РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2018Справа № 910/6267/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/6267/18

За позовом ОСОБА_1;

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро";

2) ОСОБА_2;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: 1) ОСОБА_3;

2) ОСОБА_4;

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства та

зобов'язання привести статутні документи товариства у відповідності до вимог

закону.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5, довіреність б/н від 13.03.2018р.;

від відповідачів: не з'явились;

від третіх осіб: не з'явились.

обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, яке оформлено протоколом № 2 від 18.04.2006р., та зобов'язання привести статутні документи товариства у відповідності до вимог закону.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваним рішенням загальних зборів учасників, яке оформлено протоколом № 2 від 18.04.2006р., було затверджено нову редакцію Статуту ТОВ "Унірем-Агро", проте вказане питання не було включено до порядку денного, і за це рішення позивач не голосував. Окрім цього, розмір частки позивача 70%, яка визначена в протоколі № 2 від 18.04.2006р., не відповідала дійсності, як і склад, і розмір часток інших учасників ТОВ "Унірем-Агро" на дату прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів учасників. Отже, безумовною підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства є прийняття рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч. 4 ст. 43 Закону про господарські товариства).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2018р. відкрито провадження у справі № 910/6267/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 12.07.2018р.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2018р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, зокрема: оригіналу протоколу загальних зборів засновників ТОВ "Унірем-Агро" № 2 від 18.04.2006р.; докази реєстрації ОСОБА_1 18.04.2006 року на загальних зборах учасників; докази повідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів засновників ТОВ "Унірем-Агро" 18.04.2006 року.

26.06.2018р. через загальний відділ господарського суду від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву, в який зазначено, що 18.04.2016р. загальні збори учасників ТОВ "Унірем-Агро" не скликались і не проводились, відповідно жодних рішень не приймалось. Також, відповідачі просять проводити розгляд справи по суті за їх відсутності.

Водночас, станом на день розгляду справи 12.07.2018р. від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчених копій матеріалів усієї реєстраційної справи відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" () не надійшло.

Присутній у судовому засіданні 12.07.2018р. представник позивача просив перенести підготовче засідання у справі, у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів по справі.

Представники відповідачів в засідання суду не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2018р. відкладено підготовче засідання у справі на 09.08.2018р. та повторно витребувано у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчених копій матеріалів усієї реєстраційної справи відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" ().

17.07.2018р. та 26.07.2018р. від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли копії матеріалів реєстраційної справи відносно товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро".

23.07.2018р. через загальний відділ господарського суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_6. Дане клопотання обґрунтоване тим, що на дату прийняття оскаржуваних рішень ОСОБА_6 входив до складу учасників ТОВ "Унірем-Агро" та особисто підписував оскаржуваний протокол.

Присутній у судовому засіданні 09.08.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив призначити справу до судового розгляду та заперечив щодо задоволення клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не зазначив, яким чином рішення у даній справі може вплинути на його права або обов'язки.

Представники відповідачів в засідання суду не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2018р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_6, продовжено підготовче провадження у справі № 910/6267/18 на тридцять днів та підготовче засідання відкладено на 30.08.2018р.

В судовому засіданні 30.08.2018р. представник третьої особи подав пояснення по справі, в яких просить суд в позові відмовити та надати додатковий час для підготовки пояснень до справи.

Представник позивача просив надати йому час для ознайомлення з поясненнями третьої особи; повторно витребувати у третьої особи оригінал спірного протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Унірем-Агро" № 2 від 18.04.2006р., викликати в судове засідання для дачі пояснень щодо обставин прийняття спірних рішень ОСОБА_6, який до 2010 року обіймав посаду директора ТОВ "Унірем-Агро" та залучити до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_4, яка на загальних зборах учасників 18.04.2006р. була головою зборів та підписала спірний протокол, а також входила до складу учасників ТОВ "Унірем-Агро".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2018р. підготовче засідання у справі № 910/6267/18 відкладено на 04.10.2018р. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_4.

27.09.2018р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, в якій також викладені клопотання про витребування доказів та поновлення строку на поставлення запитань третій особі.

Присутній у судовому засіданні 04.10.2018р. представник позивача підтримав заяву про зміну підстав позову, викладені клопотання про витребування доказів та поновлення строку на поставлення запитань третій особі.

Представники відповідачів та третьої особи-2 в засідання суду не з'явились.

Представник третьої особи-1 в судове засідання з'явився та надав усні пояснення.

Суд визнав подану представником позивача заяву про зміну підстав позову такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України та прийняв її до розгляду.

Крім того, суд поновив строк для поставлення питань третій особі-2 про обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018р. підготовче засідання у справі № 910/6267/18 відкладено на 08.11.2018р. Повторно витребувано у третіх осіб оригінал спірного протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Унірем-Агро" № 2 від 18.04.2006р., а також у разі відсутності витребуваного доказу - письмові пояснення щодо місце його знаходження. Зобов'язано третю особу-2 надати відповіді на питання, викладені у заяві позивача від 27.09.2018 року з урахуванням положень ст. 90 Господарського процесуального кодексу України. Повторно витребувані у третіх осіб докази, які не надані на виконання вимог ухвали суду від 30.08.2018р. Витребувано додаткові докази у позивача.

02.11.2018р. через канцелярію суду від представника позивача надійшли докази, витребувані судом.

В підготовче засідання 08.11.2018р. представники відповідачів та третіх осіб не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Треті особи витребувані судом докази та пояснення на адресу суду не направили.

Представник позивача у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав та просив призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2018р. закрито підготовче провадження у справі № 910/6267/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2018р.

Присутній у судовому засіданні 29.11.2018р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну підстав позову.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.11.2018р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.п.1.1, 3.1 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» (в редакції, затвердженій Зборами учасників ТОВ «Унірем-Агро» від 06.10.2005р.) товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» (далі - Товариство, відповідач-1) з іноземною інвестицією засноване установчими зборами учасників від 12.02.2001р. Товариство є юридичною особою відповідно до чинного законодавства України і має всі ознаки, які належать юридичній особі.

Державну реєстрацію юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», проведено 12.02.2001р.

За приписами ст. 1 Закону України «Про господарські товариства», господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю, яке діє на підставі статуту.

За змістом ст.ст. 50,52 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент проведення спірних загальних зборів), Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Максимальна кількість учасників товариства з обмеженою відповідальністю може досягати 10 осіб. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється статутний (складений) капітал, розмір якого повинен становити не менше суми, еквівалентної 100 мінімальним заробітним платам, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент створення товариства з обмеженою відповідальністю.

Частиною 1 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом ст. 97 Цивільного кодексу України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

В пункті 5.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» (в редакції, затвердженій Зборами учасників ТОВ «Унірем-Агро» від 06.10.2005р.) зазначено, що вищим органом Товариства є загальні збори учасників, що складаються з учасників або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк.

18.04.2006р. відбулись Загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро».

Рішенням Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» (надалі - Товариство), оформленим протоколом №2 від 18.04.2006р., надано згоду на внесення позивачем до статутного капіталу відповідача-1 частину свого внеску (56%) сільськогосподарської техніки для енергозберігаючої технології обробки землі та обладнання виробництва Канади та США на суму 3 078 556 доларів США в обмін на корпоративні права, та внесення змін до статуту товариства відповідача-1, зокрема, до п.4.8 статуту, а також перерозподілено розмір часток учасників Товариства.

З пунктів 1.2, 4.8 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» (в редакції, затвердженій Зборами учасників ТОВ «Унірем-Агро» від 06.10.2005, яка була чинна на момент проведення зборів) вбачається, що на момент проведення загальних зборів учасниками Товариства були:

- іноземний інвестор - громадянин Канади - ОСОБА_1 (вклад учасника до статутного капіталу Товариства - 3939000,00 грн. або 780000,00 доларів США, що складає 51 відсотків);

- громадянин США ОСОБА_8 (вклад учасника до статутного капіталу Товариства - 463411,70 грн. або 91764,70 доларів США, що складає 6 відсотків);

- громадянин України ОСОБА_6 (вклад учасника до статутного капіталу Товариства - 2703235,00 грн. або 535294,00 доларів США, що складає 35 відсотків);

- громадянка України ОСОБА_4 (вклад учасника до статутного капіталу Товариства - 463411,70 грн. або 91764,70 доларів США, що складає 6 відсотків);

- громадянка України ОСОБА_9 (вклад учасника до статутного капіталу Товариства - 77235,30 грн. або 15294,10 доларів США, що складає 1 відсоток)

- громадянка України ОСОБА_10 (вклад учасника до статутного капіталу Товариства - 77235,3 0 грн. або 15294,10 доларів США, що складає 1 відсоток).

В протоколі №2 зборів учасників ТОВ «Унірем-Агро» від 18.04.2006р. зазначено про присутність на загальних зборах 18.04.2006р. учасників Товариства - ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_9

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на відсутність оригіналу протоколу зборів учасників ТОВ «Унірем-Агро» № 2 від 18.04.2006р., відсутність доказів реєстрації позивача на зборах учасників ТОВ «Унірем-Агро», а також відсутність письмової згоди позивача на голосування за питання, які не було включено до порядку денного, а також відсутність доказів сплати учасниками Товариства своїх внесків до статутного капіталу Товариства станом на час проведення загальних зборів Товариства, оформлених спірним рішенням.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості.

Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Частина 2 статті 60 Закону України «Про господарські товариства» передбачає, що учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Частиною 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Як вбачається з матеріалів справи, редакція Статуту ТОВ «Унірем-Агро», чинна на момент прийняття оспорюваного рішення, не встановлювала порядку та способу повідомлення учасників Товариства про проведення загальних зборів.

При цьому, статтею 61 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно п.2.12 Постанови №4 від 26.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

У п.2.13 Постанови №4 від 26.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» вказано, що під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України «Про господарські товариства», статті 41 та 42 Закону України «Про акціонерні товариства», стаття 15 Закону України «Про кооперацію»); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України «Про акціонерні товариства»); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України «Про господарські товариства»); відсутність протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю (частина шоста статті 60 Закону України «Про господарські товариства»); відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України «Про акціонерні товариства»). Аналогічні підстави, що безумно ви для визнання недійсним рішення загальних зборів наведено у Постанові №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Пунктом 19 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» визначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт порушення рішенням прав та законних інтересів акціонера товариства не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 29.05.2018р. по справі 920/432/17 та від 12.06.2018р. по справі №910/10134/17.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ч.ч.1-3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, при зверненні до суду з розглядуваним позовом, позивачем повинно бути доведено належними та допустимими доказами порушення вимог закону або установчих документів товариства з під час скликання та проведення зборів вищого органу товариства, а також факт порушення його прав та законних інтересів, як учасника господарського товариства з боку відповідачів.

Статтею 59 Закону у чинній на той час редакції визначено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах «а», «б», «г - ж», «и - й» статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. З питань, зазначених у пунктах «а», «б» статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

У відповідності до ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент проведення спірних загальних зборів), загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідно до ч.4 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент проведення спірних загальних зборів), учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному) капіталі.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що на момент проведення загальних зборів позивач був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» із часткою у статутному капіталі у розмірі 51%.

В свою чергу, в оспорюваному протоколі Загальних зборів зазначено про присутність на загальних зборах учасників Товариства, які з огляду на положення Статуту, в сукупності володіли 95,5 % частки статутного капіталу Товариства.

Судом зазначалось, що фактично підставою позову у справі є відсутність оригіналу протоколу №2 від 18.04.2006р., відсутність доказів реєстрації позивача на зборах учасників ТОВ «Унірем-Агро» 18.04.2006р., а також відсутність письмової згоди позивача на голосування за питання, які не було включено до порядку денного, а також відсутність доказів сплати учасниками Товариства своїх внесків до статутного капіталу Товариства станом на час проведення загальних зборів Товариства, оформлених спірним рішенням.

Як вбачається зі змісту копії протоколу, яку додано до матеріалів справи позивачем, з питання першого порядку денного надано згоду на внесення позивачем до статутного капіталу відповідача-1 частину свого внеску (56%) сільськогосподарської техніки для енергозберігаючої технології обробки землі та обладнання виробництва Канади та США на суму 3 078 556 доларів США в обмін на корпоративні права, та з питання 2 порядку денного надано згоду на внесення змін до статуту товариства відповідача-1, зокрема, до п.4.8 статуту, а також перерозподілено розмір часток учасників Товариства. При цьому, в означеному примірнику протоколу вказано про присутність на загальних зборах 18.04.2006р. учасників Товариства - ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_9

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, та встановлення справжності протоколу, яким оформлено оспорюване рішення, судом ухвалою від 11.06.2018р. витребувано у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» ().

Ухвалою суду від 12.07.2018р. повторно витребувано у Печерської районної в місті Києві державну адміністрації належним чином засвідчених копій матеріалів усієї реєстраційної справи відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл»

Також, ухвалами суду від 30.08.2018р., від 04.10.2018р. було зобов'язано третіх осіб по справі надати оригінал протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» №2 від 18.04.2006р.

Проте, вимоги ухвали суду третіми особами не виконано, оригінал протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» 18.04.2006р. надано до матеріалів справи не було.

При цьому, 17.07.2018р. та 26.07.2018р. Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією надано копію реєстраційної справи товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Ойл".

Зі змісту наданих матеріалів реєстраційної справи вбачається, що вказані матеріали не містять оригіналу спірного протоколу №2 від 18.04.2006р. зборів учасників Товариства.

Також, про відсутність оригіналу протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» №2 від 18.04.2006р. у своєму відзиві зазначив і відповідач.

З приводу відсутності оригіналу протоколу №2 від 18.04.2006р. суд зазначає наступне.

За приписами ч.6-9 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Проте, ані відповідачами, ані третіми особами відсутність можливості надати оригінал протоколу №2 від 18.04.2006р. загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» у визначеному чинним господарським процесуальним законодавством України не обґрунтовано.

Наразі, ненадання до матеріалів справи оригіналу протоколу, яким оформлено оспорюване рішення, нівелює можливість суду призначити по справі судову експертизу (почеркознавчу) з метою визначення справжності підпису позивача на протоколі №2 від 18.04.2006р. загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл».

При цьому, судом прийнято до уваги, що згідно матеріалів реєстраційної справи відповідача-1 відсутній і оригінал протоколу реєстрації учасників, які прибули для участі у загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» 18.04.2006р.

За твердженнями позивача, які з боку відповідачів та інших учасників судового процесу належними та допустимими у розумінні ст.ст.76,79 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, позивачем протокол реєстрації учасників, які прибули для участі у загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» 18.04.2006р. не підписувався та, відповідно, не надавалась письмова згода на прийняття рішень з питань порядку денного, які не було включено до порядку денного.

Виходячи з пояснень позивача, змісту протоколу №2 від 18.04.2006р. загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл», копія якого наявна в матеріалах реєстраційної справи відповідача, приймаючи до уваги, що, ані відповідачами, ані третіми особами не надано оригіналу вказаного вище протоколу на виконання вимог суду, що унеможливило проведення почеркознавчої експертизи в межах розглядуваного спору, суд вважає встановленими, у порядку ч.9 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, обставини визначення у спірному рішенні питанням другим порядку денного питання щодо перерозподілу часток учасників товариства, та не підписання позивачем такого примірника оспорюваного протоколу, яким оформлено рішення вищого органу управління відповідача-1.

Тобто, з урахуванням наведеного вище, суд вважає встановленими обставини, які покладені позивачем в якості підстави даного позову.

Отже, виходячи з всього вище викладеного, приймаючи до уваги, що позивачем не було здійснено волевиявлення, як учасника товариства, частка якого складає 51% статутного капіталу, та не підписувалось примірнику протоколу №2 від 18.04.2006р., суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл», яке оформлено протоколом №2 від 18.04.2006р.

При цьому, суд вважає за доцільне зауважити, що у разі визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, це рішення є недійсним з моменту його прийняття. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від №6-147цс17 від 03.03.2017р.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, суд звертає увагу на те, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл», яке оформлено протоколом №2 від 18.04.2006р., в частині є недійсним з моменту його прийняття, що нівелює необхідність визначення в резолютивній частині судового рішення по справі моменту недійсності оспорюваного акту органу управління відповідача-1.

Водночас, не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» привести статутні документи товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» у відповідність до вимог закону, оскільки така вимога носить абстрактний характер та не визначає конкретних дій, які необхідно вчинити відповідачу-2 для відновлення прав позивача.

Окрім цього, на момент вирішення даного спору в матеріалах справи відсутні докази порушення прав позивача зі сторони відповідача-2 - ОСОБА_2.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині зобов'язання учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» - ОСОБА_2 привести статутні документи товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» у відповідність до вимог закону задоволенню не підлягає.

До того ж, суд звертає увагу на те, що за приписами ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу, судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. ), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018р. Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Наразі, суд вважає за необхідне в резолютивній частині судового рішення стилістично змінити формулювання прохальної частини позовної заяви з урахуванням висновків щодо її задоволення, що у даному випадку не є виходом суду за межі позовних вимог.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» (ідентифікаційний код 31329842), яке оформлено протоколом №2 від 18.04.2006р.

3. В іншій часині вимог в позові відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Ойл» 01004, м. Київ, вул. Дарвіна, 3, кв. 6/1; ідентифікаційний код 31329842) ) на користь ОСОБА_1 (01025, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.12.2018р.

Суддя А.І. Привалов