РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018Справа № 910/8032/18

За позовомПриватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі";
До Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району";
Простягнення 4 047,23 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача:Кирищук В.П., представник за довіреністю від 12.03.2018 № 1831201;
Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" звернулося до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району" 3 000,00 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та договірних умов, 885,83 грн. інфляційних нарахувань та 161,40 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем правил користування електричної енергії внаслідок її споживання поза засобами обліку через самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 було відкрито провадження у справі № 910/8032/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв'язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

В установлений судом строк відповідач подав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги заперечує повністю та просить відмовити у позові, оскільки заборгованість у сумі 3 000,00 грн. перерахована платіжним дорученням від 27.03.2018 № 322678, призначення платежу за яким змінено листом від 22.06.2018 № 42/юр. Крім того, відповідач посилається на ст. 219 Господарського кодексу України та просить звільнити його від майнової відповідальності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 з метою повного та всебічного встановлення обставин, зважаючи на обставини справи, описані у відзиві на позовну заяву, характер спірних правовідносин та предмет доказування постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.10.2018, сторонам запропоновано подати документи, що стосуються спірних правовідносин.

04.10.2018 підготовче засідання було відкладено на 18.10.2018 у зв'язку з неявкою представника відповідача, який завчасно повідомив про неможливість прибуття у засідання.

У підготовчому засіданні 18.10.2018 представник позивача подав суду клопотання про залучення документів (довідка про надходження коштів від відповідача, додаткові угоди). Судом оголошено перерву до 23.10.2018.

22.10.2018 позивачем подано до суду письмові пояснення з додатками.

У підготовчому засіданні 23.10.2018 представник відповідача заявив клопотання про залучення до матеріалів справи доказів направлення позивачу електронного листа щодо зміни призначення платежу. Вчинивши всі передбачені процесуальним законодавством дії за ст.ст. 182-183 Господарського процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи для судового розгляду по суті.

Під час розгляду спору по суті представник позивач заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача 3 000,00 грн. боргу за електричну енергію, спожиту з порушенням встановленого порядку (не обліковану, внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією та договірних умов), а також 885,83 грн. інфляційних втрат і 161,40 грн. 3 % річних за час прострочення з жовтня 2017 року по червень 2018 року.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, стверджуючи, що сплатив 3 000,00 грн. ще 27.03.2018 в повному обсязі, проте у платіжному дорученні помилково зазначив невірне призначення платежу, а тому підстави для стягнення боргу відсутні. Решту позовних вимог відповідач просить суд відхилити відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України.

23.10.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 08.11.2018.

Відповідач 08.11.2018 уповноваженого представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання, подав відзив на позовну заяву, а представник відповідача виступав по суті позовних вимог, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за належне провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

08.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017 співробітниками Публічного акціонерного товариства "Київенерго" складено акт порушення № 049543, згідно з яким Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району" при користуванні електричною енергією за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 14-в (особовий рахунок 71271012) допустила порушення ст.ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п. 3.3.4, п. 6.40, п. 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.07.1996 № 28 через самовільне підключення електроустановок (струмоприймачі - гаражі 6 шт., шлагбаум 2 шт., освітлення автостоянки 4х100 Вт) до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку. Самовільне відключення виконане дротом АПВ 2х6 мм від ГРЩ (знаходиться в житловому будинку № 14В перший поверх запасного виходу) з метою безоблікового споживання електроенергії. Самовільне підключення виконано приховано, при контрольному огляді виявити порушення не було можливості.

04.08.2017 відповідач отримав повідомлення позивача про те, що 21.08.2017 об 11:30 відбудеться засідання комісії з розгляду актів порушень, зокрема, розгляду акту від 25.07.2017 № 049543.

Засідання комісії по розгляду акту порушення № 049543 від 25.07.2017 відбулося 21.08.2017, що підтверджується відповідним протоколом № 1441 від 21.08.2018, за наслідками чого прийнято рішення про необхідність проведення нарахувань згідно з п. 2.9 формула 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ; потужність 7,72 кВт; тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год 7 днів на тиждень, К = 1; період нарахування з 05.04.2017 по 25.07.2017; всього підлягає до сплати за недораховану електроенергію 17 431,15 грн. Нарахована сума повинна бути сплачена протягом 30-ти календарних днів з дня отримання протоколу та рахунку.

23.08.2017 відповідачеві було надіслано протокол від 21.08.2018 № 1441, рахунок для оплати недорахованої електричної енергії на суму 17 431,15 грн. від 21.08.2017 № 71271012/акт049543, розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку від 25.07.2017 № 049543, акт прийняття-передавання товарної продукції за серпень 2017 року.

07.09.2017 відповідач звернувся до ПАТ "Київенерго" з листом від 07.09.2017 № 4174/3 з проханням переглянути акт про порушення у зв'язку не виявленням фактів підключення гаражів та виконати розрахунок відповідно до підключених струмоприймачів.

У відповідь на звернення відповідача ПАТ "Київенерго" повідомило про об'єктивну неможливість перегляду акту про порушення та необхідність плати нарахованої суми.

Рішення ПАТ "Київенерго" про необхідність сплати 17 431,15 грн. відповідач не оскаржував у судовому порядку.

Оскільки з березня 2018 року функції Публічного акціонерного товариства "Київенерго" з розподілу і постачання електроенергії передані Приватному акціонерному товариству "ДТЕК київські електромережі", останнє звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 3 000,00 грн. вартості теплової енергії, спожитої поза засобами обліку. Отже, спір у справі виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язку зі сплати нарахованих сум, правомірність нарахування яких за актом про порушення та рішенням комісії по розгляду акту про порушення ним не оспорюється.

Відповідно до приписів ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Одночасно, положеннями ст. 27 вказаного Закону визначено, що правопорушенням в електроенергетиці є, зокрема самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" порушенням на ринку електричної енергії, зокрема, є самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

За твердженнями позивача, відповідач допустив прострочення сплати 3 000,00 грн., тоді як 14 431,14 грн. були сплачені ним у січні 2018 року. Документів на підтвердження перерахування 14 431,14 грн. суду подано не було, проте, оскільки відповідач не заперечив факту погашення ним 14 431,14 грн. у січні 2018 року, суд приймає цю обставину, як таку, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Як вказувалося вище, відповідач проти позову заперечує, оскільки вважає, що 3 000,00 грн. він також сплатив своєчасно, на підтвердження чого подає платіжне доручення від 27.03.2018 № 322678.

Суд не погоджується з запереченнями відповідача та вважає, що ним фактично було допущено порушення строків оплати виставленого рахунку в частині суми в розмірі 3 000,00 грн., у зв'язку з чим позовну вимоги є правомірно заявленими. Так у платіжному дорученні, на яке посилається відповідач, перерахування 3 000,00 грн. відбулося як оплата за електроенергію згідно з договором № 20123-Т117 від 22.12.2016 по особовому рахунку № 71270.

Розглядаючи заявлений спір, суд виходить з того, що позивач не знав та не міг знати про те, що відповідач допустився помилки при визначенні призначення платежу у графі "призначення платежу" у платіжному дорученні № 322678 до тих пір, поки відповідач не повідомив про свою помилку та не змінив призначення платежу.

Порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється, серед іншого, Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976, якою передбачено, реквізит платіжного доручення "Призначення платежу" заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України і відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту лише за зовнішніми ознаками.

Відповідно до п. 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "Призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення.

Тобто, після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами переказу без участі банку.

Як встановлено судом, зміна призначення платежу за платіжним дорученням № 322678 відбулася лише у червні 2018 року згідно з листом відповідача від 22.06.2018 № 42/юр.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували і перебувають у договірних правовідносинах, а тому суду видаються правдивими і послідовними посилання позивача на те, що 3 000,00 грн., перераховані за платіжним дорученням № 322678 до зміни призначення платежу у червні 2018 року, були правомірно зараховані Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" в рахунок боргу за договором № 20123, оскільки відповідно до додаткової угоди № 1 від 01.02.2016 до нього, такий договір є груповим, що вміщував 12 угод та особових рахунків до них. Оскільки між юридичними особами, правонаступниками яких є сторони, мали місце договірні правовідносини за договором № 71270, якому відповідав особовий рахунок № 71271012, позивач зарахував 3 000,00 грн. як плату за договором, не порушуючи при цьому, законодавство, платіжну дисципліну та права чи інтереси відповідача.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 3 000,00 грн. є такими, що заявлені правомірно, проте, у зв'язку зі зміною відповідачем призначення платежу за платіжним дорученням від 27.09.2018 № 322678 та подальшим зарахуванням позивачем 3 000,00 грн. в рахунок оплати за актом про порушення від 25.07.2017 № 049543, спір у справі між сторонами в цій частині позовних вимог є таким, що відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За наведених обставин, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 3 000,00 грн. підлягає закриттю.

Позовні вимоги про стягнення 161,40 грн. 3 % річних та 885,83 грн., що нараховані на суму боргу з жовтня 2017 по червень 2018 є похідними від позовних вимог про стягнення боргу та підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний, оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов'язання за вказаний період.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення 3 000,00 грн., провадження у за якою судом закривається, покладаються на відповідача, оскільки спір у справі виник з його вини. В іншій частині позовних сплачені позивачем судові витрати також покладаються на відповідача у зв'язку з їх задоволенням відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 231, 232, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення 3 000,00 грн. заборгованості зі сплати вартості електроенергії, спожитої поза обліком нарахування за актом порушень ПКЕЕ № 049543 закрити.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 1, ідентифікаційний код 34966254) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20, ідентифікаційний код 41946011) 885 (вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 83 коп. інфляційних втрат, 161 сто шістдесят одну) грн. 40 коп. 3 % річних та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.11.2018.

Суддя О.В. Мандриченко