УХВАЛА

15.11.2018Справа № 910/7437/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробництво підсиленої техніки";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сільгоспмашин" (відповідач 1);

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (відповідач 2);

про визнання недійсним свідоцтва.

Суддя Мандриченко О. В.

Представники:

Від позивача: Дроздович О. О., представник, довіреність № б/н від 01.02.2018 р.:

Від відповідача 1: Цвілий В.І., керівник;

Від відповідача 2: Ресенчук В. М., представник, довіреність № 2434-03/67 від 02.02.2018 р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробництво підсиленої техніки" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сільгоспмашин" та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним повністю свідоцтва на знак для товарів і послуг № 133078.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 року відкрито провадження у справі № 910/7437/18 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 26.07.2018 року.

В ході підготовчого засідання сторони не однократно заявляли про надання часу для врегулювання спору мирним шляхом.

Також у підготовчому засіданні 18.10.2018 року представники сторін попросили суд надати їм необхідний час для укладення мирової угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7437/18 до судового розгляду по суті на 15.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 року постановлено перейти зі стадії судового засідання у справі № 910/7437/18 по суті до стадії підготовчого засідання у справі.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що позначення за свідоцтвом на знак для товарів і послуг №133078 «ОВС» є :

- оманливими або такими, що може ввести в оману щодо товару як такого, та/або особи, яка виробляє товар, для частини товарів 7 класу МКТП вказаних в оскаржуваному свідоцтві а саме жниварки (косарки) (машини); жниварки; вібратори промислові (машини); гребки до згрібальних машин; жниварки-снопов'язалки; згрібальні машини; зернозбиральні комбайни; ножі косарок; лезогострильні машини; паков'язальні машини для сіна; пакувальні машини; плуги; просіювальні машини; рушійні механізми, крім призначених до наземних транспортних засобів; сита (решета) (машини або деталі машин); сита (решета) (машини); сівалки (машини); мішалки; млини (машини); сіноворушилки (машини); січкарні; снопов'язалки (машини); машини для сортування плодів і овочів (п.п. 4 ч.2 ст.6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

- не має розрізняльної здатності; складається лише з позначень, що є загальновживаними як позначення товарів і послуг певного виду; складається лише з позначень що є описовими при використанні щодо зазначених у заявці товарів, зокрема вказують на вид, якість, склад, властивості, призначення; складаються лише з позначень, що є загальновживаними символами і термінами для частини товарів 7 класу МКТП вказаних в оскаржуваному свідоцтві а саме машини для збирання врожаю; зернолущильні машини; машини для видаляння непотребу; сільськогосподарське знаряддя, крім ручного; сільськогосподарські машини; сортувальні машини промислові (п.п. 1-3, 5 ч. 2 ст.6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»).

З'ясування спірних питань, що виникли між сторонами, підтвердження або спростування правових позицій сторін (встановлення достовірності та справжності поданого суду письмового доказу) вимагає спеціальних знань.

Відповідно до чинного законодавства України суд вирішує спір та встановлює істину на основі всебічного з'ясування всіх суттєвих моментів спірних правовідносин та об'єктивного дослідження фактичних даних, що визначають наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши правові позиції сторін, суд дійшов висновку, що для всебічного та об'єктивного з'ясування спірних правовідносин у справі № 910/7437/18, а також юридичної оцінки достеменності посилань позивача, необхідним є призначення у справі експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

За змістом п. 23 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Наразі, за висновками суду, саме позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробництво підсиленої техніки", є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з п.7 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Враховуючи ту обставину, що для з'ясування питань, які виникли в ході судового розгляду справи, потрібні спеціальні знання, господарський суд вважає за необхідне призначити у даній справі експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 501).

Як визначено пунктом 2 частини 1 статті 228 ГПК України, господарський суд заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупиняє провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи вищезазначені обставини, господарський суд вважає за необхідне провадження у даній справі зупинити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Призначити у справі № 910/7437/18 експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 501).

2. На вирішення експерта поставити наступні запитання:

1) Чи мав розрізняльну здатність знак для товарів і послуг «ОВС» за свідоцтвом України № 133078 від 27.12.2010, зареєстрований по відношенню до товарів 7 класу МКТП, на дату подання заявки № m200916098 від 30.11.2009?

2) Чи є знак для товарів і послуг «ОВС» за свідоцтвом України № 133078 від 27.12.2010 оманливим або таким, що може ввести в оману щодо товару як такого, та/або особи, яка виробляє товар, для товарів 7 класу МКТП, зазначених у свідоцтві?

3) Чи складається знак для товарів і послуг «ОВС» за свідоцтвом України № 133078 від 27.12.2010 лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні щодо зареєстрованих товарів 7 класу МКТП або у зв'язку з ними?

3. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробництво підсиленої техніки".

5. Зупинити провадження у справі № 910/7437/18 до закінчення проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

Суддя О.В. Мандриченко