УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

м. Київ

30.11.2018Справа № 910/23246/17

За скаргоюПриватного акціонерного товариства "Київхімпостач"
на діїПриватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича
у справі№ 910/23246/17
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп"
доПриватного акціонерного товариства "Київхімпостач"
простягнення 2 847 216, 25 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

Представники сторін:

від позивача: Карплюк Л.Р. - представник за довіреністю;

від відповідача (скаржника): Салій М.В. - представник за довіреністю;

від приватного виконавця: Ляпін Д.В.;

Зозулюк А.М. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 2 240 532, 49 грн. заборгованості за Договором про розробку проектної документації на нове будівництво № 25.1/07/2013 від 05.08.2013 р., 111 752, 00 грн. 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання зобов'язання, 494 931, 76 грн. інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Підченко Ю.О.) від 06.04.2018 р. у справі № 910/23246/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 р. (повний текст складено 27.07.2018р.) у справі №910/23246/17 рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2018р. у справі №910/23246/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ "Мегалайн Капітал Груп" у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" 2 240 532, 49 грн. - заборгованість, 111 752, 00 грн. - 3% річних, 494 931, 76 грн. - інфляційних втрат, 42 708 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 64 062,37 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

14.08.2018 р. Господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 р. видано відповідний наказ.

23.11.2018 через загальний відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" надійшла скарга на дії Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича у новій редакції, відповідно до якої скаржник просить суд:

- до моменту винесення рішення по скарзі зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 року № 910/23246/17, в тому числі реалізацію майна ПрАТ "Київхімпостач", зокрема права оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0058, площею 1,3673 га, за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2018 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2018;

- визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо невинесення постанови про стягнення основної винагороди;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника від 15.08.2018 та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 15.08.2018;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника від 15.08.2018 та скасувати постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника від 15.08.2018;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника від 21.08.2018 та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 21.08.2018;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника від 18.09.2018 та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18.09.2018;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо передачі на реалізацію майна боржника, зокрема прав оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0058, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 1,3673 га;

- визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо передачі на реалізацію майна боржника, зокрема права оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0008, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 4,2801 га.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 30.11.2018.

30.11.2018 через загальний відділ діловодства суду від приватного виконавця Ляпіна Д.М. надійшли заперечення на скаргу.

У свою чергу, позивачем було подано наступні заяви та клопотання:

- письмові пояснення щодо скарги на дії приватного виконавця від 23.11.2018;

- клопотання про залишення скарги без розгляду, яке мотивовано тим, що скарга була подана відповідачем із пропуском встановленого законодавством строку.;

- клопотання про повернення скарги, яке обґрунтоване тим, що скарга підписана особою, яка не має права її підписувати та не має відповідних повноважень на представництво ПрАТ "Київхімпостач" у Господарському суді міста Києва.

Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 30.11.2018 проти скарги заперечував у повному обсязі та просив суд задовольнити заявлені ним клопотання.

Представники виконавчої служби посилалися на необґрунтованість скарги та підтримали доводи, викладені в письмових поясненнях від 30.11.2018.

Судом було надано оцінку клопотанню позивача про залишення скарги без розгляду у зв'язку з пропуском строку та вирішено відмовити в її задоволенні з огляду на наступні обставини.

Скаргу може бути подано до суду згідно положень ст. 341 ГПК України:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, ПрАТ "Київхімпостач" звернулося до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Ляпіна Д.В. 23.11.2018.

18.09.2018 приватним виконавцем було прийнято постанову про накладення арешту на грошові кошти в АТ "Укрисиббанк" в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди в розмірі 3 184 738, 42 грн.

Як зауважує скаржник, з огляду на виявлення порушень у постанові від 18.09.2018 скаржник дослідив раніше винесені оскаржувані постанови, в яких також 18.09.2018 було встановлено наявність численних порушень.

Крім того, скаржником заявлено вимогу про визнання протиправними дій приватного виконавця щодо передачі на реалізацію майна боржника.

Як вбачається, зокрема, з даних, які розміщено на веб-сайті https://setam.net.ua/auction/317309, було опубліковано повідомлення про продаж права оренди земельної ділянки 15.11.2018.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що при зверненні зі скаргою на дії приватного виконавця ПрАТ "Київхімпостач" було дотримано вимог ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно повернення скарги ПрАТ "Київхімпостач" суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

Як вбачається з наявних у справі доказів, скаргу від 23.11.2018 від імені ПрАТ "Київхімпостач" підписано адвокатом Кірчевим В.О. До скарги долучено копію договору про надання правової допомоги від 20.11.2018, копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю гр. Кірчева Валерія Олександровича; Ордер серії ЗП № 097753, яким передбачено представництво ПрАТ "Київхімпостач" на підставі договору про надання правової допомоги в будь-яких судах, діяльність яких не заборонена законодавством України.

З огляду на наведені вище обставини, суд вважає доводи позивача стосовно повернення скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із поданої скарги, приватним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2018 зазначено про стягнення виконавчого збору в розмірі 295 398, 67 грн, у той же час законом встановлено заборону на його стягнення саме приватним виконавцем. Крім того, приватним виконавцем не було винесено постанову про стягнення основної винагороди, не було зазначено розрахунку основної винагороди, а також не вказано порядку стягнення основної винагороди, що в свою чергу, на думку скаржника, суперечить положенням ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", а також вказує на протиправність дій та бездіяльності приватного виконавця.

Крім того, у скарзі викладені доводи про те, що приватним виконавцем 15.08.2018 на адресу скаржника направлено платіжну вимогу № 57013286/152 відповідно до якої боржник зобов'язаний сплатити на рахунок приватного виконавця суму - 3 249 454, 29 грн, що в свою чергу перевищує підсумований розмір заборгованості та основної винагороди на 69,01 грн, відповідно приватним виконавцем протиправно зазначено завищену суму, яка підлягає сплаті в межах виконавчого провадження.

Також, ПрАТ "Київхімпостач" звертає увагу на те, що постановою приватного виконавця від 15.08.2018 про арешт коштів боржника накладено арешт в межах суми 3 249 454, 29 грн, яка необґрунтовано перевищує розмір суми, яка підлягає стягненню з боржника, оскільки максимальна сума, яка могла бути стягнута складала - 3 249 385, 28 грн. Більше того, постанова про арешт майна була винесена в один день з постановою про відкриття виконавчого провадження, відповідно, у приватного виконавця були відсутні будь-які підстави для стягнення інших витрат виконавчого провадження, що вказує на протиправність дій скаржника з винесення відповідної постанови.

Скаржник посилається на те, що 15.08.2018 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми 3 192 625, 85 грн. Однак, вказана сума також не відповідає сумі, яка підлягає стягненню з боржника. Не відповідність сум, в рамках яких накладено арешт скаржник вбачає також і у постанові від 21.08.2018 про арешт коштів боржника.

Крім того, доводи скаржника вказують на вчинення порушення приватним виконавцем під час звернення стягнення на майно боржника.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" від 23.11.2018 на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Порядок примусового виконання судових рішень регулюється Законом України "Про виконавче провадження" , крім того, особливості виконання судових рішень приватними виконавцями регламентовані Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується в разі виконання рішення приватним виконавцем.

У той же час, положеннями ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

З вказаного вбачається, що у разі виконання судового рішення приватним виконавцем виконавчий збір не підлягає стягненню, в той же час, приватному виконавцю сплачується основна винагорода про стягнення якої одночасно з відкриттям виконавчого провадження виноситься окрема постанова.

Однак, як вбачається з долучених до скарги матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем не було винесено постанову про стягнення основної винагороди, не було зазначено розрахунку основної винагороди, а також не вказано порядку стягнення основної винагороди, що суперечить положенням ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", а також вказує на протиправність дій приватного виконавця.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 19 "Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 № 643, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Беручи до уваги сумарний розмір заборгованості скаржника за виконавчим документом розмір основної винагороди розраховується наступним чином: 2 953 986, 62 * 10% = 295 398, 662 та становить - 295 398, 66 грн.

Таким чином сума, яка може бути стягнута з скаржника під час відкриття провадження складається з розміру заборгованості за виконавчим документом та розміру, основної винагороди, що складає: 2 953 986, 62 + 295 398, 66 = 3 249 385, 28 грн.

Разом з тим, приватним виконавцем 15.08.2018 на адресу боржника направлено платіжну вимогу № 57013286/152 відповідно до якої Боржник зобов'язаний сплатити на рахунок приватного виконавця суму - 3 249 454, 29 грн., що в свою чергу перевищує підсумований розмір заборгованості та основної винагороди на 69, 01 грн. (3 249 454, 29 - 3 249 385,28 = 69,01), відповідно приватним виконавцем протиправно зазначено завищену суму, яка підлягає сплаті в межах виконавчого провадження.

Стосовно дій приватного виконавця під час накладення арешту на грошові кошти боржника суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні фактичні дані.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника

Положеннями ч. З ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Приватним виконавцем не дотримано вимог вищезазначених нормативних актів, оскільки:

Постановою приватного виконавця від 15.08.2018 про арешт коштів боржника (яка направлена сторонам виконавчого провадження супровідним листом №1466) накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

1) 0992, 2348 в ПАТ «Кредит Європа Банк», МФО 380366;

2) 8640 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Арешт накладено в межах суми 3 249 454, 29 грн., що в свою чергу необґрунтовано перевищує розмір суми, яка підлягає стягненню з боржника - 3 249 385, 28.

Відповідна постанова про арешт майна була винесена в один день з постановою про відкриття виконавчого провадження, відповідно у приватного виконавця були відсутні будь-які підстави для стягнення інших витрат виконавчого провадження, що в свою чергу вказує на протиправність дій скаржника з винесення відповідної постанови.

Того ж самого дня, 15.08.2018 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника (яка направлена сторонам виконавчого провадження супровідним листом №1483) накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми - 3 192 625, 85 грн.

Зазначена сума також не відповідає сумі, яка підлягає стягненню з боржника, вона не відповідає сумі яку зазначає приватний виконавець того ж дня щодо арешту іншого майна, що в свою чергу вказує на протиправність дій приватного виконавця під час винесення відповідної постанови.

21.08.2018 приватним винесено постанову про арешт коштів боржника (яка направлена сторонам виконавчого провадження супровідним листом № 1518) накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку № 0147 в ПАТ «ОТП БАНК», МФО 300528. Арешт накладено в межах суми 3 184 738. 42 грн. Відповідна сума також не відповідає сумі, яка підлягає стягненню.

Аналогічні невідповідності також мають місце й у постанові про арешт коштів боржника від 18.09.2018, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: № 5130, 5132, 5133 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005. В указаній постанові зазначено занижену суму у розмірі 3 184 738.42 грн.

Щодо дій приватного виконавця під час звернення стягнення на майно боржника суд звертає увагу на такі обставини.

Постановою приватного виконавця від 12.10.2018 про опис та арешт майна боржника було описано та накладено арешт на майно:

- право оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0058, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 1,3673 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. Право оренди відповідно до запису про інше речове право: 10818789 від 15.08.2015 року відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- право оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0008, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 4,2801 га, цільове призначення: для будівництва, експлуатації та обслуговування громадсько-торговельного центру. Право оренди відповідно до запису про інше речове право: 13039465 від 02.12.2015 року відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- майнові права на об'єкт нерухомого майна, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, 36 об'єкт нерухомого майна, який буде збудований в майбутньому, а саме Громадсько-торговельний центр за адресою: м. Київ, проспект Московський (Степана Бандери), 36, проектною площею 350 000 кв. метрів, відповідно до Дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 25 від 11 березня 2014 року (дата реєстрації 20.03.2014 року) зі змінами відповідно до повідомлення № ІУ 60 від 21.10.2014 року.

Постановою приватного виконавця від 22.10.2018 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні призначено суб'єкта оціночної діяльності, який має оцінити об'єкти зазначені в постанові про опис та арешт майна від 12.10.2018.

Приватним виконавцем призначено проведення торгів з продажу права оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0058, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 1,3673 га.

Відповідно до витягу з публічної кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером :78:192:0058 загальною площею 1,3673 перебуває у комунальній власності, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу, крім передбачених частиною другою цієї статті випадків.

Згідно з ч. 2 ст. 81 Закону України «Про оренду землі», передбачені виключення з загального правила, відповідно до якого право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності, наданої для будівництва житлового будинку, може бути відчужене орендарем за згодою орендодавця у разі, якщо таке будівництво розпочате, на строк та на умовах, визначених первинним договором оренди, або якщо таке відчуження передбачено первинним договором оренди.

Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :78:192:0058 перебуває у комунальній власності її відчуження прямо заборонено законом, виходячи з чого дії державного виконавця направлені на реалізацію майна є протиправними.

Більше того, земельна ділянка має цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з чого слідує, що на її території не можуть бути збудовані житлові будинки, що в свою чергу виключає можливість застосування виключення передбаченого ч. 2 ст. 81 Закону України «Про оренду землі».

Вказані вище доводи щодо неможливості відчуження права оренди земельної ділянки також і поширюються на земельну ділянку з кадастровим номером :78:192:0008, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 4,2801 га, оскільки цільове призначення якої для будівництва, експлуатації та обслуговування громадсько-торговельного центру.

Крім того, при зверненні зі скаргою до суду та під час судового засідання ПрАТ "Київхімпостач" наполягало на зупиненні стягнення на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 у справі № 910/23246/17.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Господарським процесуальним кодексом України можливість зупинення виконання за виконавчим документом регламентовано такими положеннями:

- відповідно до ч. 4 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. В даному випадку в якості заяви маються на увазі - заява про виправлення помилки у виконавчому документі, заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

- ст. 332 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що положення Розділу VІ Господарського процесуального кодексу України не містять посилань на п. 2 ч. 1. ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" як на спеціально норму. Тому, при вирішенні заявленої скаржником вимоги про зупинення виконання за виконавчим документом слід застосувати положення Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, законодавством не передбачено права суду зупиняти виконання за виконавчим документом на час розгляду скарги на дії органів державної виконавчої служби, а тому скарга ПрАТ "Київхімпостач" в цій частині необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Зважаючи на відмову суду зупинити виконання за виконавчим документом відсутні й підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що доводи Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" є правомірними, а скаргу на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 234, 239, 340, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" від 23.11.2018 на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича визнати обґрунтованою та задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2018 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2018.

3. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо невинесення постанови про стягнення основної винагороди.

4. Визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника від 15.08.2018 та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 15.08.2018.

5. Визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника від 15.08.2018 та скасувати постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника від 15.08.2018.

6. Визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника від 21.08.2018 та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 21.08.2018.

7. Визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника від 18.09.2018 та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18.09.2018.

8. Визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо передачі на реалізацію майна боржника, зокрема прав оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0058, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 1,3673 га.

9. Визнати протиправними дії приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича щодо передачі на реалізацію майна боржника, зокрема права оренди земельної ділянки кадастровий номер :78:192:0008, місцезнаходження: м. Київ, проспект Степана Бандери, площею 4,2801 га.

10. У задоволенні скарги в частині зупинення стягнення на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 у справі № 910/23246/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 05.12.2018

Суддя Ю.О. Підченко