ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.12.2018

Справа № 910/12473/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУС-СВ»

до                     товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДЕРМЕЙСТЕР»

про                     стягнення 13 792,64 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «МОДУС-СВ» до товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДЕРМЕЙСТЕР» про стягнення за договором поставки товару № 1013ОП від 27.03.2017 59 114,40 грн., з яких: 45 321,76 грн. боргу, 11 093,83 грн. пені, 1 741,33 грн. інфляційних втрат, 957,48 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов’язку щодо оплати за поставлений позивачем товар.

Суд своєю ухвалою від 21.09.2018 відкрив провадження у справі № 910/12473/18 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 13 792,64 грн., з яких: 11 093,83 грн. пені, 1 741,33 грн. інфляційних втрат, 957,48 грн. 3% річних. Таким чином предметом розгляду у справі є стягнення 13 792,64 грн. Суд не розглядає вимоги про стягнення з відповідача 45 321,76 грн. боргу.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

27.03.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «МОДУС-СВ» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ГУДЕРМЕЙСТЕР» (покупець) уклали договір поставки № 1013ОП (далі – Договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов’язується у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність покупця нержавіючий металопрокат (надалі - металопрокат), асортимент, кількість і ціна якого вказується у специфікації/ях та/або в рахунках на оплату, що є невід’ємною частиною даного Договору, а покупець зобов’язаний прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених Договором.

Умовами Договору (п. 2.2) визначено, що поставка товару здійснюється у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів «ІНКОТЕРМС 2010», на умовах ЕХW, якщо інше не зазначено сторонами у специфікації.

Пунктом 3.3 Договору передбачено проведення розрахунків за отриманий товар протягом 30-ти календарних днів після отримання товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 100 % вартості поставленого товару.

Згідно з п 2.5 Договору, право власності і ризик загибелі та/або пошкодження товару переходить до покупця з моменту передачі-прийому товару в пункті поставки і засвідчується підписанням сторонами видаткової накладної. Дата отримання партії товару покупцем вказується у накладній.

За видатковою накладною № 01768 від 15.02.2018 постачальник передав покупцю металопрокат в кількості 1,246 тонн на суму 75 321,76 грн.

Згідно з умовами Договору відповідач повинен був сплатити за товар до 20.03.2018.

Відповідач сплатив 25.05.2018 - 20 000,00 грн., 27.08.2018 - 10 000,00 грн.

Залишок заборгованості у розмірі 45 321,76 грн. відповідач сплатив після звернення позивача з позовом до суду.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт порушення відповідачем зобов’язань за Договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1. Договору передбачено зобов’язання покупця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виконання грошового зобов’язання за кожен день такого прострочення.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 10 022,57 грн. пені (4 630,74 грн. (з суми 75 321,76 грн. за період з 21.03.2018 до 25.05.2018) + 4 913,78 грн. (з суми 55 321,76 грн. за період з 26.05.2018 до 27.08.2018) + 478,05 грн. (з суми 45 321,76 грн. за період з 28.08.2018 до 07.09.2018). Суд відмовляє у стягненні 1 071,26 грн. пені.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 215,32 грн. інфляційних втрат (602,57 грн. (75 321,76 грн.* 1.008%) – 387,25 грн. (55 321,76 грн.*0,993%) та 876,99 грн. трьох процентів річних. Суд відмовляє у стягненні 1 526,01 грн. інфляційних втрат та 80,49 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) в частині стягнення 10 022,57 грн. пені, 215,32 грн. інфляційних втрат та 876,99 грн. трьох процентів річних, а загалом 11 114,88 грн. Суд відмовляє в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача з вимог про стягнення 11 114,88 грн. В іншій частині судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУС-СВ» до товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДЕРМЕЙСТЕР».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДЕРМЕЙСТЕР» (вул. Михайлівська, 22-б, м. Київ, 01001, код 40649105) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУС-СВ» (вул. Екскаваторна, 24, м. Київ, 03680, код 38746814) 10 022,57 грн. пені, 215,32 грн. інфляційних втрат, 876,99 грн. трьох процентів річних, 1 419,91 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя                                                                                                     С. А. Ковтун