ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.2018 Справа № 905/1400/18

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Ванга» (87531, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця М. Мазая, будинок №1; код ЄДРПОУ -21986070)

до Маріупольської міської ради (87501, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок № 70, код ЄДРПОУ - 33852448)

про скасування п. 1 рішення Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7-30/2730 та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки №683 від 17.03.2008 в редакції позивача, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Ванга» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Маріупольської міської ради про скасування п. 1 рішення Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7-30/2730 та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки №683 від 17.03.2008 в редакції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на несвоєчасність розгляду відповідачем заяви про продовження строку дії договору оренди землі від 17.03.2008, що призвело до прийняття незаконної відмови у поновленні строку оренди.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.08.2018 відкрито провадження по справі №905/1400/18, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 30.08.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.08.2018 відкладено підготовче судове засідання на 25.09.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження до 30.10.2018 та відкладено підготовче судове засідання на 16.10.2018.

10.10.2018 на електронну пошту та 12.10.2018 на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

12.10.2018 на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що позивач звернувся із заявою про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки 04.10.2018. Разом із тим, проект додаткової угоди був відсутній. Крім того, позивачем не додано до матеріалів справи довіреності на представництво його інтересів у Маріупольській міській раді з питань поновлення договору оренди земельної ділянки, або повноважень звертатись з даного питання до Маріупольської міської ради від його імені ОСОБА_1. Відтак, на думку відповідача, не можна сприймати подання заяви не уповноваженою на те особою від позивача, та, як наслідок вважати наявним та належним повідомленням орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладання договору на новий строк.

Відповідач наголошує, що листом від 03.04.2018 № 1052/1 комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» повідомило, що у зв'язку з виробничою необхідністю просить не подовжувати договрі оренди земельної ділянки укладений з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Ванга» за адресою: м. Маріуполь, вул. М.Мазая, 1, площею 0,1136га.

У судовому засіданні 16.10.2018 представник позивача заявив, що заяву про збільшення позовних вимог не підтримує, просить вважати її неподаною та повернути. Судом відкладено розгляд вказаної заяви до наступного судового засідання. Оголошено перерву у судовому засіданні до 30.10.2018.

17.10.2018 через канцелярію суду від представника позивача надійшла письмова заява, в якій останній просить вважати заяву про збільшення позовних вимог не поданою (відкликаною) та повернути її із доданими документами на підставі ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 30.10.2018 розглянуто вищезазначену заяву позивача та задоволено, про що винесено відповідну ухвалу.

Також ухвалою суду від 30.10.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/1400/18 та призначено розгляд справи по суті на 12.11.2018.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

25.12.2007 Маріупольською міською радою було прийнято рішення № 5/17-3257 «Про надання земельної ділянки по вул. Макара Мазая в Іллічівському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга», відповідно до п. 1 якого затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання із земель запасу житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер :03:001:0128 площею 0,1136 га для роздрібної торгівлі на ринку (розширення торгового комплексу) по вул. Макара Мазая, 1 в Іллічівському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга» ().

Також п. 3 вищезазначеного рішення встановлено земельний сервітут на частину земельної ділянки по вул. Макара Мазая, 1, яка знаходиться в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга», площею 0,0330 га з метою забезпечення безперешкодної експлуатації каналізаційних мереж комунальному підприємству «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

Крім того, зі змісту вказаного рішення вбачається, що частина земельної ділянки, що запроектована до відведення, площею 0,0330 га підпадає під охоронну зону каналізаційних мереж комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

17.03.2008 між Маріупольською міською радою (далі - орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга» (далі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець, згідно рішення Маріупольської міської ради від 25 грудня 2007 року №5/17-3257, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Макара Мазая, 1 (один) в Іллічівському районі міста Маріуполя.

Згідно п. 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,1136 га.

Відповідно до п. 3.1. договору договір укладено терміном на 10 (десять) років (до двадцять п'ятого грудня дві тисячі сімнадцятого року).

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.1. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки (без урахування коефіцієнту індексації на 2008 рік) становить: 66,73 грн/м2.

Відповідно до п. 4.3. договору орендна плата за землю (платіж) згідно вищезазначених рішень та Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» сплачується орендарем у грошовій формі до 01.01.2008 року - 2% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік); з 01.01.2008 року - 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок: № 0053 код 13050200, отримувач - місцевий бюджет Іллічівського району м. Маріуполя, ГУДКУ у Донецькій області, МФО 834016, .

Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 4.4. договору).

Згідно п. 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для роздрібної торгівлі на ринку (розширення торгового комплексу).

Відповідно до п. 8.1. договору орендодавець гарантує, що на момент укладення договору земельна ділянка в спорі, під забороною, арештом не перебуває. Існують обмеження щодо використання земельної ділянки згідно договору сервітуту, укладеному з комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» 10.12.2007 року, зареєстрованому у книзі реєстрації договорів сервітутів за № 232. Інші обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки та права третіх осіб стосовно неї відсутні.

Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку (п. 8.2. договору).

Згідно п. 9.2.10. договору орендар зобов'язаний звернутися до орендодавця за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Відповідно до п. 11.1. договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Згідно п. 11.3. договору дія договору припиняється у разі:

11.3.1. закінчення строку, на який його було укладено;

11.3.2. придбання орендарем земельної ділянки у власність;

11.3.3. викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

11.3.4. ліквідації юридичної особи-орендаря;

11.3.5. в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 11.4. договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

11.4.1. взаємною згодою сторін, складеної у письмовій формі;

11.4.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п. 13.2. договору цей договір набуває чинності на підставі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП «ЦДЗК».

Зазначений договір підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками, посвідчений 17.03.2008 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 683.

Також вищезазначений договір зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 04.08.162.00209 31.03.2008.

Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки від 31.03.2008 Маріупольською міською радою передано, а ТОВ «ВКФ «Ванга» прийнято в оренду земельну ділянку загальною площею 0,1136 га, кадастровий номер :03:001:0128, розташовану за адресою: по вул. Макара Мазая, 1 в Іллічівському районі м. Маріуполя.

Як вбачається з матеріалів справи, супровідним листом від 04.10.2017 за реєстраційним № 17-027-685/166-5 позивач звернувся до відповідача з пропозицією подовжити строк договору оренди земельної ділянки.

Листом № 23.3-74480 від 01.11.2017 відповідач повідомив заявника про те, що заяви від 04.10.2017, надані до Центру надання адміністративних послуг, за дорученням Маріупольського міського голови знаходяться на розгляді в управлінні земельних відносин Маріупольської міської ради.

В подальшому, листом № 1052/1 від 03.04.2018 КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» звернулося до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, в якому у зв'язку з виробничою необхідністю просило не подовжувати договір оренди земельної ділянки від 17.03.2008, укладений між Маріупольською міською радою та землекористувачем товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга» за адресою земельної ділянки: м. Маріуполь, Кальміуський район, вул. Макара Мазая, 1, загальною площею 0,1136га.

Пунктом 1 рішення Маріупольської міської ради від 25.04.2018 № 7/30-2730 «Про поновлення строку оренди земельних ділянок в Кальміуському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга»» відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки площею 0,1136 га (кадастровий номер :03:001:0128) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розширення торгового комплексу) по вул. Макара Мазая, 1, в Кальміуському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга» ().

Також п. 4.8. вищезазначеного рішення вирішено укласти договір земельного сервітуту з комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та зареєструвати його у встановленому порядку.

Посилаючись на незаконність рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7301-2730 від 27.09.2017 в частині відмови у поновленні строку оренди земельної ділянки площею 0,1136 га (кадастровий номер :03:001:0128) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розширення торгового комплексу) по вул. Макара Мазая, 1, в Кальміуському районі міста а також з огляду на те, що позивач продовжує користуватись земельною ділянкою та сплачувати орендну плату за користування землею, звернувся у встановлені договором оренди землі та чинним законодавством строки до відповідача з клопотанням поновити термін дії договору оренди землі, а також зважаючи на відсутність заперечень відповідача проти поновлення дії договору оренди землі, зроблених у передбачені законодавством строки та спосіб, позивач вважає наявними всі підстави для поновлення договору оренди землі на новий строк, з огляду на що звернувся із даним позовом до господарського суду Донецької області.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, суд звертає увагу на те, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Частиною 1 ст.626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини з найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано порядок поновлення договору оренди, який фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, згідно із частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах №912/1552/13 (3-161гс14) від 11.11.2014, №44/69 (3-520гс12) від 20.11.2012, від 25.02.2015 у справах № 6-219цс14 та № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справах № 6-3цс15 та №6-4цс15.

Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України № 161-XIV узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. За змістом згаданої статті Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Отже, частини 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: (а) перевіряє його на відповідність вимогам закону, (б) узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, (в) приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), (г) укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Крім того, під час вирішення спору щодо поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідно, зокрема, встановити наявність вчинення орендарем конклюдентних дій, а саме продовження користування носієм переважного права спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, які б свідчили про його намір скористатися переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 23.11.2016 по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016 по справі №3-312гс16, від 13.04.16 у справі №6-2027цс15.

Отже, приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі» дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але це може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди, але у будь-якому випадку з укладенням додаткової угоди.

Слід зауважити, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в частині 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в частині 6 - підстави поновлення договору оренди, у разі, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє протягом місяця після закінчення строку договору письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Позивач стверджує, що продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та сплачує орендну плату, заборгованість з орендної плати за земельну ділянку відсутня, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та податковими деклараціями з плати за землю за 2017 та 2018 роки. Факт належного виконання орендарем своїх обов'язків за договором оренди землі також не заперечується відповідачем по справі. В матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, з метою використання свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, у відповідності до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» 04.10.2017 звернувся до Маріупольської міської ради з метою продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 17.03.2008 у відповідності до п. 3.2. зазначеного договору та ст.33 Закону України «Про оренду землі», тобто за два місяці до спливу строку його дії.

Таким чином, орендар виконав усі вимоги, які до нього ставились законодавством про оренду землі щодо реалізації ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов'язки передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 10 років - до 25.12.2027.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі «Стреч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту п. 32-35 цього рішення, майном у значенні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції.

За обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства» вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 року відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №. 30985/96).

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, у зв'язку із чим суд дійшов висновку щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

До того ж, суд зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже зазначалось вище, строк дії договору оренди земельної ділянки від 17.03.2008 закінчився 25.12.2017.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, у встановлені законом строки, не надіслав позивачу лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення спірного договору оренди земельної ділянки у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Разом із цим, рішенням Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7/30-2730 «Про поновлення строку оренди земельних ділянок в Кальміуському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга», яким відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки площею 0,1136 га (кадастровий номер :03:001:0128) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розширення торгового комплексу) по вул. Макара Мазая, 1, в Кальміуському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга» ().

При цьому, як вбачається з тексту даного рішення, відповідачем не зазначено жодних підстав для відмови у поновленні спірного договору оренди, а лише зазначено про те, що частина спірної земельної ділянки площею 0,0330 га необхідна для експлуатації та обслуговування мереж каналізації комунальному підприємству «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

Суд зауважує, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що Маріупольською міською радою забезпечено використання земель територіальної громади на принципах раціональності та доцільності використання, з метою недопущення порушення прав територіальної громади. Крім того, згідно висновку до проекту рішення міської ради у зауваженнях постійної комісії з питань будівництва, архітектури та землекористування до проекту рішення міської ради «Про поновлення строку оренди земельних ділянок в Кальміуському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга» зазначено - «відмовити у подовженні договору оренди земельної ділянки площею 0,1136». Натомість, протягом розгляду даної справи вказані висновки не були надані.

Окремо суд зазначає, що у відзиві відповідач посилається на лист від 03.04.2018 №1052/1 комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» з проханням не подовжувати договір оренди земельної ділянки у зв'язку з виробничою необхідністю.

В силу положень ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 140 Конституції України Маріупольська міська рада як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

За приписами п.34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

З'ясувавши обставин справи та перевіривши їх доказами суд дійшов висновку, що спірне рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, проте не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося, у п. 8.1. договору зазначено, що існують обмеження щодо використання земельної ділянки згідно договору сервітуту, укладеному з комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» 10.12.2007 року, зареєстрованому у книзі реєстрації договорів сервітутів за №232.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Земельного кодексу України обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації.

Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.

Відповідно до ст. 401 Цивільного кодексу України сервітут - право користування чужим майном може бути встановлений щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

За приписами ст. 404 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Наразі, в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до Маріупольської міської ради з вимогою про встановлення сервітуту на всій площі спірної земельної ділянки або наданні її в оренду, а лист від 03.04.2018 №1052/1 неможливо розцінити як звернення до відповідача згідно приписів ст. 404 Цивільного кодексу України для встановлення сервітуту на всю площу спірної земельної ділянки.

Крім того, зазначене рішення прийнято з порушенням строку встановленого чинним законодавством, а саме після спливу місяця з моменту звернення позивача з відповідним про поновлення договору оренди земельної ділянки від 17.03.2008.

Отже, приймаючи оспорювань рішення, ухиляючись від визнання факту подовження договору оренди земельної ділянки, відповідач допустив порушення ст. 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за змістом якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги щодо скасування п. 1 рішення Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7-30/2730 «Про поновлення строку оренди земельних ділянок в Кальміуському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга».

Також суд вбачає за можливе задовольнити вимоги позивача про визнання договору оренди земельної ділянки №683 від 17.03.2008 поновленим.

При цьому суд зазначає, що позивач в позовній заяві просить суд викласти договір оренди в новій редакції, яка містить у собі умови, які первісно не були відображені у договорі оренди №683 від 17.03.2008.

Тому суд, в частині задоволення позову про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки № 667 від 21.03.2006р., визначає його поновленим за первісними умовами.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 178, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Ванга» до Маріупольської міської ради про скасування п. 1 рішення Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7-30/2730 та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки №683 від 17.03.2008 в редакції позивача - задовольнити частково.

Скасувати п. 1 рішення Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7-30/2730 «Про поновлення строку оренди земельних ділянок в Кальміуському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Ванга».

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки б/н від 17.03.2008, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Ванга» та Маріупольськюї міською радою, на той самий строк та на тих самих умовах, на той самий термін та на тих самих умовах в наступній редакції:

« 1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 25 грудня 2007 року №5/17-3257, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Макара Мазая, 1 (один) в Іллічівському районі міста Маріуполя.

2.ОБ'ЄКТ ОРЕНДИ

2.1. в оренду передається земельна ділянка площею 0,1136 га.:

(площа та якісні характеристики земель окремих категорій за їх складом та видами угідь - рілля, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження тощо)

2.2. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна: не має.

(перелік, характеристика і стан будинків, будівель, споруд та інших об'єктів),

а також об'єкти інфраструктури згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (перелік, характеристика і стан лінійних споруд інших об'єктів інфраструктури, у тому числі доріг, майданчиків з твердим покриттям тощо)

2.3. Земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню - не має.

2.4. Інших особливостей об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, не має.

3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

3.1. Договір укладено терміном на 20 (двадцять) років (до двадцять п'ятого грудня дві тисячі двадцять сьомого року).

3.2. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає

4. ОРЕНДНА ПЛАТА

4.1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (без урахування коефіцієнту індексації на 2008 рік) становить: 66,73 грн/м2.

4.2. Грошова оцінка земель м. Маріуполя затверджена рішенням Маріупольської міської ради №708 від 28.09.2000р. (зі змінами від 26.09.2003р. № 459) та посвідчується довідкою (витягом) встановленого зразку, що надається Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів.

4.3. Орендна плата за землю (платіж) згідно вищезазначених рішень та Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» сплачується орендарем у грошовій формі до 01.01.2008 року - 2% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік); з 01.01.2008 року - 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок: № 0053 код 13050200, отримувач - місцевий бюджет Іллічівського району м. Маріуполя, ГУДКУ у Донецькій області, МФО 834016, .

4.4. Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітній) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

4.5. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, Орендар зобов'язаний вносити орендну плату у новому розмірі зі дня індексації.

4.6. Орендодавець попереджує, що можлива зміна реквізитів рахунку, на який повинна вноситися орендна плата. Уточнення розрахункового рахунку є обов'язком Орендаря, для чого йому необхідно звернутись в фінансове управління Маріупольської міської ради.

4.7. За період зі дня прийняття рішення Маріупольської міської ради про виділення земельної ділянки до дня державної реєстрації цього договору орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем до бюджету у розмірі, передбаченим цим договором, без нарахування пені.

4.8. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням середньорічного індексу інфляції, який ураховується при проведенні індексації грошової оцінки земель згідно законодавства.

4.9. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- збільшення розміру грошової оцінки земельної ділянки;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

4.10. При сталих соціально-економічних і політичних умовах господарювання необхідність і умови коригування розмірів орендної плати сторонами розглядається один раз у два роки. У разі збільшення грошової оцінки Орендар зобов'язаний самостійно корегувати орендну плату згідно довідки про грошову оцінку земельної ділянки, наданої Маріупольським міським управлінням земельних ресурсів.

4.11. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожний день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, за кожний день прострочення.

5. УМОВИ ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

5.1. Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для роздрібної торгівлі на ринку (розширення торгового комплексу).

5.2. Умови збереження стану об'єкта оренди: Орендар зобов'язаний зберігати Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду згідно акту приймання-передачі земельної ділянки.

6. УМОВИ І СТРОКИ ПЕРЕДАЧІ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ В ОРЕНДУ

6.1. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням та узгодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

6.2. Підставою розроблення проекту землеустрою що до відведення земельної ділянки є: договір між замовником та виконавцем (розробником документації із землеустрою).

6.3. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов'язані з цим, покладаються на Орендаря.

6.4. Інших умов передачі земельної ділянки в оренду не має.

6.5. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п'яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі об'єкту оренди.

7. УМОВИ ПОВЕРНЕННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

7.1. Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

7.2. Орендодавець, у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується у судовому порядку.

7.3. Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

7.4. Поліпшення стану земельної ділянки, які проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавцем землі, та які неможливо відокремити без завдання шкоди земельній ділянці, відшкодуванню не підлягають.

7.5. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов'язань, передбачених цим договором.

7.6. Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

7.7. Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

8. ОБМЕЖЕННЯ (ОБТЯЖЕННЯ) ЩОДО ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

8.1. Орендодавець гарантує, що на момент укладення договору земельна ділянка в спорі, під забороною, арештом не перебуває. Існують обмеження щодо використання земельної ділянки згідно договору сервітуту, укладеному з комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» 10.12.2007 року, зареєстрованому у книзі реєстрації договорів сервітутів за № 232. Інші обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки та права третіх осіб стосовно неї відсутні.

8.2. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

9. ІНШІ ПРАВА ТА ОБОВ'ЯЗКИ СТОРІН

9.1. Права орендаря:

9.1.1. самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди;

9.1.2. за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та заклади, багаторічні насадження;

9.1.3. отримувати продукцію і доходи;

9.1.4. здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою Орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем;

9.1.5. за згодою Орендодавця, що повинна висловлюватися у вигляді рішення міської ради, передавати земельну ділянку або її частину у суборенду без зміни цільового призначення на підставі розробленої технічної документації із землеустрою;

9.1.6. переважного придбання у власність орендованої земельної ділянки у разі продажу цієї земельної ділянки згідно з законом;

9.1.7. користуватися на умовах платності та у відповідності з діючим порядком інженерними комунікаціями орендодавця з метою забезпечення належності господарської діяльності на орендованій земельної ділянці.

9.2. Орендар зобов'язаний:

9.2.1. приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

9.2.2. виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

9.2.3. дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

9.2.4. після отримання примірника договору оренди протягом 30 днів сплатити до бюджету орендну плату за земельну ділянку у розмірі, передбаченому договором, за період з дня прийняття цього рішення до дня державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (без нарахування пені);

9.2.5. у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки надати копію договору відповідному органу державної податкової служби;

9.2.6. використовувати земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у договорі і згідно з цільовим призначенням, з дотримання режиму використання земель;

9.2.7. оформити в інсекції держархбудконтролю головного управління архітектури та містобудування міської ради дозвіл на виконання будівельних робіт та здати закінчений будівництвом об'єкт в експлуатацію;

9.2.8. почати будівництво об'єкта не пізніше чим за 2 (два) роки зі дня прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування та закінчити будівництво у термін, не перевищуючий 1 (одного) календарного року після закінчення нормативного строку будівництва, зазначеного у проектній документації;

9.2.9. після введення об'єкта будівництва в експлуатацію та отримання акта комісії, орендар зобов'язаний у тижневий термін отримати нову довідку про грошову оцінку земельної ділянки, перераховану з урахуванням коефіцієнта використання;

9.2.10. звернутись до орендодавця за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає;

9.2.11. відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату;

9.2.12. щоквартально у термін до 20 числа місяця, що йде за звітним кварталом надавати у Маріупольське фінансове управління копії платіжних документів, що підтверджують сплату до бюджету орендної плати за землю;

9.2.13. самостійно коригувати орендну плату за землю у разі зміни грошової оцінки або її індексації;

9.2.14. у місячний термін з моменту опублікування коефіцієнту індексації одержати довідку Маріупольського міського управління земельних ресурсів про індексування розміру грошової оцінки орендуючої земельної ділянки і її копію надавати у податкову інспекцію за місцем обліку.

9.2.15. у випадку реорганізації підприємства (орендаря), надати інформацію щодо реорганізації юридичної особи, що є правонаступником орендаря, до Маріупольської міської ради, Маріупольського міського управління земельних ресурсів, Маріупольского відділу Донецького регіонального центру державного земельного кадастру, податкової інспекції нотаріально посвідчені відповідні документи, а саме:

- копію довідки про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організації України;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію.

9.2.16. дотримання положень законодавства у галузі карантину рослин, інших актів законодавства у галузі захисту навколишнього середовища.

9.3. Права Орендодавця:

9.3.1. Вимагати від Орендаря:

9.3.1.1. використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

9.3.1.2. дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

9.3.1.3. дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисної зони, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

9.3.1.4. своєчасної сплати орендної плати;

9.3.1.5. вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки для контролю за додержанням умов договору оренди.

9.4. Обов'язки Орендодавця:

9.4.1. передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

9.4.2. при передачі земельної ділянки в оренду забезпечити відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки

9.4.3. не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

10. ІНШІ УМОВИ

10.1. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе Орендар.

10.2. Згідно з цим договором об'єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

11. ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ І ПРИПИНЕННЯ ЙОГО ДІЇ

11.1. Зміна умов договору оренди землі здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

11.2. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

11.3. Дія договору припиняється у разі:

11.3.1. закінчення строку, на який його було укладено;

11.3.2. придбання орендарем земельної ділянки у власність;

11.3.3. викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

11.3.4. ліквідації юридичної особи-орендаря;

11.3.5. в інших випадках, передбачених законом.

11.4. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

11.4.1. взаємною згодою сторін, складеної у письмовій формі;

11.4.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом

11.5. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за ініціативою Орендодавця, лише у разі, коли земельна ділянка надана в Оренду, необхідна для суспільних потреб, тобто:

11.5.1. під будівлі та споруди органів державної влади та органів місцевого самоврядування;

11.5.2. під будівлі та споруди та інші виробничі об'єкти державної власності;

11.5.3. під об'єкти природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

11.5.4. оборони та національної безпеки;

11.5.5. під будівництво та обслуговування лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, газопроводів, водопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, нафто- і газових терміналів, електростанцій тощо);

11.5.6. під розміщення дипломатичних та прирівняних до них представництв іноземних держав та міжнародних організацій;

11.5.7. під міські парки, майданчики відпочинку ті інші об'єкти загального користування, необхідні для обслуговування населення.

11.6. У вказаних в п. 11.5. випадках Орендодавець повинен не пізніше ніж за 2 місяці попередити Орендаря про розірвання договору.

11.7. В інших випадках розірвання договору оренди землі в односторонньому випадку не допускається.

11.8. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

12. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН ЗА НЕВИКОНАННЯ АБО НЕНАЛЕЖНЕ ВИКОНАННЯ ДОГОВОРУ

12.1. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

12.2. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

13. ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

13.1. Зміст ст.ст. 12,93,124 Земельного кодексу України сторонам договору роз'яснено.

13.2. Цей договір набуває чинності на підставі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП «ЦДЗК».

13.3. Цей договір укладено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендаря, другий -- в управлінні земельних ресурсів м. Маріуполя Донецької області.

13.4. Невід'ємними частинами договору є:

- план або схема земельної ділянки;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об'єкта оренди;

- проект землеустрою що до відведення земельної ділянки або проект землеустрою з обстеження меж земельної ділянки у випадках передбачених законом.».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Маріупольської міської ради (87501, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок № 70, код ЄДРПОУ - 33852448) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Ванга» (87531, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця М. Мазая, будинок №1; код ЄДРПОУ -21986070) судовий збір в сумі 3 524,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 19.11.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2018.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Ванга» (87531, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця М. Мазая, будинок №1; код ЄДРПОУ -21986070)

Відповідач: Маріупольська міська рада (87501, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок № 70, код ЄДРПОУ - 33852448)

Суддя С.М. Фурсова