 кв.м.; будівля, СТО, літ. «П», площею 422,1 кв.м.; будівля, будинок охорони, літ. «Т1», площею 40,9 кв.м.; підвал літ. «П1»; 1-5 огорожа, що розташовані за адресою: місто Одеса, вул. Цвєтаєва генерала, 3/5.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» звернулось до начальника управління по контролю та промисловому водокористуванню філії «Інфоксводоканал» з клопотанням від 30.08.2016 року № 01-08, яке зареєстровано філією «Інфоксводоканал» 14.11.2016 року за вх. № 13295, в якому відповідач просив позивача відрядити представника для переукладання договору з водопостачання обєктів, що розташовані за адресою: місто Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, 3/5 у звязку з відновленням цих обєктів.

На виконання даного клопотання було направлено представника філії «Інфоксводоканал» інж. ОСОБА_7 Проте обстеження не проведено, договір не переукладено через те, що представник позивача не знайшов вищевказаний обєкт, що підтверджується ОСОБА_7 від 28.11.2016 року № 6984.

Представник філії «Інфоксводоканал» інж. ОСОБА_7 повторно прибув на обєкт за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, 3/5, проте не був допущений на обєкт службою охорони, про що складено ОСОБА_7 від 27.06.2017 року № 1498, який залишено охоронцю для передачі керівництву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз».

ОСОБА_8 від 01.08.2017 року № 1985, підписаного від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» інженером ОСОБА_7, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» представником ОСОБА_3 (юрист), встановлено порушення п. 3.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

З виписки з протоколу засідання технічної комісії від 04.08.2017 року № 29 вбачається, що на обєкті Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, 3/5 виявлено самовільне водокористування (порушення п. 3.2 Правил водокористування), у звязку з чим вирішено виконати розрахунок відповідно до п.п. 3.3., 3.4. Правил. Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» на засіданні участь приймав керуючий ОСОБА_5

Управлінням з контролю та промислового водокористування філії «Інфоксводоканал» за результатами здійсненого розрахунку за самовільне водокористування на обєкті за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, 3/5 нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» 147702,52 грн.

09 серпня 2017 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про сплату боргу у звязку із порушенням пункту 3.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, у розмірі 147702,52 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції зазначав, що позовні вимоги є правомірними, розрахунок здійснено належним чином.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги і скасуванні рішення суду, виходячи з наступного.

Самовільне водоспоживання це користування питною водою з міського водопроводу без дозволу виконавця та/або без оформлення необхідних документів (в т.ч. без реєстрації у виконавця в якості споживача, ухилення чи відмова від укладення договору на надання послуг з водопостачання тощо).

Згідно з абз. 5 ч.1 ст. 46 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» особи, винні у самовільному підключенні споживачів до обєктів та систем питного водопостачання і водовідведення притягаються до відповідальності згідно із законами України.

Відповідно до п. 1.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190, ці правила є обовязковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» унормовано, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався до позивача з клопотанням про переукладання договору на водопостачання в серпні 2016 року, проте такий договір між сторонами укладено не було. ОСОБА_8 від 27.06.2017 року № 1498 та від 01.08.2017 року № 1985 складено про недопуск працівників позивача на обєкт та про самовільне підключення у відповідності до п. 3.2-3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України складено без укладення договору на водопостачання.

Так, на виконання клопотання відповідача, представник філії «Інфоксводоканал» прибув за адресою, вказаною в клопотанні, а саме: м. Одеса, вул. Ген. Цвєтаєва, 3/5, проте не знайшов відповідний обєкт, що підтверджується ОСОБА_3 від 28.11.2016 року № 6984.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що у клопотанні не було зазначено номеру телефону, щоб зателефонувати відповідальній особі відповідача та за даною адресою знаходилась велика кількість інших організацій, тому провести обстеження виявилось неможливим.

При цьому, матеріалами справи не підтверджено протиправної поведінки відповідача щодо ухилення укладання договору на водопостачання з позивачем.

В подальшому представником філії «Інфоксводоканал» інж. ОСОБА_7 було складено ОСОБА_7 від 27.06.2017 року № 1498 про неможливість обстеження через недопуск на обєкт і від 01.08.2017 року № 1985 про самовільне водокористування Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз».

З протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» від 05.04.2017 року № 2 вбачається, що громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_9, які сукупно володіють 100 % статутного капіталу та 100 % голосів на загальних зборах засновників Товариства, вирішили створити Товариство з обмеженою відповідальністю «База Молдаванка» та створити статутний капітал у розмірі 1000000 грн. 00 коп. за рахунок виробничих та невиробничих будівель загальною площею 4125,97 кв.м., який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Цвєтаєва генерала, будинок 3/5.

Судовою колегією встановлено, що з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.04.2017 року, копію якого додано відповідачем до апеляційної скарги, вбачається, що обєкт нерухомості загальною площею 4125,97 кв.м., який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Цвєтаєва генерала, будинок 3/5 і складається з: магазин літ. «Б», площею 50,6 кв.м.; підсобне літ. «В», площею 41,2 кв.м.; будівля складу літ «В1», площею 140,8 кв.м; будівля складу літ. «В2», площею 105,9 кв.м.; будівля складу літ. «В3», площею 107,7 кв.м.; будівля складу літ «Г1», площею 541,8 кв.м; будівля складу літ. «Г2», площею 542,8 кв.м.; будівля складу літ. «Г3», площею 541,4 кв.м.; будівля складу літ. «Г4», площею 450,6 кв.м.; адміністративна будівля літ. «Д», площею 232,1 кв.м.; будівля туалет літ. «Е»; будівля підсобне літ. «Ж»; будівля підсобне літ. «З»; будівля підсобне літ. «И»; будівля підсобне літ. «К», будівля, склад літ. «Л», площею 324,97 кв. м.; будівля автобокс літ. «М», площею 299,3 кв.м.; будівля, СТО, літ. «Н», площею 108,3 кв.м.; будівля автобокс літ. «О», площею 175,5 кв.м.; будівля, СТО, літ. «П», площею 422,1 кв.м.; будівля, будинок охорони, літ. «Т1», площею 40,9 кв.м.; підвал літ. «П1»; 1-5 огорожа належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «База «Молдованка» на підставі акту приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду від 10.04.2017 року, протоколу Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» від 05.04.2017 року (а.с. 138-139).

Згідно з приписами ст. 96 ЦК України учасник юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника.

За таких обставин, станом на дати складання представником позивача ОСОБА_8 від 27.06.2017 року №1498 та від 01.08.2017 року № 1985 обєкт нерухомості загальною площею 4125,97 кв.м, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Цвєтаєва генерала, будинок 3/5 було передано до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «База «Молдованка».

Отже, в даному випадку судова колегія приймає до уваги той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» та Товариство з обмеженою відповідальністю «База Молдаванка» є окремими самостійними юридичними особами, відсутні докази правонаступництва даних підприємств.

Тому судова колегія вважає, що, оскільки спірний обєкт нерухомості не належав відповідачу ТОВ «Пакгауз» на праві власності, господарського відання або оперативного управління (з 25.04.2017 року), то на момент виявлення порушень позивачем (01.08.2017 року), застосування штрафних санкцій за самовільне водокористування до ТОВ «Пакгауз» є неправомірним.

У п. 3.2-3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України визначено, що водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Судова колегія враховує, що згідно з встановленими обставинами справи позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач самовільно користувався послугами водопостачання та водовідведення, тобто, здійснював безоблікове водокористування. При цьому нормативно-правове обґрунтування позивач визначив порушення відповідачем пунктів 3.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з п. 3.2 Правил для встановлення безоблікового водоспоживання потрібно встановлювати або факт самовільного приєднання споживача до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення, або факт самовільного користування споживачем такими системами.

Підставою для виникнення у відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів є факт безоблікового водокористування.

При відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений водоканалом термін, водопостачання абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єми стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 3.3 та 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу.

В даному випадку позивачем не доведено у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» здійснило самовільне підключення та безобліково користувалось водою.

Отже, представник позивача при виявленні самовільного підключення не зясував хто саме є власником даного обєкту нерухомості, не перевірив належним чином повноваження особи, яка підписала ОСОБА_7 від 01.08.2017 року № 1985 ОСОБА_3, також особи керуючого ОСОБА_10, який був присутній на засіданні технічної комісії, оскільки позивачем не додано до матеріалів справи документів на підтвердження повноважень вказаних осіб.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» суду апеляційної інстанції надано довідки про те, що товариством не видавались довіреності на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» не здійснювало господарську діяльність, прибуток не отримувало, найманих працівників в штаті не мало (т.2, а.с.52, 53). Судова колегія відхиляє аргументи позивача щодо неможливості долучення даних доказів до справи, оскільки відповідач не був присутній в суді першої інстанції та був позбавлений можливості подати дані докази.

Судова колегія вважає, що вищевказані дії позивача здійснені в порушення п.1.1 вищенаведених Правил та призвели до того, що було нараховано оперативно-господарську санкцію особі, яка не має у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкту нерухомості загальною площею 4125,97 кв.м., який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Цвєтаєва генерала, будинок 3/5, на якому виявлено порушення п. 3.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190 у вигляді самовільного водокористування.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» про стягнення 147702,52 грн. за самовільне водокористування є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

Судова колегія зазначає, що місцевому господарському суду на момент прийняття рішення у справі не було відомо, про те, що об'єкт нерухомості загальною площею 4125,97 кв.м., який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Цвєтаєва генерала, будинок 3/5 не належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» через те, що відповідач не зявлявся до судових засідань, не отримував поштову кореспонденцію від позивача і суду першої інстанції, незважаючи на те, що така кореспонденція направлялась за юридичною адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, зясування апеляційним господарським судом даної обставини при апеляційному перегляді є підставою для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2018 року у справі №916/2689/17, оскільки стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» боргу і штрафних санкцій за самовільне водокористування у сумі 147702,52 грн., суперечить принципам справедливості та верховенства права.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржника про те, що неможливо застосувати штрафні санкції за самовільне водокористування, передбачені п. 3.3, 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 з огляду на те, що спірний обєкт нерухомості не належить відповідачу на праві власності, господарського відання або оперативного управління на момент виявлення порушень позивачем, що суперечить п.1.1 цих Правил.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, судовий збір за апеляційний перегляд рішення покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, ст.277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2018 року у справі №916/2689/17 скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» про стягнення 147702,52 грн. у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакгауз» судовий збір за апеляційний перегляд рішення у сумі 3322,5 грн. (три тисячі триста двадцять дві гривні пятдесят копійок).

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.12.2018 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Н.М. Принцевська

Суддя Я. Ф. Савицький