ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.12.2018 Справа № 905/1902/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків

до відповідача ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, м.Словянськ Донецької області

про стягнення заборгованості у розмірі 34451,29 грн. сума основного боргу, 2005,46 грн. пеня, 3455,13 грн. штраф, -

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 69 від 26.12.17р.;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю № 07-28/323 від 26.08.18р.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, м.Словянськ Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 34451,29 грн. сума основного боргу, 2005,46 грн. пеня, 3455,13 грн. штраф.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором оренди №872/2001 від 03.12.2001р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 34451,29 грн. та виникли підстави для нарахування пені та штрафу.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 180, 193, 199, 216-218, 220, 230-232 Господарського кодексу України, ст.ст. 510, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 17, 18, 19, 29, Закону ст.ст. 20,45, 161-164, 171, 172 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1902/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 18.10.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1902/18.

12 листопада 2018 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №07-28/492/1 від 31.10.2018р., в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що позивач звільнив останнього від сплати орендних платежів за період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р. в рахунок майбутніх платежів. Крім того, відповідачем зазначено про невірний розрахунок суми пені та розміру штрафу. Також, зазначено, що внаслідок передачі права власності територіальній громаді м. Вугледара, позивач позбавлений прав та обовязків орендодавця за спірним договором.

У підготовчому судовому засіданні 15.11.2018р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/1902/18 до розгляду по суті на 04.12.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні 04.12.2018р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2001року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі Орендодавець) та Вугледарським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі Орендар) укладено договір оренди №872/2001 (далі Договір), згідно з умовами п.1.1. (в редакції договору №7 про внесення змін від 30.01.2017р.) якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 134,2 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Вугледар, вул.13 Десантників, буд.11, що знаходиться на балансі ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30.11.2016р. і становить за незалежною оцінкою 241922,00 грн.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта прийому-передачі майна (п.2.1 договору).

Пунктом 3.1. (в редакції договору №7 про внесення змін від 30.01.2017р.) визначено, що з 01.12.2016р. орендна плата визначається на підставі ОСОБА_3 розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабіну Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) (далі ОСОБА_3 розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2016р. 3024,03 грн. Орендна плата з грудня 2016р. щомісяця корегується на індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики України з урахуванням вимог Закон України про Державний бюджет України на відповідний бюджетний рік.

Відповідно до п.3.3 договору (в редакції договору №5 про внесення змін від 26.03.2012р.) орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% відповідно, щомісяця не пізніше 15- числа місяця відповідно до пропозицій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.3. у співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 120% облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.5. Договору).

Згідно з п.3.10. Договору (в редакції договору №7 про внесення змін від 30.01.2017р.) у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Розділом 5 договору встановлено обовязки орендаря.

Так, Орендар зобовязується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.4.).

Умовами п. 5.6. Договору (в редакції договору ;5 про внесення змін від 26.03.2012р.) встановлений обовязок орендаря щомісяця до 15 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України).

За приписами п. 10.1. (в редакції договору №7 про внесення змін від 30.01.2017р.) цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 03.12.2001р. по 03.12.2006р. Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п. 10.3. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.12.2001р. №872/2001, враховуючи лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 03.11.2016р. №04/12-11517 та заяву орендаря від 23.09.2016р. №0508/594, сторони дійшли до взаємної згоди встановити строк дії Договору оренди до 30.11.2018р.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих саме умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються договором про внесення змін, який є невідємною частиною Договору при обовязковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти обєктом оренди (п.10.6 договору).

Договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку.

03.12.2001р. Сторонами підписано акт прийому-передачі, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв державне нерухоме майно нежитлове приміщення площею 138,46 кв.м., розташоване за адресою: м.Вугледар, вул.13 Десантників, буд.11, що знаходиться на балансі ДВАТ «Шахта «Південнодонбаська №1» м.Вугледар, з метою розміщення виконавчої дирекції Фонду СНВ відповідно до договору оренди.

06 вересня 2017 року між сторонами укладено договір №8 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.12.2001р. №872/2001, яким замінено найменування орендаря на ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

28.02.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача акти звірки взаєморозрахунків по орендних платежах за договором оренди від 03.12.2001р. №872/2001 для підписання.

Листом №0508/171 від 17.03.2017р. відповідач звернувся до позивача з проханням надати пояснення щодо виключення нарахування орендної плати за період з 16.05.2014р. по 14.07.2016р. внаслідок чого утворилась переплата в сумі 43 625,14 грн.

04.04.2017р. листом №11-05-07774 позивач надав відповідь на лист відповідача 0508/171 від 17.03.2017р., в якій зазначено, що згідно з ст.ст. 1,7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та розпорядження кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. позивачем скасовано орендну плату за період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р. Також зазначено, що враховуючи прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 08.06.2016р., зобовязання за договором оренди №872/2001 від 03.12.2001р. в частині сплати орендної плати поновлено з 08.06.2016р.

Листом №11-05-02946 від 02.06.2017р. позивач повідомив відповідача про відсутність правових підстав для повернення надмірно зарахованих до Де5ржавног бюджету України коштів у звязку з тим. Що договір оренди №872/2001 від 03.12.2001р. є чинним.

На виконання Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №950 від 13.12.2013р. «Про безоплатну передачу гуртожитків з балансу ДП «Шахта «Південнодонбаська №1» у комунальну власність територіальної громади м. Вугледар», 21.05.2018р. Актом №1 безоплатного приймання - передачі гуртожитків у комунальну власність територіальної громади м. Вугледар від державного підприємства ДП «Шахта «Південнодонбаська №1» обєкт оренди за договором №872/2001 від 03.12.2001р. передано у комунальну власність територіальної громади м. Вугледар.

Рішенням Вугледарської міської ради №7/30-16 від 25.05.2018р. затверджено Акт безоплатного приймання - передачі гуртожитків від державного підприємства ДП «Шахта «Південнодонбаська №1» до комунальної власності територіальної громади м. Вугледар.

12 червня 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 32 831,12 грн., утвореної внаслідок поновлення раніше скасованої орендної плати за договором оренди за період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р. внаслідок встановлення рішенням господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. у справі №905/1378/17, залишеного без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2017р., факту відсутності підстав для застосування положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» відносно відповідача.

10.07.2018р. позивач листом №11-05-03157 звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 34 451,29 грн., пені у розмірі 2005,46 грн. та штрафу в сумі 3 445,13 грн.

Листом №11-05-04404 від 21.09.2018р. позивач повідомив відповідача про припинення нарахування орендної плати до державного бюджету відповідно до Акту №1 безоплатного приймання - передачі гуртожитків у комунальну власність територіальної громади м. Вугледар від державного підприємства ДП «Шахта «Південнодонбаська №1» від 21.05.2018р. та про наявність боргу у розмірі 34 451,29 грн., пені у розмірі 2005,46 грн. та штрафу в сумі 3 445,13 грн.. Також позивач наполягав на терміновій сплаті наявної заборгованості.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором оренди №872/2001 від 03.12.2001р. у розмірі 34451,29 грн. ,внаслідок чого позивачем нараховані пеня у розмірі 2005,46 грн. та штраф в сумі 3455,13 грн., останній звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов'язань за договором оренди та застосуванні наслідків його невиконання у вигляді стягнення нарахованої пені.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема - Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та Цивільним кодексом України, а також - умовами договору оренди.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Як встановлено ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між Позивачем та Відповідачем договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №872/2001 від 03.12.2001р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених їх умовами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, Відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов'язку зі здійснення не пізніше 15 числа місяця платежу з орендної плати щомісячно відповідно до умов п. 3.6. Договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем, всупереч ст.ст. 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ст. 34 цього Кодексу доказів іншого до матеріалів справи не надано, внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за договором оренди №872/2001 від 03.12.2001р. утворилась та має місце заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.04.2017р. по 20.05.2018р. в сумі 34 451,29 грн.

Таке невиконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд перевіривши відповідність наданого Позивачем розрахунку умовам договору і встановленим обставинам, дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 34 451,29 грн.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Враховуючи, що домовленість сторін про застосування пені за несвоєчасний розрахунок а або розрахунок не в повному обсязі за договором №872/2001 від 03.12.2001р. визначена у п.3.5. та застосування штрафу у розмірі 10% у разі наявності заборгованості не менш ніж три місяця у п.3.10., вимоги ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобовязання, видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним з огляду на що, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 2005,46 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Однак, перевіривши арифметичний розрахунок позовних вимог щодо штрафу згідно п.3.10. спірного договору, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично невірним через допущення арифметичної помилки, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 3445,13 грн.

Посилання відповідача на відсутність обовязку сплачувати орендні платежі на підставі скасування позивачем орендної плати за період з 14.04.2014р. по 07.06.2016р., суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до приписів ст.ст. 653, 654 ЦК України зобов'язання сторін змінюються у разі зміни договору, яка вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється.

Відповідачем не доведений факт зміни умов договору оренди №872/2001 від 03.12.2001р. щодо звільнення його від обов'язку оплатити орендну плату за спірний період.

Щодо твердження відповідача про відсутність у позивача права вимоги за спірним договором, суд зазначає, що на момент виникнення спірної заборгованості, а саме з квітня 2017р. по 20.05.2018р., орендодавцем за договором №872/2001 від 03.12.2001р. визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, отже у позивача наявні правові підстави для стягнення спірної заборгованості за визначений період.

Судові витрати у відповідності до вимог п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, м. Словянськ Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 34 451,29 грн. сума основного боргу, 2005,46 грн. пеня, 3455,13грн. штраф задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Свободи, 5; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м. Харків, пр. Театральний, 1; ) заборгованість у розмірі 34451,29 грн. сума основного боргу, 2005,46 грн. пеня, 3445,13 грн. штраф та судовий збір у розмірі 1 761,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2018 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/