ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.12.2018

Справа № 920/706/18

Господарський суд Сумської області, у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши матеріали справи № 920/706/18 в порядку загального позовного провадження:

за позовом: Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради (вул. Щербакова, буд. 14, м. Ромни, Сумська область, 42000, ідентифікаційний код 30880163),

до відповідача: Приватного підприємства «Рось» в особі Філії «Роменський молочний комбінат» (вул. Київська, буд. 94, м. Ромни, Сумська область, 42010, ідентифікаційний код 33370287),

про стягнення 117858,16 грн. заборгованості за послуги із централізованого опалення на підставі договорів про надання послуг із централізованого опалення та теплової енергії №№ 6, 6-а від 14.10.2009,

представники сторін:

позивача: не з’явився,

відповідача: не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 117858,16 грн., з яких: 53712,74 грн. - заборгованість за послуги із централізованого опалення; 62074,33 грн. – пеня; 1229,06 грн. – інфляційні втрати за несвоєчасні розрахунки; 842,03 грн. – 3 % річних, а також просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 13.09.2018 відкрито провадження у справі № 920/706/18 (суддя Заєць С.В.) та призначено підготовче засідання на 11 год. 30 хв. 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 3.2.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Сумської області, у зв’язку з тимчасовою неможливістю виконання обов’язків суддею (лікарняний судді Заєць С.В. понад чотирнадцять календарних днів), що може перешкодити розгляду справи у строки встановленні Господарським процесуальним кодексом України, згідно розпорядження в.о. керівника апарату від 09.10.2018 справа № 920/706/18 призначена на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 920/706/18 від 09.10.2018, вищезазначену справу передано на розгляд судді Спиридонової Н.О.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.10.2018 у справі № 920/706/18 призначено підготовче засідання на 13.11.2018 о 12 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи та зобов’язано відповідача подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.11.2018 у справі № 920/706/18 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи № 920/706/18 по суті на 04.12.2018 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 06.12.2018 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 12.12.2018.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки господарський суд не повідомив. З матеріалів справи вбачається, що ухвали, які неодноразово надсилались відповідачу були ним отримані, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази, суд встановив:

14.10.2009 між Комунальним підприємством «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради (позивач – виконавець) та Приватним підприємством «Рось» в особі філії «Ролменський молочний комбінат» (відповідач – споживач) було укладено договори № 6, № 6-а про надання послуг із централізованого опалення та теплової енергії (далі за текстом – договір), які неодноразово пролонговувалися, відповідно до умов яких виконавець зобов’язувався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості теплову енергію в гарячій воді, а споживач зобов’язувався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені даними договорами.

Пунктом 2 договору визначено, що розмір тарифів на послуги становить з централізованого опалення 4,65 (з ПДВ) грн./м2, з постачання теплової енергії 228,50 (з ПДВ) грн./Гкал.

Згідно п. 3 договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 правил надання послуг з централізованого опалення.

У договорі сторони погодили оплату спожитих послуг, а саме:розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим. У разі застосування авансової системи оплати послуг платежі вносяться за 1 місяць у розмірі 50%. Плата вносить за послуги на розрахунковий рахунок виконавця послуг, після надання рахунку. За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом, 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше загальної суми заборгованості. У разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець здійснює перерахунок у розмірі плати згідно з додатком до Правил (пункти 4-7 договору).

Пунктом 16 договору встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за недоотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги – шляхом стягнення пені; втручання у роботу засобів обліку теплової енергії; порушення зобов’язань, встановлених договором або законодавством.

Договір укладено на строк до 14.10.2010 і набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (п. 22 договору).

З матеріалів справи вбачається, що послуги по Договору надавались позивачем відповідачу протягом опалювального сезону 2017-2018 років до квартир та нежитлового приміщення відповідача, що знаходяться у житлових багатоквартирних будинках № 84, № 92 по вул. Київська, м. Ромни.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що належним чином виконував свої обов‘язки по договору та надавав відповідачу послуги постачання теплової енергії протягом опалювального сезону 2017-2018 років, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт (а.с. 34-37) та рахунками (а.с.27-33), проте відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань не вносив оплату за отримані послуги, тому заборгованість відповідача становить 53712,74 грн.

Сума боргу розрахована виходячи з розміру тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області 18.01.2017 за № 3 «Про коригування тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення, які надаються населенню комунальним підприємством «Ромнитеплосервіс» РМР».

З метою вжиття заходів щодо врегулювання питання погашення боргу, відповідачу позивачем направлена претензія щодо погашення заборгованості за послуги із централізованого опалення № 2-50 від 04.06.2018, яка залишена без відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 1 договору споживач прийняв на себе зобов'язання своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строки та на умовах, передбачених договором.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивач виконав договірні зобов'язання в частині надання передбачених умовами договору послуг, тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг з централізованого опалення виконав не у повному обсязі, що стало наслідком утворення за ним боргу в сумі 53712,74 грн.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань стосовно повної та своєчасної оплати спожитих послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 53712 грн. 74 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь 8361 грн. 59 коп. пені, нарахованої за загальний період з 03.03.2017 по 31.08.2018 (по кожному періоду прострочення окремо) відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», а також пеню в сумі 53712,74 грн. за період з 24.05.2018 по 31.08.2018 за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором № 6-а від 14.10.2009, визначеної п. 6 договору (пеня у розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення), інфляційних втрат в сумі 1229,06 грн. та 3% річних в сумі 842,03 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 та 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням умов договору та положень ст. 610, ст.. 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за прострочення боржником грошового зобов'язання, позивач нарахував відповідачу 842,03 грн. річних, 1229,06 грн. інфляційних втрат та 62074,33 грн. пені, розрахунки яких перевірено судом та визнано такими, що відповідають вимогами чинного законодавства.

Відповідач обґрунтованого заперечення чи контррозрахунку суду не надав.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Рось» в особі філії «Роменський молочний комбінат» (42010, м. Ромни, вул.. Київська, 94, код 33370287) на користь Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради (42000, м. Ромни, вул.. Щербакова, 14, код 30880163) 53712 грн. 74 коп. основного боргу, 62074 грн. 33 коп. пені, 1229 грн. 06 коп. інфляційних втрат, 842 грн. 03 коп. 3% річних, а також 1762 грн. 00 коп. судових витрат пов’язаних зі сплатою судового збору.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.12.2018.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя                                                                                Н.О. СПИРИДОНОВА