УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

03.12.2018Справа № 910/16008/18

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Фізичної особи - підприємця Шаркова Андрія Анатолійовича
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «АБІТ-ТЕКС» стягнення заборгованості у розмірі 410 270 грн. 70 коп.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Шарков Андрій Анатолійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АБІТ-ТЕКС» про стягнення заборгованості у розмірі 410 270 грн. 70 коп.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви Фізичної особи - підприємця Шаркова Андрія Анатолійовича та додані до неї документи, дійшов висновку, що вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. При цьому зміст наведеної норми свідчить про можливість, а не про обов'язковість об'єднання декількох вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Навіть у випадку, коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Під вимогою слід розуміти матеріально - правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Отже, об'єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак, допускається можливість об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах даного позову об'єднано позовні вимоги, які ґрунтуються на чотирьох договорах, а саме:

- Договорі на надання послуг № 29-НП-17 від 16.06.2017 року (стягнення основного боргу, пені, інфляційних та 3 % річних);

- Договорі на надання послуг № 37-НП-17 від 25.09.2017 року (стягнення основного боргу, пені, інфляційних та 3 % річних);

- Договорі на надання послуг № 38-НП-17 від 09.10.2017 року (стягнення основного боргу, пені, інфляційних та 3 % річних);

- Договорі на надання послуг № 38-2-НП-17 від 25.10.2017 року (стягнення основного боргу, пені, інфляційних та 3 % річних);

Однак, заявлені позовні вимоги не пов'язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а саме:

- підстави виникнення вимог позивача різні - Договір на надання послуг № 29-НП-17 від 16.06.2017 року, Договір на надання послуг № 37-НП-17 від 25.09.2017 року, Договір на надання послуг № 38-НП-17 від 09.10.2017 року , Договір на надання послуг № 38-2-НП-17 від 25.10.2017 року, тобто в даному випадку існують чотири самостійні правочини;

- обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі Договору на надання послуг № 29-НП-17 від 16.06.2017 року, Договору на надання послуг № 37-НП-17 від 25.09.2017 року, Договору на надання послуг № 38-НП-17 від 09.10.2017 року , Договору на надання послуг № 38-2-НП-17 від 25.10.2017 року не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі кожного з чотирьох правочинів.

При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов, визначених у договорі. За поданою Позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню чотири окремих спори між тими ж сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання Відповідачем кожного договору окремо, необхідним є з'ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по кожному договору, з'ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договорами, наявності підстав для стягнення заборгованості за кожним з договорів окремо; судом має бути надана правова оцінка договорам з точки зору правової природи укладених договорів, настання строку виконання зобов'язання, і в свою чергу при вирішенні вимог, що виникли з договорів, суд має надати оцінку договірним відносинам сторін по чотирьом договорам, визначити строк їх дії, встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність порушення відповідачем своїх зобов'язань підставою вважати їх такими, що виникли з договорів тощо.

Оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб'єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов'язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 173 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що мають бути ще витребувані докази, в тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими по вказаним договорам.

Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Враховуючи вищевикладене, Суд доходить висновку, що позовна заява Фізичної особи - підприємця Шаркова Андрія Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «АБІТ-ТЕКС» про стягнення заборгованості у розмірі 410 270 грн. 70 коп. підлягає поверненню Заявнику.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 173, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи - підприємця Шаркова Андрія Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «АБІТ-ТЕКС» про стягнення заборгованості у розмірі 410 270 грн. 70 коп. вважати неподаною та повернути Заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 03 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин