ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"10" грудня 2018 р. Cправа № 902/784/18

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про видачу судового наказу в порядку наказного провадження за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) 33 264,00 грн заборгованості,-

У С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 33 264,00 грн. заборгованості.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2018р, вказану заяву розподілено судді Тісецькому С.С.

За заявою судді Тісецького С.С. від 07.12.2018р №902/784/18/1536/18, на підставі ч.2 п. 16 Порядку автоматизованого розподілу судових справ в Господарському суді Вінницької області,здійснено повторний автоматизований розподіл справи №902/784/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 07.12.2018 справу №902/784/18 розподілено судді Матвійчуку В.В.

В обґрунтування вказаної заяви ФОП ОСОБА_1 зазначає, що договірні відносини з ФОП ОСОБА_3 були оформлені згідно з ч.1 ст. 181 ГПК України у спрощений спосіб, а саме у відповідності з накладною №1 від 30.05.2018р. та актом прийому-передачі від 30.05.2018р., підписаними Заявником та Боржником, для виконання робіт на об'єкті за адресою АДРЕСА_3, Боржником було отримано ліса рамні (будівельні), а саме: рама прохідна - 36 шт.; рама з драбиною - 12 шт.; горизонталь - 44 шт.; діагональ - 44 шт.; ригель настилу - 88 шт.; настил дерев'яний - 132 шт.; Разом: 264 м. кв. Згідно з накладною, оренда будівельних лісів складає 1 грн/1м. кв. за день користування, тобто 264 грн/день за всі отримані Боржником ліса.

Попри домовленість повернути ліса в строк до 31.10.2018 року включно, Боржник свого обов'язку не виконав і не повернув риштування Заявнику. Тому з урахуванням проведеного Боржником авансового платежу у розмірі 7 920,00 грн. за ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість 33 264,00 грн. (156 днів з 30.05.18 по 31.10.18) *264 грн. - 7 920, 00 грн. (аванс) = 33 264,00грн).

Розглянувши заяву та додані до неї докази, суд дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Крім того, згідно вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. До заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

В даному випадку, вимоги заявника про стягнення сума заборгованості не можуть бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки між сторонами відсутній договір, укладений у письмовій формі, а під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

За таких обставин, оскільки, між сторонами не було укладено договір у письмовій формі, то при розгляді вимог заявника суду необхідно встановити факт укладення між сторонами договору у спрощений спосіб, що є неможливим при розгляді заяв у наказному провадженні.

Поряд з тим, частиною другою статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З урахуванням наведеного, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків. Відсутність письмового договору свідчить про наявність спору між сторонами, що виключає наявність правової підстави для видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що положення частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України є імперативними, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, укладеного у письмовій формі, а заявник, в свою чергу, має обґрунтувати вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 33 264,00грн. заборгованості на підставі пункту 3 частини першої статті 152 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 152, 153, 154, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 33 264,00грн. заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Копію ухвали надіслати учасникам процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивачу додатково надіслати на електронну адресу:

Ухвала підписана 10.12.2018р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ФОП ОСОБА_1 (вул. Українська, буд.32, с. Лука-Мелешківська, Вінницький район, Вінницька область, 23234);

3 - ФОП ОСОБА_2 (вул. П.Запорожця, буд.46/А, кв.24, м. Вінниця, Вінницька область, 21001).