ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа№ 920/1109/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від першого відповідача - представник не прибув;

від другого відповідача - представник не прибув;

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.08.2018 про відмову у винесенні додаткового рішення у справі №920/1109/17 (суддя Резніченко О.Ю., повний текст складено - 22.08.2018) за позовом Кириківської селищної ради до фермерського господарства "Алфьоров" та Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ наступне.

Кириківська селищна рада звернулася до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності № 33301060 від 17.02.2015, яке посвідчує право власності фермерського господарства "Алфьоров"на нежитлове приміщення майстерню-автогараж загальною площею 820,00 кв.м., що знаходиться в селі Рябина Великописарівського району Сумської області на вулиці Набережній № 2а (далі по тексту - нежитлове приміщення), та зобов'язання другого відповідача вчинити певні дії, а саме - внести до державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 212.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.06.2018 у справі №920/1109/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Третя особа - ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Сумської області із заявою про винесення додаткового рішення, яка мотивована не вирішенням питання у резолютивній частині судового рішення від 05.06.2018 у справі №920/1109/17 щодо розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 20.08.2018 у справі №920/1109/17 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у справі №920/1109/17 відмовлено повністю.

При прийнятті вказаної ухвали місцевий господарський виходив з того, що у мотивувальній частині рішення було вирішено питання стосовно судових витрат, фактичного розподілу судових витрат між сторонами не було, так як на позивача було покладено судовий збір, який вже ним було сплачено, а відповідачу відмовлено в стягненні витрат на правничу допомогу, що не передбачає жодних виконавчих дій, а тому судом було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.08.2018 у справі №920/1109/17 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на нездійснення розподілу судових витрат у резолютивній частині рішення.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В свою чергу, отримання ухвали апеляційного суду від 19.11.2018 про призначення справи до розгляду третьою особою підтверджується витягом з офіційного сайту публічного акціонерного товариства "Укрпошта".

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від сторін та третьої особи до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін та третьої особи не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення сторін та третьої особи, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

У рішенні Господарського суду Сумської області від 05.06.2018 у справі №920/1109/17 було вирішено питання про судові витрати.

Так, щодо витрат на професійну правничу допомогу першого відповідача, то представником Безпалько С.В. не було доведено, що заявлена до відшкодування сума витрат у розмірі 15000 грн. пов'язана із розглядом даної справи.

Представником першого відповідача - ФОП Дереза М.Е., не було надано доказів наявності у нього статусу адвоката.

Представником третьої особи - адвокатом Безпалько С.В., не доведено, що заявлена до відшкодування сума витрат у розмірі 10000 грн. пов'язана із розглядом даної справи.

Враховуючи вищевикладене, судом у стягненні зазначених витрат було відмовлено, про що і вказано у мотивувальній частині рішення.

Крім того, у зв'язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір у розмірі 3200 грн. було покладено на позивача, про що також вказано у рішенні.

Оскільки, у задоволенні позову було відмовлено, в тому числі і було відмовлено відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу, то таке рішення не передбачало в подальшому видання наказу та проведення виконавчих дій, а саме витрати позивача, які вже фактично сплачені, покладені на нього, а відповідачу відмовлено у стягненні витрат на правову допомогу, що також не передбачає виконавчих дій.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення є способом виправлення такого недоліку судового рішення, як його неповнота, яка робить неможливим виконання рішення та захист прав людини. В той же час, додаткове рішення виноситься у разі, якщо питання не вирішено в рішенні взагалі.

Проте, враховуючи те, що судом у мотивувальній частині рішення було вирішено питання стосовно судових витрат, фактичного розподілу судових витрат між сторонами не було, оскільки на позивача було покладено судовий збір, який ним сплачений при подачі позову до суду, а відповідачу відмовлено в стягненні витрат на правничу допомогу (через недоведеність віднесення цих коштів до судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі), що не передбачає жодних виконавчих дій, тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.

При цьому, слід зазначити, що рішення суду першої інстанції набрало законної сили і наразі не оскаржується та відповідно апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку підставам не віднесення витрат апелянта до судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. Недоведеність наявності судових витрат на професійну правничу допомогу виключає їх розподіл за резолютивною частиною рішення.

Доводи апелянта наведених висновків не спростовують, а тому відповідно не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що заявником не доведено обставин порушення його прав оскаржуваною ухвалою.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на третю особу (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 20.08.2018 про відмову у винесенні додаткового рішення у справі №920/1109/17 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - третю особу у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 07.12.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко