ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Справа №914/853/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Орищин Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Н.Лялька

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС, м.Львів, №696/13-70-10/14 від 17.09.18

на окрему ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 (суддя Фартушок Т.Б., м.Львів, повний текст складено 04.09.2018)

у справі № 914/853/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Львівгаззбут, м.Львів

до відповідача: Львівської митниці ДФС, м.Львів

про: стягнення 700870,33 грн. заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

04.09.2018 Господарський суд Львівської області (суддя Фартушок Т.Б.) постановив окрему ухвалу у справі №914/853/18 про порушення Львівською митницею ДФС законодавства України у сфері публічних закупівель. Зобовязав скерувати окрему ухвалу Державній фіскальній службі України для відома та належного реагування з метою дослідження обставин, наведених в окремій ухвалі та вжиття заходів для недопущення порушень у подібних випадках.

Окрема ухвала суду мотивована тим, що під час розгляду справи № 914/853/18 по суті, судом першої інстанції було встановлено, що поставка природного газу впродовж січня-березня 2018 на підставі укладеного між сторонами договору від 13.03.17 № 1141-132 АВ 07 була здійснена з перевищенням договірних обсягів.

Відповідачем було порушено вимоги п.11.11 договору від 13.03.17 № 1141-132 АВ 07 на постачання природного газу, укладеного між сторонами даного спору, доповненого додатковою угодою від 27.12.17 № 4 до договору, згідно яких дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (ч.5 ст.36 розділ VII Закону України ,,Про публічні закупівлі від 25.12.15 № 922-VIII зі змінами та доповненнями).

Беручи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення Львівською митницею ДФС вимог ч.5 ст.36 Закону України ,,Про публічні закупівлі.

Не погоджуючись з окремою ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.09.2018, відповідач подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.08.2018 у справі № 914/853/18, судові витрати покласти на позивача.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали відповідач вважає наступні:

суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що в додатковій угоді № 4 до договору від 13.03.17 № 1141-132 АВ 07 про постачання природного газу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Львівгазбут та Львівською митницею ДФС, сторони зазначили умови, передбачені ч.5 ст.36 Закону України ,,Про публічні закупівлі, згідно яких дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Також апелянт зазначає, що додатковою угодою № 4 до договору від 13.03.17 № 1141-132 АВ 07 про постачання природного газу, сторонами доповнено розділ XI основного договору, зазначивши, що ,,договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками і діє в частині постачання газу з 01 лютого 2017 року до 31 березня 2018 року, а в частині проведення розрахунків- до їх повного здійснення

Беручи до уваги вищенаведене, апелянт зазначає, що він здійснював споживання природного газу для потреб не побутових споживачів (бюджетних організацій), в обсягах, що перевищують 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, оскільки додатковою угодою № 4 до договору від 13.03.17 № 1141-132 АВ 07 дію основного договору було продовжено до 31.03.18.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 справу №914/853/18 призначено судді-доповідачу ОСОБА_2, суддям Малех І.Б. та Кравчук Н.М..

Ухвалою суду від 27.09.18 апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС №696/13-70-10/14 від 17.09.18 залишено без руху, апелянту надано строк на усунення недоліків, зазначених в даній ухвалі.

Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно з ч.6 ст.147 Закону України Про судоустрій та статус суддів у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України від 28.09.2018 №295/2018 суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Західного апеляційного господарського суду.

03.10.2018 в газеті Голос України №185 (6940) було опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст.31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 справу №914/853/18 призначено судді-доповідачу ОСОБА_3, суддям Желіку М.Б. та Орищин Г.В..

Ухвалою суду від 23.10.2018 прийнято справу № 914/853/18 до провадження Західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Н.А., поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження окремої ухвали суду від 04.09.18, відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою Львівської митниці ДФС та витребувано матеріали справи № 914/853/18 з господарського суду Львівської області.

Після надходження матеріалів справи №914/853/18 на адресу Західного апеляційного господарського суду, ухвалою суду від 12.11.18, призначено розгляд справи на 27.11.18.

Ухвалою суду від 27.11.18 розгляд справи відкладався на 04.12.18 з підстав, викладених у ній.

В судове засідання 04.12.18 представники сторін не зявились, причин неявки суду не довели, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду спору, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживаня чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з вищевикладених положень Господарського процесуального кодексу України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень учасників справи, колегія суддів вважає сторін належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду, що надає суду право розглянути справу без їх участі.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Львівгаззбут (далі - позивач) звернулось в суд з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - відповідач) про стягнення 700870,33 грн. заборгованості за договором поставки природного газу від 13.03.17 № 1141-132 АВ 07.

Позов мотивовано тим, що відповідачем неналежним чином виконано взяті на себе зобовязання за договором поставки природного газу від 13.03.17 № 1141-132 АВ в частині порядку та строків виконання грошового зобовязання з оплати поставленого природного газу, у звязку із чим позивач просив стягнути з відповідача 675 610,00 грн.-основного боргу, 2 058,89 грн.-3 % річних та 23 201,44 грн.-пені.

Відповідач визнав, що 26.01.2018р. між ним та позивачем було укладено додаткову угоду №5 до вищенаведеного договору, в пункті 3.7 якої сторони визначили, що гранична ціна Договору в січні 2018р. становить 257335,39грн. з ПДВ. Відповідачем проведено оплату відповідно до додаткової угоди від 26.01.2018р. №5 до Договору в повному обсязі. Відповідач зазначав, що відповідно до п.6 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Відповідач зазначав, що умови визначені п.6 ст.40 вищенаведеного Закону сторони визначили в додатковій угоді від 27.12.2017р. №4 до Договору.

За спожитий у січні 2018 природний газ у лютому та березні проведено оплату. Кредиторська заборгованість у сумі 675610грн. не зареєстрована органами Державної казначейської служби України, оскільки відсутні підстави для її реєстрації договірні відносини постачання природного газу на зазначену суму.

Відповідач зазначив, що ані Договором, ані нормами законодавства не визначено терміну оплати позадоговірних зобовязань, зокрема оплати товару, поставленого понад кількість та вартість, узгоджену Сторонами.

Відтак, відповідач заперечуючи проти позову в цій частині зазначав про відсутність підстав до стягнення 3% річних та пені.

Відповідач визнав обсяги, а відтак і суму, отриманого від Позивача впродовж січня-березня 2018р. природного газу, проте стверджував, що згідно укладеного Договору (з врахуванням додаткової угоди від 26.01.2018р. №5) ним отримано та оплачено 23,266 тис.куб.м. газу, решту природного газу на суму 675610грн. ним отримано поза Договором, оскільки отриманий газ на суму 675610грн. перевищував обсяги, зазначені у Договорі (з врахуванням додаткових угод).

Отримання природного газу понад встановлені у Договорі (з врахуванням додаткових угод) обсяги відповідач пояснював тим, що тривалий час через скасування результатів тендеру він не міг укласти договору на постачання природного газу на 2018 рік. Передбачати додатковою угодою до укладеного Договору більші обсяги, аніж визначені Договором (з врахуванням Додаткової угоди №5) суперечило б законодавству про здійснення державних закупівель.

Однак суд першої інстанції не погодився із наведеними вище запереченнями відповідача, зазначивши, що згідно п.2 Додаткової угоди від 27.12.2017р. №4 до Договору абзац I Розділ XI Строк дії Договору та інші умови викладено у наступній редакції: «Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 лютого 2017 року до 31 березня 2018 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення».

При цьому суд зазначав, що Додатковою угодою від 26.01.2018р. №5 положення Додаткової угоди №4 не змінені, а лише конкретизовано планові обсяги природного газу в січні 2018р. Доказів оплати, як і доказів неотримання, або відмови від отримання природного газу в більшому об'ємі, в матеріалах справи відсутні.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що природний газ на суму 675610грн. в період з січня по березень 2018р. було поставлено в межах строків дії Договору, а відтак, є договірною поставкою з перевищенням договірних обсягів.

На підставі наведеного, здійснивши перерахунок пені та 3 % річних, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову частково. Стягнув з Львівської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаззбут» - 675610грн. основного боргу, 2025,77грн. 3% річних, 22826,26грн. пені та 10506,93грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Поряд з цим при прийнятті рішення у справі, суд першої інстанції виніс окрему ухвалу від 04.09.2018, яку скерував Державній фіскальній службі України для відома та належного реагування з метою дослідження обставин, наведених в окремій ухвалі та вжиття заходів для недопущення порушень у подібних випадках.

Як зазначалось вище, оскаржувана окрема ухвала мотивована тим, що відповідачем було порушено вимоги п.11.11 договору від 13.03.17 № 1141-132 АВ 07 на постачання природного газу, укладеного між сторонами даного спору, доповненого додатковою угодою від 27.12.17 № 4 до договору, згідно яких дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п.5 ст.36 розділ VII Закону України ,,Про публічні закупівлі від 25.12.15 № 922-VIII зі змінами та доповненнями).

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до положень статті 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасником процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обовязків, неналежного виконання професійних обовязків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала

Отже окрема ухвала виноситься судом як у разі порушення законності, так і у разі наявних недоліків в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу.

У пункті 5.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.

Колегія суддів зазначає, що порушення, яке мало місце у договірних відносинах між сторонами даного спору, і стало підставою звернення з даним позовом. Отже, виявлене судом порушення Закону України ,,Про публічні закупівлі від 25.12.15 № 922-VIII зі змінами та доповненнями знайшло своє відображення в прийнятому ним рішенні по суті спору, порушене право було захищено і реагування на це порушення повторно, але вже окремою ухвалою, є безпідставним, адже інститут окремої ухвали покликаний реагувати на порушення, які не можна усунути постановленням судового рішення у справі.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана окрема ухвала не містить конкретного мотивування та приймаючи її суд першої інстанції не належним чином дослідив інститут окремої ухвали, у звязку з чим дійшла висновку про скасування окремої ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.246, 269, 270, пунктом 2 ст.275, пункту 1, 4 частини 1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України,

Західний апеляційний господарський суду, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС, м.Львів- задоволити.

2. Окрему ухвалу господарського суду Львівської області від 04.09.2018 у справі №914/853/18 скасувати.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено і підписано 10 грудня 2018 року

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.

суддя Желік М.Б.