УХВАЛА

06 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/3015/15

Провадження № 12-284гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Уркевича В. Ю.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Яновської О. Г.,

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 914/3015/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про стягнення 3 797 207,93 доларів США за касаційною скаргою Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2018 року (головуючий суддя Орищин Г. В., судді Галушко Н. А., Данко Л. С.) за скаргою Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2018 року Державне підприємство «Львівський бронетанковий завод» (далі - ДП «Львівський бронетанковий завод») звернулося до Господарського суду Львівської області зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець) щодо звернення стягнення за виконавчим документом (за наказом Господарського суду Львівської області від 17 жовтня 2017 року у цій справі) на кошти відповідача, розміщені на спеціальному рахунку № 53, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Оксі Банк», які, на думку ДП «Львівський бронетанковий завод» були стягнуті з нього без достатньої правової підстави.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 02 липня 2018 року вказану скаргу задовольнив. Визнав неправомірними дії державного виконавця щодо звернення стягнення на кошти відповідача, розміщені на спеціальному рахунку № 53, та зобов'язав державного виконавця усунути відповідні порушення.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що відкритий ДП «Львівський бронетанковий завод» спеціальний рахунок № 53 використовується боржником виключно відповідно до статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на якому були розміщені страхові кошти, призначені для виплати допомоги з державного соціального страхування у разі тимчасової непрацездатності, а тому з огляду на приписи Закону України «Про виконавче провадження» арешт та стягнення таких коштів з відповідного рахунку не допускається.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 24 вересня 2018 року ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 липня 2018 року скасував і закрив провадження за скаргою ДП «Львівський бронетанковий завод» на дії державного виконавця у цій справі.

Обґрунтовуючи постанову, суд апеляційної інстанції керувався тим, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішень, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Тому зазначена скарга ДП «Львівський бронетанковий завод» на дії державного виконавця не підлягає розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства.

У жовтні 2018 року ДП «Львівський бронетанковий завод» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2018 року, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 липня 2018 року залишити в силі.

Касаційну скаргу мотивовано порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки скарга на дії державного виконавця у цій справі щодо звернення стягнення на кошти відповідача не є стягненням виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій (як на цьому наголосив суд апеляційної інстанції), тому до такої скарги застосовується загальний порядок судового оскарження, згідно з яким ця скарга підлягає розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 30 листопада 2018 рокувідкрив касаційне провадження та передав цю справу разом із касаційною скаргою ДП «Львівський бронетанковий завод» на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що підставою оскарження постанови суду апеляційної інстанції є порушення ним правил предметної юрисдикції.

Відповідно до частини шостої статті 302 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що ДП «Львівський бронетанковий завод» оскаржує постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2018 року з підстав порушення ним правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частин першої, третьої та п'ятої статті 301 Господарського процесуального кодексу України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 8 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, оскільки Велика Палата Верховного Суду є визначеним судом касаційної інстанції для розгляду таких справ, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням її учасників.

Оскільки за змістом частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату і місце розгляду своєї справи, копії цієї ухвали підлягають направленню учасникам справи до відома.

Ураховуючи наведене й керуючись частиною тринадцятою статті 8, частиною першою статті 9, частинами першою та третьою статті 301, частиною шостою статті 302 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 914/3015/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» про стягнення 3 797 207,93 доларів США за касаційною скаргою Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 16 січня 2019 року.

3. Направити учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

4. Встановити п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Ю. Уркевич
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська
В. С. Князєв