ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа№ 927/1282/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 29.11.2018

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" та додані до неї документи

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 (повний текст складено 21.08.2018)

у справі №927/1282/14 (суддя Белов С.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Ніжинський механічний завод"

кредитори:

1. Публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк"

2. Управління пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі Чернігівської області

3. Ніжинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області

4. Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Гарантія"

5. Товариство з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі"

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод"

7. ОСОБА_2

8. ОСОБА_3

9. Закрите акціонерне товариство "Торгове представництво "Сніжнянськхіммаш"

Учасники провадження: 1. Керуючий санацією Стук Ірина Михайлівна

2. Головне управління юстиції Чернігівській області

Про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14 звернуто стягнення на відповідне майно Публічного акціонерного товариства "Ніжинський механічний завод".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Згідно протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Верховець А.А., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14 залишено без руху.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018 справу №927/1282/14 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 справу №927/1282/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Остапенка О.М., Верховця А.А.

24.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію від 27.09.2018 № 17 про сплату судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14. Розгляд апеляційної скарги призначено на 29.11.2018.

12.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Публічного акціонерного товариства "Банк" Демарк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" без задоволення.

Представник скаржника в судовому засіданні 29.11.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі №927/1282/14, ухвалити нове нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича про звернення стягнення на майно боржника за вимогами на які не поширюється дія мораторію.

Інші представники в судове засідання 29.11.2018 не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, врахувавши думку учасників провадження у даній справі, що з'явилися у судове засідання щодо відсутності необхідності відкладати розгляд апеляційної скарги, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності інших учасників провадження у справі, які не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 8 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.08.2014 порушено провадження у справі № 927/1282/14 за заявою публічного акціонерного товариства "Ніжинський механічний завод" про визнання його банкрутом; введено процедуру розпорядження майном; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Стук Ірину Михайлівну; у задоволенні заяви арбітражних керуючих Загороднього Олексія Михайловича, Бандоли Олександра Олексійовича про призначення розпорядником майна відмовлено.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2018 року за результатами розгляду заяви приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича про звернення стягнення на майно боржника за вимогами на які не поширюється дія мораторію звернуто стягнення па заставне майно боржника (станки, обладнання, тощо), згідно переліку, викладеного в хвалі та на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю «магазин», зальною площею 555,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Богдана Хмельницького, буд. 37/7. Реєстраційний номер майна: 17654015 (згідно Реєстру прав власності на нерухоме майно).

Згідно із частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Виконання вказаної вимоги має значення для забезпечення змагальності, тобто створення умов для учасників справи подати суду свої письмові позиції щодо вимог особи, в даному випадку приватного виконавця.

Як вбачається зі змісту заяви, приватним виконавцем Палігіним О.П. зазначена вимога процесуального законодавства виконана не була, чого суд першої інстанції не врахував та розглянув заяву по суті за наявності підстав для залишення її без руху.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог

кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати

податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною 5 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Згідно із пунктом 4 частини 5 статті 19 Закону, звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 28.03.2013 року "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-V1) визначено, що виконання грошових зобов'язань, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється під контролем арбітражного керуючого, а виконання майнових зобов'язань - під контролем господарського суду шляхом винесення відповідної ухвали у справі про банкрутство про звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які в даному випадку є спеціальними та мають пріоритет перед іншим законодавством, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Таким чином, при розгляді поданої заяви приватного виконавця, суд мав враховувати те, що звернення стягнення на майно боржника та реалізація його активів повинні здійснюватися із урахуванням особливостей процедури банкрутства та з урахуванням інтересів усіх кредиторів та самого боржника.

Зі змісту ухвали суду першої інстанції вбачається, що судом не застосовано заходів щодо встановлення правової природи майна, на яке державний виконавець просив звернути стягнення, що в даному випадку, може мати негативні наслідки для подальшої можливості відновлення платоспроможності боржника.

Слід наголосити, що з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що вирішується питання щодо можливості відновити платоспроможність боржника (наприклад, з допомогою залучення інвестора) або вирішення питання щодо визнання його банкрутом та переходу до процедури ліквідації.

Комітетом кредиторів на засіданні комітету кредиторів, яке відбулось 20.08.2018 року було прийнято рішення про попереднє схвалення інвестиційної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумська аграрна компанія «УРОЖАЙНА», якою передбачено укладення договорів оренди майна ПАТ «Ніжинський механічний завод» з товариством за вартістю: 350 000,00 - 400 000,00 гри. в місяць.

Проте, продаж зазначеного в оскаржуваній ухвалі майна товариства - боржника поза межами процедури банкрутства може призвести до втрати інтересу до участі у відновленні платоспроможності боржника потенційного інвестора; суперечитиме принципу черговості та пропорційності задоволення вимог у справі про банкрутство і порушить права та законні інтереси кредиторів та боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про можливість продажу зазначеного в оскаржуваній ухвалі майна товариства-боржника поза межами процедури банкрутства може призвести до непередбачуваних наслідків та суперечитиме принципу черговості та пропорційності задоволення вимог у справі про банкрутство і порушить права та законні інтереси кредиторів та боржника.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, як така, що прийнята передчасно, з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, та справу слід повернути для подальшого розгляду до Господарського суду Чернігівської області.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статями ст.ст. 269, ч. 3 ст. 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 277, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ніжинський механічний завод" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2018 у справі № 927/1282/14 скасувати.

3. Матеріали справи № 927/1282/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області для подальшого розгляду.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець