ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа№ 911/337/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор»

на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2018

у справі № 911/337/18 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор»

до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

про скасування оперативно-господарської санкції,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор» (надалі - ТОВ «Вектор», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (надалі - ПрАТ «Київобленерго», відповідач) про скасування оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії в сумі 952 383,54 грн, застосованої рішенням комісії з розгляду Акту №К033897 від 24.10.2017 про порушення Правил користування електричною енергією, оформленим протоколом засідання комісії №167 від 08.02.2018.

Рішенням Господарського суду Київської області від 08.06.2018 у справі № 911/337/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що факт порушення споживачем положень Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (надалі - ПКЕЕ) є доведеним, а тому постачальником правомірно прийнято рішення про застосування оперативно-господарської санкції відповідно до положень ПКЕЕ та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (надалі - Методика).

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ТОВ «Вектор» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою, апелянт посилався на те, що рішення судом було прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

В обґрунтування скарги апелянт наголошував на недоведеності відповідачем факту вчинення ТОВ «Вектор» дій, що призвели до зміни показів приладу обліку, оскільки акт перевірки не містить достовірних даних про втручання останнього в його роботу, а тому рішення комісії відповідача про застосування оперативно-господарської санкції є неправомірним; судом не враховано, що розрахунок обсягу необлікованої електроенергії здійснено ПрАТ «Київобленерго» з порушенням Методики, з використанням неправильно визначених бази для нарахування та коефіцієнту використання електрообладнання; суд не звернув уваги на той факт, що відповідач не довів належними та допустимими доказами тієї обставини, що прилади, щодо яких надано висновок експерта, належать позивачеві; судом не враховано, що наданий відповідачем договір постачання електричної енергії №105 від 12.02.2004 не є допустимим доказом, оскільки строк його дії закінчився внаслідок укладення договору на постачання електричної енергії №105 від 11.05.2010; судом не досліджено оригіналу договору з додатками на предмет їх ідентичності з поданими суду копіями.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 911/337/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Вектор» на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2018 та призначено її до розгляду на 14.08.2018.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач вказував на те, що твердження позивача про недоведеність факту вчинення ТОВ «Вектор» дій, що призвели до зміни показів приладу обліку, спростовуються тим, що вказане порушення було виявлено на території позивача; акт про порушення не містить зауважень представника споживача з приводу спотворення інформації, а його підпис підтверджує викладені в акті обставини; розрахунок здійснено у відповідності до Методики на підставі даних договору про постачання електричної енергії №105 від 11.05.2010, при цьому договір №105 від 12.02.2004 та додаток №10 є доказом незмінності приєднаної потужності споживача з 12.02.2004; дані, які містяться в акті про порушення, складеному за участю представника позивача, підтверджують передання на експертне дослідження саме того обладнання, яке було виявлено на території ТОВ «Вектор».

13.08.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи.

25.09.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі до завершення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведення електротехнічної експертизи в кримінальному провадженні №0000008, що здійснюється на підставі постанови начальника СВ Сквирського ВП ГУ НП в Київській області Марченка П.О від 07.08.2018.

У зв'язку з розпочатою процедурою ліквідації та припиненням здійснення правосуддя Київським апеляційним господарським судом матеріали справи було передано до новоутвореного Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 апеляційну скаргу ТОВ «Вектор» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 апеляційну скаргу ТОВ «Вектор» на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2018 у справі № 911/337/18 прийнято до провадження вищевказаним складом суду, відкрито Північним апеляційним господарським судом апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.12.2018, встановлено ПрАТ «Київобленерго» строк для подання заперечень щодо заяви позивача про призначення судової електротехнічної експертизи та заяви про зупинення провадження у справі.

06.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи та заяву про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 03.12.2018 представник позивача підтримав подане клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи та заяву про зупинення провадження у справі, представник відповідача проти задоволення вказаних клопотань заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Поставивши на обговорення заявлені позивачем клопотання, колегія суддів, порадившись, ухвалила в задоволенні таких клопотань відмовити з мотивів, викладених у мотивувальній частині постанови.

У зв'язку з відмовою у задоволенні вказаних клопотань представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на можливість отримання до наступного судового засідання висновку судової електротехнічної експертизи, призначеної в кримінальному провадженні №0000008. Представник відповідача заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Поставивши на обговорення заявлене позивачем клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи приписи ч. 1 ст. 273 ГПК України, за змістом якої суд обмежений процесуальним строком для розгляду апеляційної скарги, з урахуванням того, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для її розгляду, колегія суддів, порадившись, ухвалила в задоволенні вказаного клопотання відмовити, з огляду на його безпідставність, а також відсутність доказів того, що вказаний позивачем висновок судової експертизи буде поданий до закінчення строку на розгляд апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає її безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просив суд апеляційної інстанції відмовити в її задоволенні, а судове рішення залишити без змін.

03.12.2018 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення має бути залишеним без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 11.05.2010 між ЗАТ «AES Київобленерго», яке в подальшому перейменоване на ПрАТ «Київобленерго» (в тексті договору - постачальник) та ТОВ «Вектор» (в тексті договору - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 105 (надалі договір), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого постачальник продає еклектичну енергію споживачеві для забезпечення потреб електроустановок позивача з приєднаною потужністю 1260 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», що є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.1. договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Згідно з п. 7.1. договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунковим шляхом згідно з вимогами додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку № 5(5а) «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до п. 8.5. договору останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2010. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Місцевим господарським судом встановлено, що 24.10.2017 представниками постачальника було проведено перевірку об'єкту електропостачання, що належить позивачеві, за адресою: м. Тетіїв, вул. Плоханівська, буд. 76.

За результатами перевірки було складено Акт про порушення № К033897, згідно якого під час проведення технічної перевірки було виявлено порушення п. 6.40 ПКЕЕ, а саме, інші дії споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку електричної енергії (лічильник зав. № 8048503), шляхом встановлення на нього високочастотного генератору, внаслідок чого електрична енергія споживається, але не обліковується та не оплачується (а.с. 77-78, т. 1).

Зі змісту вказаного акта слідує, що під час перевірки уповноваженими особами відповідача здійснювалась фото- та відео фіксація, лічильник був вилучений та укладений у сейф-пакет №, високочастотний генератор також був вилучений та укладений в пакет, опломбований пломбою № С39689249. Засідання з розгляду акту призначено на 01.11.2017.

Акт підписано п'ятьма уповноваженими представниками постачальника, а також представником споживача, а саме, ОСОБА_3, який є головним енергетиком ТОВ «Вектор» згідно наказу про призначення (а.с. 75, т. 1).

У своїх зауваженнях до акту ОСОБА_3 вказав, що «побачив рекламу в Інтернеті, пристрій для згладжування пульсацій в електромережі, і як слідство - економія електричної енергії. Придбав його на початку вересня 2017 року, встановив на ЗТП-342. Що він впливає на лічильник не знав».

На засіданні комісії по розгляду акта № К033897 від 24.10.2017, прийнято рішення, оформлене протоколом № 0161 від 01.11.2017 (а.с. 93, т. 1) про направлення речових доказів на експертне дослідження. Повторне засідання провести після отримання результатів дослідження. Представник споживача на засідання не з'явився, хоча був повідомлений про його проведення при складанні спірного акту про порушення.

На замовлення відповідача, Незалежним інститутом судових експертиз було здійснено експертизу електролічильника НІК 2303L АНК1 зав. № 8048503, упакованого у сейф-пакет № UA00062340 та пристрою, що був вилучений та укладений в пакет, опломбований пломбою №С39689249 (а.с. 100, т. 1).

Незалежним інститутом судових експертиз було надано висновок експертного дослідження за результатами проведення електротехнічного дослідження № 8951 від 12.12.2017, з якого вбачається, що експертом було встановлено, що всередині наданого на дослідження пристрою в металевому корпусі сірого кольору з надписом на паспортній табличці «Регулятор РКМ-1» знаходиться інший пристрій в пластмасовому корпусі чорного кольору прямокутної форми розмірами 183х138х80 мм. При підключенні пристрою в пластмасовому корпусі чорного кольору до джерела змінного струму напругою 220 В та частотою 50 ГЦ і при розміщенні його робочої частини (чорного проводу з відгалуженнями) біля лицьової частини електролічильника НІК 2303L АРК1 зав. № 8 року, здійснюється високочастотний вплив на електролічильник, а саме, повне блокування обліку електроенергії на протязі всього періоду впливу.

Листом №06/280/785 від 29.01.2018 відповідач намагався повідомити позивача про засідання комісії по розгляду акту № К033897 від 24.10.2017, яке відбудеться 08.02.2018, однак, представниками відповідача було складено акт від 30.01.2018 про відмову, згідно якого зафіксовано, що виконуюча обов'язки директора позивача ОСОБА_4 відмовилась від прийняття листа (а.с. 96-97, т. 1).

У зв'язку з наведеним відповідачем було направлено вказаний лист та висновок експертного дослідження на адресу відповідача листом з описом вкладення (а.с. 98-99, т. 1).

08.02.2018 відбулось повторне засідання комісії по розгляду акту № К033897 від 24.10.2017 за участю представника споживача ОСОБА_5

На засіданні були розглянуті акт про порушення, висновок експертизи, заслухано пояснення представника споживача, який зауважив, що складений акт за формою та змістом не відповідає вимогам ПКЕЕ, прилади, щодо яких надано висновок експерта, за винятком лічильника №8048503, споживачеві не належать.

За результатом засідання було прийнято рішення, оформлене протоколом № 167 від 08.02.2018, про проведення донарахування позивачеві обсягу та вартості електричної енергії згідно з п. 6.40 ПКЕЕ, п. 2.1.3. Методики, величину розрахункового добового споживання визначити згідно Методики по договірній потужності згідно договору за період 58 днів з 03.08.2017 по 24.10.2017 по тарифах, що діяли протягом періоду порушення (а.с. 15, т. 1).

Відповідно до здійсненого відповідачем розрахунку вартість недоврахованої електроенергії за період з 03.08.2017 по 24.10.2017 становить 952 383,54 грн (а.с. 16, т. 1).

Протокол № 167 від 08.02.2018 разом з розрахунком було вручено представникові споживача, про що свідчить його власноручний напис на протоколі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що відповідачем була проведена перевірка та складено акт про порушення без дотримання відповідних вимог законодавства, а розрахунок здійснено з порушенням положень Методики, у зв'язку з чим позивач просив скасувати оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову ТОВ «Вектор», а доводи скаржника вважає безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюють Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (надалі - ПКЕЕ).

Згідно з п. 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 укладеного між сторонами договору визначено, що споживач зобов'язується забезпечити безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред'явленням службового посвідчення до розрахункових засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії, до пристроїв релейного захисту, автоматики та зв'язку, до електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку, для виконання відключення та обмеження у будь-який час доби.

Відповідно до п. 3.33 ПКЕЕ електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку. Технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки.

За загальним правилом роботи з контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії проводяться у присутності уповноважених представників споживача та оформляються актом про проведені роботи із зазначенням в акті прізвища уповноваженого представника електропередавальної організації, який проводив роботи, та номера його службового посвідчення, крім того в акті зазначаються підстави проведення технічної перевірки або контрольного огляду засобу обліку та детальний опис результатів обстеження.

Як було зазначено вище, 24.10.2017 за наслідками перевірки приладів обліку ТОВ «Вектор» за адресою: м. Тетіїв, вул. Плоханівська, буд. 76, уповноваженими особами відповідача було складено акт про порушення № К033897, в якому зафіксовано порушення пункту 6.40 ПКЕЕ.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

З Акта про порушення № К033897 від 24.10.2017 вбачається, що його було підписано п'ятьма уповноваженими особами постачальника, а також представником споживача - головним енергетиком ТОВ «Вектор» ОСОБА_3

Отже, вказаний акт про порушення, відповідно до приписів законодавства та умов договору, вважається дійсним та допустимим у розумінні ч. 2 ст. 34 ГПК України доказом на підтвердження факту порушення позивачем ПКЕЕ, а тому може бути підставою для застосування відповідачем приписів п. 6.42 вказаних правил та донарахування позивачеві суми необлікованої електричної енергії.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про те, що представниками постачальника було неправомірно вилучено прилад обліку, не було надано суду ухвали суду про вилучення майна, не було складено акту приймання-передачі, представники правоохоронних органів до перевірки та вилучення засобів не залучались, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 6.37, 6.38 ПКЕЕ, у разі виникнення сумніву з боку постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) у роботі розрахункових засобів обліку постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) виконує позапланову технічну перевірку розрахункових засобів обліку. За результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку. Якщо експертиза виявить втручання споживача в роботу засобів обліку, споживачу проводиться перерахунок кількості спожитої електричної енергії відповідно до законодавства України.

З наведених положень вбачається, що представники постачальника мають право на перевірку засобів обліку та на вилучення останніх в разі виявлення порушень з метою проведення експертних досліджень. Вказане належить до кола їх повноважень та не потребує додаткового погодження з будь-якими органами або отримання відповідних дозволів.

Крім того, враховуючи, що Акт про порушення № К033897 від 24.10.2017 був складений п'ятьма уповноваженими представниками постачальника в присутності представника споживача, суд правомірно відхилив твердження позивача щодо того, що йому невідомо, який саме прилад був наданий експерту на дослідження.

При цьому, в Акті про порушення представник споживача підтвердив, що дійсно встановлював спірний прилад, проте не знав, що він здійснює вплив на засіб обліку.

Вилучення та поміщення в опломбований пакет засобу обліку та приладу здійснювалось в присутності представника споживача, про що зазначено в акті, жодних зауважень останнім здійснено не було.

Також судом першої інстанції правомірно відхилено твердження позивача про те, що до проведення експертизи його не залучали, а об'єкт дослідження йому невідомий, виходячи з наступного.

Пунктом 3.30. ПКЕЕ встановлено, що експертиза засобу обліку в частині дослідження його відповідності нормованим метрологічним характеристикам та умовам експлуатації здійснюється у присутності уповноважених представників власника засобу обліку або організації, яка відповідає за його збереження, постачальника електричної енергії, електропередавальної організації, представника територіального органу, уповноваженого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, на проведення державних приймальних і контрольних випробувань і повірки засобів вимірювальної техніки та на проведення атестації методик виконання вимірювань, що використовуються у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду.

Водночас, в даному випадку здійснювалось дослідження не самого приладу обліку, а дослідження впливу встановленого предмета - високочастотного генератора на роботу приладу обліку.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, чинним законодавством не передбачено обов'язкової участі власника лічильника для проведення такої експертизи.

Крім того, доводи позивача про недоведеність факту дослідження експертом того самого приладу, що був вилучений у споживача відповідно до акту про порушення, спростовується експертним висновком, в якому зазначено, що прилад, який досліджувався, надійшов в опломбованому полімерному пакеті з пломбою № С39689249.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що оскільки засіб обліку (лічильник) та спірний прилад були вилучені уповноваженими представниками постачальника, поміщені у відповідні пакети в присутності представника споживача, безпідставним є твердження про недоведеність дослідження саме тих об'єктів, що були вилучені у споживача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про виконання вказаного висновку експертного дослідження з порушенням приписів п.п. 4.14-4.16 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що вказаний висновок експертного дослідження не може бути належним доказом, оскільки в ньому відсутнє застереження експерта про кримінальну відповідальність в порядку ст.ст. 384, 385 ГПК України та підпису про його обізнаність з вказаними нормами, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Так, за приписами ч. ч. 1, 3, 7 ст. 98 ГПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказаний висновок експертного дослідження № 8951 було складено 12.12.2017, тобто у період чинності ГПК в редакції Закону України № 1798-XII від 06.11.1991, який, в свою чергу, не містив положень щодо обов'язкового зазначення у висновку експерта, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

При цьому, колегією суддів враховано, що з даного приводу відповідач звертався до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яким надано лист-відповідь № 07/01-13/15409-18 від 03.10.2018, в якому зазначено, зокрема, наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Процесуального статусу учасників справи особи набувають з моменту відкриття провадження у справі.

До моменту відкриття провадження у справі, зважаючи на відсутність у експертної установи інформації щодо процесуального статусу особи як учасника конкретної справи, така установа не має правових підстав виконувати відповідні висновки в порядку ст. 101 ГПК України. Такі висновки складаються згідно з вимогами п. 4.23 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, зокрема, у висновку опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку.

Враховуючи викладене, дослідивши та оцінивши зазначений висновок експертного дослідження № 8951 від 12.12.2017, колегія суддів вважає його таким, що не викликає сумнівів у його правильності, не суперечить матеріалам справи, не містить розбіжностей та відповідає вимогам чинного законодавства, у тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності та обґрунтованості.

Також позивач звертав увагу суду на те, що Тетіївським відділенням поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області в рамках кримінального провадження № 0000008 проводяться слідчо-оперативні заходи щодо неправомірних дій працівників Тетіївського РП ПАТ «Київобленерго», що стосуються перевірки, проведеної 24.10.2017.

Як правильно зауважив місцевий господарський суд, оскільки кримінальне провадження триває, вироку у кримінальній справі не винесено, то лише факт наявності вказаного кримінального провадження не може свідчити про неправомірні дії представників постачальника при здійсненні перевірки та складання спірного акту.

Колегія суддів також зазначає, що наявність вказаного кримінального провадження, відкритого за заявою позивача, не є в розумінні закону встановленою обставиною, а тому факт вчинення працівниками відповідача злочину, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України під час проведення вищевказаної перевірки, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено.

Крім того, як під час розгляду справи місцевим господарським судом, так і в апеляційній інстанції, позивачем було заявлене клопотання про зупинення провадження у даній справі до завершення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведення електротехнічної експертизи в кримінальному провадженні №0000008.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт здійснення експертизи в рамках вказаного кримінального провадження не має вирішального значення для розгляду даної справи, з огляду на те, що матеріали справи містять достатню кількість доказів про обставини справи, у тому числі висновок експертного дослідження, дійсність якого не спростована позивачем.

При цьому, статтею 227 ГПК України, яка визначає обов'язок суду зупинити провадження у справі, та статтею 228 ГПК України, яка визначає право суду зупинити провадження у справі, не передбачено зупинення провадження у справі у зв'язку з проведенням різного роду експертиз, окрім експертиз, призначених судом.

Враховуючи, що зазначена позивачем підстава для зупинення провадження у справі не передбачена нормами ГПК України, колегія суддів вважає вказане клопотання про зупинення провадження у справі безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає відхиленню під час апеляційного перегляду справи.

Як було зазначено вище, під час апеляційного перегляду справи позивачем було також заявлено клопотання про призначення судом судової електротехнічної експертизи, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а також визначити та витребувати з СВ Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області об'єкти, що підлягають дослідженню, на вирішення експерта поставити наступні питання: чи здійснює надане на дослідження обладнання та устаткування будь-який вплив на прилад обліку електричної енергії НІК 23003LАРК1, заводський номер 8048503?; чи призводить такий вплив до викривлення обліку спожитої енергії?; чи знаходиться прилад обліку електричної енергії НІК 23003LАРК1, заводський номер 8048503, у працездатному стані?; чи пошкоджено цілісність корпусу приладу обліку електричної енергії НІК 23003LАРК1, заводський номер 8048503, шляхом механічної дії на нього та як це вплинуло на його роботу?

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідне клопотання під час розгляду даної справи місцевим господарським судом не заявлялось, а у поданому суду апеляційної інстанції клопотанні не обґрунтовано поважності причин його неподання до суду першої інстанції.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При цьому, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

З огляду на те, що питання, які позивач запропонував поставити на вирішення електротехнічної судової експертизи фактично висвітлені експертом в ході проведення електротехнічного дослідження, висновок за результатами якого, на переконання колегії суддів, не викликає сумнівів у його правильності, не суперечить іншим матеріалам справи, не містить розбіжностей та відповідає вимогам чинного законодавства, у тому числі порядку призначення і проведення вказаного дослідження, та враховуючи, що матеріали справи містять достатню кількість доказів для повного та об'єктивного вирішення спору, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє клопотання позивача про призначення електротехнічної судової експертизи у справі як необґрунтоване та безпідставне.

Враховуючи вищенаведене, Північний апеляційний господарський суд приймає висновок експертного дослідження № 8951 від 12.12.2017 як належний та допустимий доказ того, що при підключенні пристрою в пластмасовому корпусі чорного кольору, наданого на дослідження у пакеті, який опломбований пломбою №С39689249, до джерела змінного струму напругою 220 В та частотою 50 ГЦ і при розміщенні його робочої частини (чорного проводу з відгалуженнями) біля лицьової частини електролічильника НІК 2303L АРК1 зав. № 8 року, здійснюється високочастотний вплив на електролічильник, а саме, повне блокування обліку електроенергії протягом всього періоду впливу.

З урахуванням викладеного, враховуючи висновки електротехнічного дослідження та наявні докази у справі в сукупності, колегія суддів вважає достовірними дані акта №К033897 від 24.10.2017 про виявлення під час проведення технічної перевірки порушення п. 6.40 ПКЕЕ, а саме, дій споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку електричної енергії (лічильник зав. № 8048503), шляхом встановлення на нього високочастотного генератору, внаслідок чого електрична енергія споживається, але не обліковується та не оплачується.

Крім того, відповідно до наданих відповідачем даних, після виявленого порушення та відновлення схеми обліку електроенергії споживання електричної енергії позивачем змінилось у сторону збільшення, що також є непрямим доказом наявності факту впливу позивача на облік електричної енергії (а.с. 116, т. 1).

Таким чином, доводи позивача про те, рішення ПрАТ «Київобленерго», оформлене протоколом №167 від 08.02.2018, є неправомірним, оскільки ґрунтується на недостовірних даних складеного з порушеннями акта №033897 від 24.10.2017, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно з п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформлюється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачеві. Разом з протоколом останньому надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в особі свого уповноваженого представника ОСОБА_5 був присутнім на засіданні комісії по розгляду акта про порушення № К033897 від 24.10.2017, що підтверджується протоколом № 167 від 08.02.2018, який підписано вказаним представником із зауваженнями (а.с. 15, т. 1).

Відповідно до ч. 4 та ч. 10 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку.

Згідно зі ст. 27 вказаного Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією, інші правопорушення, передбачені законом.

За своєю правовою природою, рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено перелік оперативно-господарських санкцій та визначено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Згідно пункту 1.2 ПКЕЕ недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем обліку або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Виходячи зі змісту пункту 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Пунктом 6.40 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії, зокрема, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики.

Відповідно до п. 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 №122, обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ.

Згідно з п. 4.2.3. договору споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії енергії розраховану, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених методикою.

Так, відповідно до протоколу № 167 від 08.02.2018 засідання комісії по розгляду акта про порушення № К033897 від 24.10.2017 та доданого до нього розрахунку за наслідками розгляду комісією прийнято рішення про проведення нарахування згідно з пунктом п. 2.1.3. Методики, величину розрахункового добового споживання визначити згідно Методики по договірній потужності згідно договору за період 58 днів з 03.08.2017 по 24.10.2017 по тарифах, що діяли протягом періоду порушення, що становить суму до сплати за недораховану електроенергію у розмірі 952 383,54 грн (а.с. 15-16, т. 1).

При цьому, доводи апелянта щодо порушення вимог Методики при здійсненні розрахунків вартості недоврахованої електроенергії, а саме, щодо неправомірного використання відповідачем максимально підведеної до лічильника потужності 630 кВт з розрахунку 16-ти годинного використання на добу та помилкового застосування коефіцієнту 0,75%, оскільки підприємство не працює навіть на половину потужності в одну зміну, тоді як постачальник вказав двозмінний графік роботи, колегія суддів відхиляє як безпідставні, виходячи з наступного.

Підпунктом 3 п. 2.1. Методики встановлено, що остання застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Пунктом 2.5. передбачено формулу за якою розраховується вартість недорахованої електричної енергії у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики. Також, вказаним пунктом методики, зокрема, передбачено, що при розрахунку застосовується дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність). Крім того, зазначено, що t - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що доб становить: при однозмінній роботі споживача - t = 8; при двозмінній роботі споживача - t = 16; при тризмінній роботі споживача - t = 24; при інших режимах роботи визначається на підставі Договору; K (K ) - коефіцієнт використання струмоприймачів. За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K = 0,5. У разі недосягнення в такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K = 0,75.

Крім того, вказаним пунктом передбачено, якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, кількість днів порушення споживача визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об'єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки.

З вказаних положень Методики вбачається, що у випадку ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, при розрахунку застосовується дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів надання постачальнику відповідних даних споживачем не надано.

Враховуючи, що споживач ухилявся від отримання повідомлення про засідання комісії, заперечував щодо приналежності йому високочастотного генератора, та відповідно не надав постачальнику інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, не забезпечив вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність використання постачальником при розрахунку дозволеної потужності точки обліку, зазначеної у Договорі.

Крім того, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і в апеляційній скарзі позивач зазначав, що поданий відповідачем договір постачання електричної енергії № 105 від 12.02.2004 не є допустимим доказом, оскільки його строк дії закінчився, внаслідок укладення договору № 105 від 11.05.2010.

Разом з тим, колегія суддів враховує пояснення відповідача про те, що копія договору постачання електричної енергії № 105 від 12.02.2004 була подана останнім лише з метою показати незмінність приєднаної потужності споживача, починаючи з 12.02.2014.

Позивач також стверджував про те, що відповідач умисно не надав суду додаток № 2 до договору № 105 від 11.05.2010, який використав як базу нарахування штрафних санкцій, а також інші додатки до договору. При цьому, додаток № 3 до договору «Режим постачання електричної енергії» містить лише перший, третій та четвертий аркуші, тому по ньому не можна робити жодних висновків, а перша сторінка виконана іншим шрифтом, аніж всі інші сторінки додатку, у зв'язку з чим необхідно дослідити оригінал договору.

На переконання колегії суддів, вказані твердження позивача правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки оригінал договору наявний також у позивача, водночас останній на підтвердження своїх тверджень не надав його суду для огляду, не надав його копії до матеріалів справи, у зв'язку з чим його доводи не підтверджуються документально.

Так, відповідно до п. 1.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок позивача з приєднаною потужністю 1260 кВт.

Відповідно до п. 5.1. Додатку № 1 до договору потужність 1260 кВт складається з: 630 кВт на трансформатор № ТМ-630 та 630 кВт на трансформатор № ТМ-630.

Згідно з Додатком № 3 до договору режим роботи споживача 2 зміни 360 годин в місяць. При цьому, доказів того, що у позивача за час дії договору змінився режим роботи позивач суду не надав.

Виходячи з вищенаведених положень Методики, умов договору та обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що постачальником правомірно застосовано при розрахунку коефіцієнт використання електрообладнання рівний 0,75 та тривалість роботи обладнання протягом доби з розрахунку двозмінного режиму роботи.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, згідно п. 6.42 ПКЕЕ споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України також передбачено, що права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Виходячи зі змісту вищевказаних приписів законодавства, особа може звернутись за захистом свого права шляхом визнання недійсними актів, прийнятих також іншими органами або суб'єктами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин і які є підставою для виникнення, зміни або припинення певних прав або обов'язків такої особи.

При цьому, розглядаючи позовні вимоги про скасування оперативно-господарської санкції суд повинен перевірити наявність вчиненого споживачем порушення ПКЕЕ та правомірність застосування комісією відповідного пункту Методики на підставі, якого була нарахування вартість недорахованої електричної енергії за вчинене правопорушення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.

З огляду на те, що факт порушення споживачем положень ПКЕЕ підтверджується актом про порушення № К033897 від 24.10.2017 та висновком експерта № 8951 від 12.12.2017, а постачальником прийнято рішення про застосування оперативно-господарської санкції відповідно до положень ПКЕЕ та Методики, що, в свою чергу, не спростовано позивачем належними та допустимими доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна вимога про скасування оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії, застосованої рішенням комісії з розгляду акта №033897 від 24.10.2017 про порушення правил користування електричною енергією, оформленим протоколом засідання комісії №167 від 08.02.2018, є необґрунтованою, документально не підтвердженою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2018 у справі №911/337/18 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга ТОВ «Вектор» має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор» на рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2018 у справі № 911/337/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2018 у справі № 911/337/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/337/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.12.2018.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук