СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Справа № 905/847/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1М на підставі довіреності від 29.01.2018р. №16;

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", м. Краматорськ, (вх.№641 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. у справі №905/847/18 (суддя Курило Г.Є., ухвалене в м.Харків о 12:38год., повний текст рішення складено - 03.09.2018р.)

за позовом: Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", м. Краматорськ

про стягнення штрафу у сумі 57065,93грн.

ВСТАНОВИЛА:

08.05.2018р. Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" штраф в сумі 57065,93грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань в частині поетапної оплати купованої електроенергії за договором №3743/02 від 20.12.2006р., внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафних санкцій, встановлених пунктом 6.19. договору.

У відзиві на позовну заяву поданому до місцевого господарського суду 22.06.2018р. відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість розрахунку позовних вимог; вважав, що подані позивачем документи ставлять під сумнів, що в липні 2017 року ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі перебувало саме на поетапних розрахунках, а не подекадних; також відповідач зазначав, що в звітах про надходження коштів від відповідача за спірні періоди відрізняються суми фактичного надходження коштів, зазначених у цих звітах про надходження коштів та у розрахунку штрафу за відповідний період.

Разом з тим, 30.07.2018р. відповідачем було подано до місцевого господарського суду додаткові пояснення, в яких відповідач зазначав, що перевіривши розрахунки штрафів, здійснених ДП Енергоринок, визнав, що дані розрахунки є арифметично вірними. Разом з тим, відповідач зазначав, що головною причиною неналежного виконання ним своїх зобовязань щодо здійснення оплати за спірним договором купівлі-продажу електроенергії є обставини, які утворились не внаслідок його власної господарської діяльності та недбалого, нераціонального господарювання, а в силу обєктивних, незалежних від відповідача обставин, передбачити чи попередити які боржник був не в змозі, адже їх виникнення не залежало від волі останнього, такими обставинами є: систематичне порушення умов розрахунків за спожиту електричну енергію споживачами та зменшення надходжень грошових коштів на рахунок від підприємств-споживачів; неможливість стягнення відповідачем заборгованості з боржників, які є державними підприємствами та підприємства, які мають екологічну броню; надання судами відстрочки та розстрочки виконання рішень зі стягнення заборгованості на користь ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі, встановлення мораторію на здійснення примусового виконання рішень зі стягнення заборгованості з теплопостачальних та теплогенергуючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, внесених до відповідного реєстру тощо; за таких підстав вважає, що правові підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу за прострочку поетапних платежів в липні, вересні-листопаді 2017 року за відсутності його вини відсутні.

Крім того, 30.07.2018р. відповідачем було подано до місцевого господарського суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх.№ 15818/18), в якому він зазначав, що підставою неналежного виконання зобовязання є виняткові обставини, які утворились в силу обєктивних, незалежних від нього обставин, передбачити чи попередити які боржник не міг, у звязку із чим, просив суд зменшити розмір штрафу на 90% від заявленого позивачем.

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. у справі №905/847/18 позовні вимоги Державного підприємства "Енергоринок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" про стягнення штрафу в сумі 57065,93грн. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" на користь Державного підприємства "Енергоринок" штраф в сумі 39946,15грн., та судовий збір в сумі 1762,00грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідні висновки місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовних вимог мотивовані тим, що за результатами оцінки наданих сторонами доказів у сукупності із обєктивними обставинами складної ситуації у державі та економічного її становища, час прострочення, систематичне погашення суми боргу, загальний розмір нарахованих сум відповідно до пункту 6.19 договору, враховуючи положення статті 129 Конституції України, та обставини, на які посилався відповідач в клопотання про зменшення розмірі штрафних санкцій, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність виняткових обставин у правовідносинах між енергопостачальними компаніями - суб'єктами оптового ринку електричної енергії України, які є підставою для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, а саме від розміру заявленого позивачем на 30%, тобто до 39946,15грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд змінити рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. у справі №905/847/18 в частині стягнення 39946,15грн. штрафу, зменшити розмір штрафу на 90% від заявленого позивачем, тобто до 5706,59грн.; судовий збір за подання апеляційного скарги покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було повно, всебічно та обєктивно досліджено усіх доказів наданих сторонами в обґрунтування свої вимог та заперечень, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав лише для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій лише на 30%.

Указом Президента України від 29.12.2017р. №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", крім іншого, постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018р. №295/2018 "Про переведення суддів" переведено суддів Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в газеті "Голос України" (№185 (6940) від 03.10.2018р.) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018р.

26.10.2018р. до Східного апеляційного господарського суду надійшла справа №905/847/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2018р. визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р. прийнято справу №905/847/18 до провадження Східного апеляційного господарського суду, розгляд призначено на 05.12.2018р.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2018р. визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2018р. задоволено заяву судді Геза Т.Д. про самовідвід у справі №905/847/18; матеріали справи №905/847/18 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2018р. у звязку із заявленим самовідводом судді Гези Т.Д. для розгляду справи №905/847/18 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

30.11.2018р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1732), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. у справі №905/847/18 залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2018р. у звязку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О. для розгляду справи №905/847/18 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 05.12.2018р. представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. у справі №905/847/18 залишити без змін.

У судове засідання Східного апеляційного господарського суду 05.12.2018р. представник апелянта не з'явився.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Островського, 8) копія ухвали від 29.10.2018р. була отримана апелянтом 06.11.2018р., що підтверджується повернутим повідомленням про вручення поштового відправленням (т.1 а.с.253).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення апелянта про час, дату та місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р. було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 30.10.2018р. (http://reestr.court.gov.ua/Review/77430552), а тому скаржник міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Таким чином, апелянт не був позбавлений об'єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги, користуючись засобами поштового зв'язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористався.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги, зважаючи на належне повідомлення апелянта про час та місце розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне .

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.12.2006р. між Державним підприємством Енергоринок (надалі - ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сервіс-Інвест (на даний час - Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі та надалі за договором - ЕК) було укладено договір №3743/02 (надалі договір №3743/02 т. 1 а.с.13-26), відповідно до умов якого ДПЕ зобовязався продавати, а ЕК зобовязався купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов даного договору (п.2.1 договору №3743/02).

Відповідно до пункту 3.1 договору №3743/02, сторони визнають свої зобовязання за ДЧОРЕ (договір між члена Оптового ринку електричної енергії України) і додатками до ДЧОРЕ, що є його невідємними частинами, та керуються його положеннями при виконанні цього договору.

За змістом пункту 3.2 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №11290/01 від 09.06.2015р. до договору №3743/02 т.1 а.с.28-30), ДПЕ продає, а ЕК купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, визначених в ОСОБА_1 розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності (додаток №4 до цього Договору) та в точках обліку різниці перетоків електричної енергії, в обсягах, які визначаються згідно з розділом 4 Договору. Точки обліку електричної енергії наведені у додатку №1 до договору Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку, а перелік точок обліку різниці перетоків електричної енергії, затверджується Міністерством енергетики та вугільної промисловості України. Право власності на електричну енергію, яка постачається за цим договором, переходить від ДПЕ до ЕК в момент передачі електричної енергії в точках поставки та в точках обліку різниці перетоків електричної енергії.

Пунктом 3.5 договору №3743/02 передбачено, що вартість електроенергії, купленої ЕК у ДПЕ у розрахунковому місяці, визначається у відповідності до Правил ОРЕ за середньозваженою ціною та фактичними обсягами отриманої ЕК електроенергії.

Відповідно до пункту 4.1 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №11290/01 від 09.06.2015р. до договору №3743/02 т.1 а.с.28-30), ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензійної діяльності ЕК, що розташована на контрольованій території. При цьому, повідомлення про замовлення добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надаються ЕК виключно стосовно контрольованої території.

Повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надається ЕК до ДПЕ факсимільним звязком за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК, згідно абзацу 3 пункту 4.1.1 договору. Оригінал наданого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом 3 діб. В повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обовязково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт-год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії розраховується за встановленою НКРЕ прогнозною оптовою ринковою ціною з урахуванням встановленої НКРЕ суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у звязку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. Розмір оплати по декадах або етапах визначається відповідно до пункту 6.3 або пунктів 6.14-6.18 цього договору. В разі визначення оплати за пунктами 6.14-6.18 цього договору в повідомленні у графі останнього етапу розмір оплати записується словами по факту.

Пунктом 4.15 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №4683/01 від 30.04.2008р. до договору №3743/02 т.1 а.с.31-32) в разі необхідності ЕК може скоригувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення коригування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним звязком скориговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до пункту 4.1.1 цього договору. Оригінал скорегованого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб. Сумарна за місяць вартість скорегованого замовленого обсягу купівлі електроенергії розраховується за встановленою НКРЕ прогнозною оптовою ринковою ціною з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно з постановою НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для корегування платежу ЕК у звязку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. Скореговане повідомлення отримане ДПЕ після 15 числа розрахункового місяця, не реєструється і не розглядається.

За умовами пунктів 4.15.1 та 4.15.2 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №4683/01 від 30.04.2008р. до договору №3743/02 т.1 а.с.31-32), при здійсненні ЕК перерахування коштів за куповану в ДПЕ електроенергію відповідно до пунктів 6.14-6.18 розміри оплат за етапи до 15 (включно) числа розрахункового місяця не корегуються. Корегуються розміри оплат за етапи, наступні після 15 числа розрахункового місяця. При цьому різниця між скорегованою сумарною оплатою вартості етапів до 15 (включно) числа розрахункового місяця та сумарною оплатою вартості етапів до 15 (включно) числа розрахункового місяця враховується в першому етапі після 15 числа розрахункового місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов пунктів 4.1 та 4.15 договору №3743/02 відповідачем було надіслано позивачу наступні повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії:

- повідомлення №07/17 від 30.06.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у липні 2017 року обсягом 569000000кВт/год, вартістю 752793734,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 37639687,00грн., 2-й 90335248,00грн., 3-й 150558747,00 грн., 4-й 112919060,00 грн., 5-й 150558747,00 грн., 6-й 135502872,00 грн., 7-й 75279373,00грн.) (т.1 а.с.36);

- повідомлення №07/17-2 від 15.07.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у липні 2017 року (скореговане) обсягом 602000000кВт/год, вартістю 797862494,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 37639687,00грн., 2-й 90335248,00грн., 3-й 150558747,00 грн., 4-й 112919060,00 грн., 5-й 183008254,00 грн., 6-й 143615249,00 грн., 7-й 79786249,00грн.) (т.1 а.с.37);

- повідомлення №09/17 від 31.08.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у вересні 2017 року обсягом 578792300кВт/год, вартістю 764705078,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 38235254,00грн., 2-й 91764609,00грн., 3-й 152941016,00 грн., 4-й 114705762,00 грн., 5-й 152941016,00грн., 6-й 137646914,00грн., 7-й 76470507,00грн.) (т.1 а.с.38);

- повідомлення №09/17-2 від 15.09.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у вересні 2017 року (скореговане) обсягом 593000000кВт/год, вартістю 784108818,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 38235254,00грн., 2-й 91764609,00грн., 3-й 152941016,00 грн., 4-й 114705762,00 грн., 5-й 166911708,00 грн., 6-й 141139587,00 грн., 7-й 78410882,00грн.) (т.1 а.с.39);

- повідомлення №10/17 від 30.09.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у жовтні 2017 року обсягом 565878300кВт/год, вартістю 751262562,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 37563128,00грн., 2-й 90151507,00грн., 3-й 150252512,00грн., 4-й 112689384,00грн., 5-й 150252512,00грн., 6-й 135227261,00грн., 7-й 75126258,00грн.) (т.1 а.с.40);

- повідомлення №10/17-2 від 13.10.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у жовтні 2017 року (скореговане) обсягом 600100000кВт/год, вартістю 797999822,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 37563128,00грн., 2-й 90151507,00грн., 3-й 150252512,00 грн., 4-й 112689384,00 грн., 5-й 183903340,00грн., 6-й 143639968,00грн., 7-й 79799983,00грн.) (т.1 а.с.41);

- повідомлення №11/17 від 31.10.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у листопаді 2017 року обсягом 581778273кВт/год, вартістю 773358925,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 38667946,00грн., 2-й 92803071,00грн., 3-й 154671785,00 грн., 4-й 116003839,00грн., 5-й 154671785,00грн., 6-й 139204607,00грн., 7-й 77335892,00грн.) (т.1 а.с.42);

- повідомлення №11/17-2 від 15.11.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у листопаді 2017 року (скореговане) обсягом 610000000кВт/год, вартістю 811901902,00грн. (встановлені етапи оплати: 1-й 38667946,00грн., 2-й 92803071,00грн., 3-й 154671785,00грн., 4-й 116003839,00 грн., 5-й 182422728,00грн., 6-й 146142342,00грн., 7-й 81190191,00грн.) (т.1 а.с.43).

Пунктом 6.13 договору №3743/02 сторони погодили, що у разі відсутності простроченої заборгованості ЕК перед ДПЕ (з урахуванням договору реструктуризації заборгованості), та якщо ЕК впродовж двох розрахункових місяців здійснює повну поточну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий місяць шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ, то після внесення НКРЕ відповідних змін до алгоритму ОРЕ, вступає в силу особливий порядок розрахунків відповідно до постанови НКРЕ. При цьому дія пунктів 6.2 та 6.3 цього договору призупиняється і вступають в дію пункти 6.14 -6.20 цього договору.

Пунктом 6.14 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №4306/02 від 22.11.2007р. до договору №3743/02 т.1 а.с.33-34) встановлено, що першу частку оплати за розрахунковий місяць ЕК зобовязується здійснити до 12-00 годин першого числа розрахункового місяця в розмірі не меншому 5% вартості електроенергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору на розрахунковий місяць, з урахуванням розміру ПДВ. Якщо 1-е число припадає на вихідний день, то відповідну частку оплати ЕК зобовязується здійснити в перший банківський день, що слідує за ним. Подальша оплата здійснюється ЕК в межах наступних етапів: (ІІ) з 02 до 05 (включно) числа розрахункового місяця сума платежу повинна бути не меншою 12% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; (ІІІ) з 06 до 10 (включно) числа розрахункового місяця сума платежу повинна бути не меншою 20% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; (ІV) з 11 до 15 (включно) числа розрахункового місяця сума платежу повинна бути не меншою 15% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до пункту 4.1.1 цього договору; (V) з 16 до 20 (включно) числа розрахункового місяця сума платежу повинна бути не меншою 20% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до пункту 4.1.1 цього договору; (VІ) з 21 до 25 (включно) числа розрахункового місяця сума платежу повинна бути не меншою 18% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до пункту 4.1.1 цього договору. Поетапна оплата здійснюється ЕК кожного банківського дня таким чином, щоб сумарна з початку місяця оплата складала суму не меншу вартості купованої з початку місяця електроенергії.

Пунктом 6.14.1 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №4306/02 від 22.11.2007р. до договору №3743/02 т.1 а.с.33-34) визначено, що в разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за етапи, наступні після 15 числа розрахункового місяця визначаються відповідно до пункту 4.15.2 цього договору.

Згідно пункту 6.15 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №4306/02 від 22.11.2007р. до договору №3743/02 т.1 а.с.33-34) ДПЕ 27-го числа розрахункового місяця надає ЕК електронною поштою розраховану вартість (без ПДВ) фактичного обсягу електричної енергії, купленої ЕК у ДПЕ з 1-го по 24-е число включно розрахункового місяця. Вартість електричної енергії визначається ДПЕ як сума щоденних вартостей, які розраховані за погодинними цінами відповідно до Правил ОРЕ.

ЕК на підставі одержаних даних, відповідно до п.6.15 цього договору розраховує суму 7-го поетапного платежу з урахуванням ПДВ таким чином, щоб сумарна по всіх 7-и етапах оплата ЕК впродовж розрахункового місяця за куплену у ДПЕ електричну енергію відповідала очікуваній вартості електричної енергії, купленої ЕК у ДПЕ в розрахунковому місяці, з урахуванням ПДВ. До 28-го (включно) числа розрахункового місяця ЕК здійснює 7-й поетапний платіж, згідно п.6.16 договору у редакції додаткової угоди №4306/02 від 22.11.2007р. до нього.

Розмір оплати Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" за куповану у Державного підприємства "Енергоринок" електроенергію, відповідно до умов пункту 6.14. договору, за липень, вересень, жовтень, листопад 2017року підтверджується наявними в матеріалах справи звітами про надходження коштів від ТОВ "ДТЕК Високовольтні мережі" на рахунок ДП "Енергоринок" з розшифровкою платіжних доручень поетапно за відповідний період (т.1 а.с.44-51).

Як зазначає позивач, сума проведеної відповідачем оплати за II етап липня 2017р., ІІ етап вересня 2017р., IV етап вересня 2017р., V етап вересня 2017р., V етап жовтня 2017р., ІІ етап листопада 2017р., IV етап листопада 2017р., V етап листопада 2017р., VI етап листопада 2017р., була менше за передбачену відповідно до умов пункту 6.14 та розмір недостатньої суми становить (з урахуванням податку на додану вартість):

- 32000044,85грн. за ІІ етап липня 2017 року;

- 4018346,25грн. за II етап вересня 2017 року;

- 5361951,76грн. за IV етап вересня 2017 року;

- 9739769,57грн. за V етап вересня 2017 року;

- 127483917,33грн. за V етап жовтня 2017 року;

- 10093898,04грн. за II етап листопада 2017 року;

- 114088644,16грн. за IV етап листопада 2017 року;

- 148170057,71грн. за V етап листопада 2017 року;

- 119702682,23грн. за VI етап листопада 2017 року.

Вищенаведені суми, за поясненнями позивача поданими до місцевого господарського суду, нараховано наростаючим підсумком, що включає суми попередніх етапів, а також з урахуванням пункту 7.2.7 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №6032/03 від 15.02.2010р. до договору №3743/02 т.1 а.с.118), тобто виходячи з вартості фактичного обсягу електричної енергії, що перевищує вартість замовленого обсягу за відповідний період. Усі показники прийнято з додаванням 4-х банківських днів передбачених договором.

Пунктом 6.19 договору №3743/02 сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК оплати згідно з пунктом 6.14 цього договору, ДПЕ через 1 банківський день після закінчення відповідного етапу може виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,01% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни поетапної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.14 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено на адресу відповідача:

- претензію №07/17-1146 від 11.09.2017 (вих.№07/26-10578) про сплату штрафу на загальну суму 3200,00грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію ІІ етапу липня 2017р. (т.1 а.с.53);

- претензію №09/17-1172 від 30.10.2017 (вих.№07/26-12545) про сплату штрафу на загальну суму 1912,01грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію ІІ, ІV, V етапів вересня 2017р. (т.1 а.с.55);

- претензія №10/17-1182 від 30.11.2017 (вих.№07/26-14077) про сплату штрафу на загальну суму 12748,39грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію V етапу жовтня 2017р. (т.1 а.с.57);

- претензія №07/17-1194 від 28.12.2017 (вих.№07/26-15525) про сплату штрафу на загальну суму 39205,53грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію ІІ, ІV, V, VІ етапів листопада 2017р.(т.1 а.с.59).

Таким чином, загальна сума штрафу за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію відповідно до направлених позивачем претензій становила 57065,93грн.

Факт відправки на адресу відповідача та отримання даних претензій відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення у цінні листи, списками відправки цінних листів по Україні з фіскальними чеками та повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.1 а.с.61-69).

У звязку з тим, що відповіді на вказані претензії відповідачем надано не було, 08.05.2018р. Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" штраф в сумі 57065,93грн. (т.1 а.с.3-93).

У відзиві на позовну заяву поданому до місцевого господарського суду 22.06.2018р. відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість розрахунку позовних вимог; вважав, що подані позивачем документи ставлять під сумнів, що в липні 2017 року ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі перебувало саме на поетапних розрахунках, а не подекадних; також відповідач зазначав, що в звітах про надходження коштів від відповідача за спірні періоди відрізняються суми фактичного надходження коштів, зазначених у цих звітах про надходження коштів та у розрахунку штрафу за відповідний період (т.1 а.с.102-103).

30.07.2018р. відповідачем було подано до місцевого господарського суду додаткові пояснення, в яких відповідач зазначав, що перевіривши розрахунки штрафів, здійснених ДП Енергоринок, визнав, що дані розрахунки є арифметично вірними. Разом з тим, відповідач зазначав, що головною причиною неналежного виконання ним своїх зобовязань щодо здійснення оплати за спірним договором купівлі-продажу електроенергії є обставини, які утворились не внаслідок його власної господарської діяльності та недбалого, нераціонального господарювання, а в силу обєктивних, незалежних від відповідача обставин, передбачити чи попередити які боржник був не в змозі, адже їх виникнення не залежало від волі останнього, такими обставинами є: систематичне порушення умов розрахунків за спожиту електричну енергію споживачами та зменшення надходжень грошових коштів на рахунок від підприємств-споживачів; неможливість стягнення відповідачем заборгованості з боржників, які є державними підприємствами та підприємства, які мають екологічну броню; надання судами відстрочки та розстрочки виконання рішень зі стягнення заборгованості на користь ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі, встановлення мораторію на здійснення примусового виконання рішень зі стягнення заборгованості з теплопостачальних та теплогенергуючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, внесених до відповідного реєстру тощо; за таких підстав вважає, що правові підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу за прострочку поетапних платежів в липні, вересні-листопаді 2017 року за відсутності його вини відсутні (т.1 а.с.147-150).

Крім того, 30.07.2018р. відповідачем було подано до місцевого господарського суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх.№ 15818/18), в якому він зазначав, що підставою неналежного виконання зобовязання є виняткові обставини, які утворились в силу обєктивних, незалежних від нього обставин, передбачити чи попередити які боржник не міг, у звязку із чим, просив суд зменшити розмір штрафу на 90% від заявленого позивачем (т.1 а.с.184-191).

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. позовні вимоги Державного підприємства "Енергоринок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" про стягнення штрафу в сумі 57065,93грн. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" на користь Державного підприємства "Енергоринок" штраф в сумі 39946,15грн., та судовий збір в сумі 1762,00грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено, з підстав викладених вище (т.1 а.с.226-232).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що за загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязок.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 526 та 530 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються Законом України Про електроенергетику та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно приписів статей 275 та 276 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання (стаття 611 Цивільного кодексу України ) .

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Згідно статей 546 та 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як було зазначено вище, пунктом 6.19 договору №3743/02 сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК оплати згідно з пунктом 6.14 цього договору, ДПЕ через 1 банківський день після закінчення відповідного етапу може виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,01% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни поетапної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.14 цього договору.

Судова колегія погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, що підставою застосування до відповідача відповідальності, яка передбачена вищевказаним положенням договору є факт порушення термінів поетапної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.14.

З наявної в матеріалах справи довідки про поетапні порушення за куповану електроенергію за останні 365 днів, що передують 05.07.2017р., вбачається порушення відповідачем термінів поетапної оплати більше 3 разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення умов пункту 6.14 договору.

Також, пункт 6.14 договору №3743/02, в свою чергу, визначає обовязок відповідача здійснити оплату, зокрема, ІІ етапу - з 02 по 05 число розрахункового місяця, у сумі не меншою 12% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; ІV етапу з 11 по 15 число розрахункового місяця, у сумі не меншою 15% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; V етапу з 16 по 20 число розрахункового місяця, у сумі не меншою 20% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; VI етапу з 21 по 25 число розрахункового місяця, у сумі не меншою 18% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору.

Відповідно до пункту 4.1.1 договору №3743/02, замовлення місячного обсягу купівлі електроенергії відбувається шляхом надання відповідачем позивачу повідомлення на це, в якому зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт*год) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Розмір оплати, зокрема, по етапах, визначається відповідно до пунктів 6.14-6.18 договору.

З огляду на вищевикладене, зі змісту укладеного між сторонами договору, з урахуванням додаткових угод укладених до нього, не вбачається визначення обовязку внесення поетапної оплати від розміру іншого ніж визначений у пункті 4.1.1 вищевизначеного договору, та не вбачається повязаність застосування цієї відповідальності з випадками, передбаченими пунктом 7.2.7 договору №3743/02 (в редакції додаткової угоди №6032/03 від 15.02.2010р. до договору №3743/02 т.1 а.с.118), який в свою чергу, регулює порядок розрахунків (доплати різниці) у разі перевищення вартості фактичного обсягу від замовленого обсягу електроенергії.

Пункт 6.14 договору №3743/02 встановлено загальне правило здійснення поетапної оплати кожного банківського дня і таким чином, щоб сумарна з початку місяця оплата складала суму не меншу вартості купованої з початку місяця електроенергії. Проте, не встановлює строки та суму, що підлягає сплаті за кожний етап у сумарному визначенні.

Таким чином, порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в даному випадку полягає у нездійсненні оплати у встановлені пунктом 6.14 договору строки та розмірі, який обчислюється у відсотках для кожного з періодів від вартості, замовленої відповідно до пункту 4.1.1 договору №3743/02.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, станом на 30.06.2017р., на підставі повідомлення №07/17 від 30.06.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у липні 2017 року, вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії є 752793734,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Як свідчить повідомлення №07/17-2 від 15.07.2017 (скореговане) на замовлений обсяг купівлі-продажу електричної енергії в оптовому ринку електричної енергії України на липень 2017 року відповідачем було замовлено 602000000кВт*год вартістю 797862494,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Станом на 31.08.2017, на підставі повідомлення №09/17 від 31.08.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у вересні 2017року, вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії є 764705078,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Як свідчить повідомлення №09/17-2 від 15.09.2017р. (скореговане) на замовлений обсяг купівлі-продажу електричної енергії в оптовому ринку електричної енергії України на вересень 2017 року відповідачем було замовлено 593000000кВт*год вартістю 784108818,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Станом на 30.09.2017р., на підставі повідомлення №10/17 від 30.09.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у жовтні 2017 року, вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії є 751262562,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Як свідчить повідомлення №10/17-2 від 13.10.2017 (скореговане) на замовлений обсяг купівлі-продажу електричної енергії в оптовому ринку електричної енергії України на жовтень 2017 року відповідачем було замовлено 600100000кВт*год вартістю 797999822,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Станом на 31.10.2017р., на підставі повідомлення №11/17 від 31.10.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у листопаді 2017 року, вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії є 773358925,00грн. без урахування податку на додану вартість.

Як свідчить повідомлення №11/17-2 від 15.11.2017 (скореговане) на замовлений обсяг купівлі-продажу електричної енергії в оптовому ринку електричної енергії України на листопад 2017 року відповідачем було замовлено 610000000кВт*год вартістю 811901902,00грн. без урахування податку на додану вартість.

У звязку із цим, на виконання пункту 6.14 договору відповідач мав сплатити, з урахуванням положень пункту 4.15.2 договору в редакції додаткової угоди №4683/01 від 30.04.2008: до договору №3743/02 (т.1 а.с.31-32):

- за липень 2017 року з 02 по 05 липня 2017р. (ІІ етап) суму не меншу 12% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до пункту 4.1.1 договору (752793734,00грн.), що у грошовому еквіваленті становить 90335248,08грн.;

- за вересень 2017 року з 02 по 05 вересня 2017р. (ІІ етап) суму не меншу 12% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до п.4.1.1 договору (764705078,00грн.), що у грошовому еквіваленті становить 91764609,36 грн.; з 11 по 15 вересня 2017р. (IV етап) суму не меншу 15% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до пункту 4.1.1 договору (764705078,00грн), що у грошовому еквіваленті становить 114705761,70грн.; з 16 по 20 вересня 2017р. (V етап) суму не меншу 20% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до п.4.1.1 договору (784108818,00грн.), що у грошовому еквіваленті становить 166911708,80грн.;

- за жовтень 2017 року з 16 по 20 жовтня 2017р. (V етап) суму не меншу 20% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до пункту 4.1.1 договору (797999822,00грн.), що у грошовому еквіваленті становить 183903339,20грн.;

- за листопад 2017 року з 02 по 05 листопада 2017р. (ІІ етап) суму не меншу 12% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до пункту 4.1.1 договору (773358925,00грн.), що у грошовому еквіваленті становить 92803071,00грн.; з 11 по 15 листопада 2017р. (IV етап) суму не меншу 15% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до п.4.1.1 договору (773358925,00грн), що у грошовому еквіваленті становить 116003838,75грн.; з 16 по 20 листопада 2017р. (V етап) суму не меншу 20% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до п.4.1.1 договору (811901902,00грн.), що у грошовому еквіваленті становить 182422728,44грн.; з 21 по 25 листопада 2017р. (VІ етап) суму не меншу 18% вартості електричної енергії, замовленої відповідачем відповідно до п.4.1.1 договору (811901902,00грн.), що у грошовому еквіваленті становить 146142342,36грн.

Зі змісту доданих позивачем до позовної заяви звітів про надходження коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі на рахунок ДП Енергоринок з розшифровкою платіжних доручень за липень, вересень, жовтень, листопад 2017р. вбачається надходження коштів на користь позивача в рахунок оплати електричної енергії з урахуванням податку на додану вартість, зокрема:

- 04-05.07.28,02 грн.;

- 04-05.09.26,12 грн.;

- 11-15.09.28,32 грн.;

- 18-20.09.25,85 грн.;

- 17-19.10.2,70 грн.;

- 02-03.11.21,80 грн.;

- 13-15.11.21,56 грн.;

- 16-20.11.22,80 грн.;

- 21-24.11.20,84 грн. (т.1 а.с.44-51).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо не прийняття до уваги:

- оплат, проведених відповідачем - 04.07.2017р. на суму 3000000,00грн., на суму 14000000,00 грн., на суму 200000000,00 грн., на суму 200000000,00грн., з призначенням платежу: оплата за е.е., закуп. у ДП ЕР у червні 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ, оскільки вони не є оплатами спірного етапу липня 2017 року; (т.1 а.с.44)

- оплат проведених 04.09.2017р. на суму 197424934,52грн. та на суму 933984,48грн., з призначенням платежу: оплата за е.е., закуп. у ДП ЕР у серпні 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ, оскільки вони не є оплатами спірних етапів вересня 2017 року; (т.1 а.с.46);

- оплат проведених 02.11.2017р. на суму 93687984,46грн., на суму 3312015,54грн., з призначенням платежу: оплата за е.е., закуп. у ДП ЕР (за жовтень 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ), оскільки вони не є оплатами спірних етапів листопада 2017 року.(т.1 а.с.50).

Крім того , як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, переплати у розумінні пункту 6.5 договору за минулі періоди не вбачається.

Також, місцевим господарським судом, кошти у розмірі 27600000,00грн. та 67000000,00 грн., які надійшли 11.09.2017р., обґрунтовано не віднесено у рахунок оплати IV етапу вересня 2017 року, оскільки мають призначення платежу: оплата за е.е.закуп. у ДП ЕР (1-2-й етапи вересня 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ) (т.1 а.с.46).

В той же час, дані суми не може бути враховано в оплати 1-2-го етапів вересня 2017р., при встановленні належності виконання, оскільки перераховані зі спливом строків, визначених для розрахунку за цими періодами.

Оплати у розмірі 37000000,00грн., 43500000,00 грн. та 81309226,00 грн., які надійшли 14.09.2017, віднесено в рахунок оплати IV етапу вересня 2017 року частково у сумі 3769304,02 грн. (т.1 а.с.46), оскільки мають призначення платежу: оплата за е.е.закуп. у ДП ЕР (3-4-й етапи вересня 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006р. у т.ч.ПДВ) та першочергово погашають 3 етап вересня 2017р., у залишковій частині (3769304,02 грн.) - 4 етап вересня 2017р.

При цьому, 3 етап вересня 2017р. не є спірним у даній справі.

Крім того, господарським судом першої інстанції обґрунтовано не віднесено кошти у розмірі 23450000,00 грн., які надійшли 18.09.2017р. , в рахунок оплати V етапу вересня 2017 року, оскільки мають призначенням платежу: оплата за е.е.закуп. у ДП ЕР (4-й етапи вересня 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ) (т.1 а.с.46); кошти у розмірі 41828500,00 грн., які надійшли 20.09.2017р., не віднесено у рахунок оплати V етапу вересня 2017 року, оскільки мають призначенням платежу: оплата за е.е.закуп. у ДП ЕР (4-5й етапи вересня 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ) (т.1 а.с.47) та першочергово погашають 4 етап вересня 2017р., оскільки за останнім вбачається заборгованість.

В той же час, дані суми не може бути враховано в оплату 4-го етапу вересня 2017 року, при встановленні належності виконання, оскільки перераховані зі спливом строків, визначених для розрахунку за цим періодом.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2017р. між сторонами було укладено спільне протокольне рішення №20/11033, яким було врегульовано виконання зобовязання у сумі 5043,16грн., як оплати за електричну енергію куповану у вересні 2017р. Оскільки, домовленість досягнуто 14.09.2017р., беручи до уваги специфіку такого розрахунку, а також наявність заборгованості за етапом, у якому в такий спосіб виключено додержання п.6.14 договору щодо цього обсягу, дане розцінено судом, як виконання зобовязання ІV етапу, у межах встановленого строку у сумі 5043,16грн.

Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо не віднесення коштів у розмірі 17568184,10грн., які надійшли 03.11.2017р., у рахунок оплати ІІ етапу листопада 2017року, оскільки мають призначенням платежу: оплата за е.е.закуп. у ДП ЕР (1-2-й етапи листопада 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ) та першочергово погашають 1 етап листопада 2017р., оскільки за останнім вбачається заборгованість та коштів у розмірі 14348569,48грн., які надійшли 13.11.2017р., та 65182259,48грн., які надійшли 14.11.2017, не віднесено у рахунок оплати ІV етапу листопада 2017 року, оскільки мають призначенням платежу: оплата за е.е.закуп. у ДП ЕР (3-4-й етапи листопада 2017р. дог.3743/02 від 20.12.2006 у т.ч.ПДВ) та першочергово погашають 3 етап листопада 2017р., оскільки за останнім вбачається заборгованість.

Отже, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, сума проведеної відповідачем оплати за II, IV, V, VI етапи менша за передбачену відповідно до пункту 6.14 договору та розмір недоплаченої суми, становить за ІІ етап липня 2017 року становить - 83732619,68грн., а саме:

- 93683985,11 грн. за II етап вересня 2017 року;

- 92496192,56 грн. за IV етап вересня 2017 року;

- 167572044,77 грн. за V етап вересня 2017 року;

- 215742865,34 грн. за V етап жовтня 2017 року;

- 72500053,40 грн. за II етап листопада 2017 року;

- 124751384,94 грн. за IV етап листопада 2017 року;

- 205829451,33 грн. за V етап листопада 2017 року;

- 154724449,99 грн. за VI етап листопада 2017 року, що є базою для розрахунку штрафу, передбаченого пунктом 6.19 договору, яким сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК оплати згідно з пунктом 6.14 цього договору, ДПЕ через 1 банківський день після закінчення відповідного етапу може виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,01% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни поетапної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.14 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено на адресу відповідача:

- претензію №07/17-1146 від 11.09.2017 (вих.№07/26-10578) про сплату штрафу на загальну суму 3200,00грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію ІІ етапу липня 2017р. (т.1 а.с.53);

- претензію №09/17-1172 від 30.10.2017 (вих.№07/26-12545) про сплату штрафу на загальну суму 1912,01грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію ІІ, ІV, V етапів вересня 2017р. (т.1 а.с.55);

- претензія №10/17-1182 від 30.11.2017 (вих.№07/26-14077) про сплату штрафу на загальну суму 12748,39грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію V етапу жовтня 2017р. (т.1 а.с.57);

- претензія №07/17-1194 від 28.12.2017 (вих.№07/26-15525) про сплату штрафу на загальну суму 39205,53грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію ІІ, ІV, V, VІ етапів листопада 2017р.(т.1 а.с.59).

Факт відправки на адресу відповідача та отримання даних претензій відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення у цінні листи, списками відправки цінних листів по Україні з фіскальними чеками та повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.1 а.с.61-69).

З огляду на вищевикладене, перевіривши розрахунок позовних вимог та наявність підстав для застосування даного виду відповідальності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність застосування даного виду відповідальності, та невірне визначення позивачем бази для його розрахунку.

Так, з урахуванням викладеного вище та виходячи від встановленої місцевим господарським судом суми нездійсненого своєчасно платежу етапу, розмір штрафу у відповідності до пункту 6.19 договору, у грошовому еквіваленті вираженні, за ІІ етап липня 2017 року дорівнює 8373,26 грн., за II етап вересня 2017 року 9368,40 грн., за IV етап вересня 2017 року 9249,62 грн., за V етап вересня 2017 року 16757,20 грн., за V етап жовтня 2017 року 21574,29 грн., за II етап листопада 2017 року 7250,01 грн., за IV етап листопада 2017 року 12475,14 грн., за V етап листопада 2017 року 20582,95 грн., за VI етап листопада 2017 року 15472,44 грн., що загалом становить 121103,31грн.

Отже, сума штрафу є фактично більшою, ніж заявлено позивачем до стягнення, проте враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, вимога у цій частині підлягає задоволенню на визначену позивачем суму у розмірі 57065,93грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд під час ухвалення оскаржуваного рішення дійшов висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення суми штрафу на 30%, та зменшив розмір штрафу до 39946,15грн.

Щодо вказаних обставин, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Дані норми кореспондуються з частиною 2 статті 233 Господарського кодексу України, якою встановлено, що якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Судова колегія також приймає до уваги, що частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

Проте, частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) , а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 223 Господарського кодексу України

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013р. наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків.

Так, в обґрунтування наявності підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу, відповідач посилався на повний розрахунок з відповідачем за зобов'язаннями 2017 року; здійснення господарської діяльності в умовах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, що суттєво відобразилось на економічному стані та загальному рівні життєдіяльності в регіоні; систематичне порушення умов розрахунків за спожиту електричну енергію споживачами та зменшення надходжень грошових коштів на рахунок від підприємств-споживачів; неможливість стягнення ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі заборгованості з боржників, які є державними підприємствами та підприємствами, які мають екологічну броню; зростання виробничих витрат на відновлення постачання електроенергії, зменшення обємів споживання через пошкодження ліній та зупинки підприємств-споживачів; втрату підприємством контролю над своєю господарською діяльністю; недофінансування затвердженої на 2017 рік інвестиційної програми в розмірі 13392 тис. грн. без ПДВ з обєктивних причин; встановлення мораторію на здійснення примусового виконання рішень зі стягнення заборгованості з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, а також державних вугледобувних підприємств; зупинення органами ДВС виконавчих проваджень щодо примусового стягнення заборгованості на користь товариства на загальну суму 62931,86тис.грн. та фактична неможливість примусового виконання судових рішень на суму 13141,82тис.грн.; велику дебіторську заборгованість; відсутність вини відповідача тощо. (т.1 а.с.184-191).

На підтвердження викладених в клопотанні обставин, відповідачем було додано до матеріалів справи копії листів листи №08-65/490 від 15.06.2018, №б/н від 16.03.2017, витяг з кримінального провадження №0000156 від 21.03.2017, довідки №52юр/253/18 від 02.07.2018, №б/н б/д, баланси (звіти про фінансовий стан) станом на 31.12.2017р. та на 30.06.2018р.

Судова колегія зазначає, що майновий стан суб'єкта господарювання визначається сукупністю належних йому майнових прав та майнових зобов'язань, що відображається у бухгалтерському обліку його господарської діяльності відповідно до вимог закону (частина перша статі 145 Господарського кодексу України).

Поняття "фінансовий стан підприємства" визначено у спільному наказі Міністерства фінансів України та Фонду державного майна України № 49/121 від 26.01.2001р., яким затверджено Положення про порядок здійснення аналізу фінансового стану підприємств, що підлягають приватизації (надалі- Положення).

Пунктом 1.1. Положення визначено, що фінансовий стан підприємства це сукупність показників, що відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні й потенційні фінансові можливості підприємства.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Положення, основним джерелом інформації для фінансового аналізу є фінансова звітність підприємства за два останні календарні роки та за останній звітній період. Фінансовий аналіз підприємства складається з таких етапів: оцінка майнового стану підприємства та динаміка його зміни; аналіз фінансових результатів діяльності підприємства; аналіз ліквідності; аналіз ділової активності; аналіз платоспроможності (фінансової стійкості); аналіз рентабельності.

Доказами матеріального становища можуть бути фінансова звітність, в тому числі Форма 1 "Баланс"; співвідношення загального обсягу кредиторської та дебіторської заборгованості звіт про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість (форма N1-Б); наявність або відсутність грошових коштів на розрахункових рахунках підприємства Форма 2 "Звіт про рух грошових коштів"; наявність або відсутність основних та оборотних засобів та їх вартість; розмір та вартість інших матеріальних активів підприємства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що апелянтом на підтвердження обставин для зменшення заявлених у справі штрафних санкцій було надано копію балансу (звіту про фінансовий стан) підприємства станом на 31.12.2017р., а також копію балансу (звіту про фінансовий стан) підприємства станом на 30.06.2018р. (т.1 а.с.200-201).

Апелянт стверджує, що вказані документи є належним та достатнім доказом скрутного становища підприємства.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вказані документи не є достатніми доказами на підтвердження тяжкого фінансового стану підприємства, крім того, апелянтом не було надано звітів про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства за спірний період або інших документів, які б могли підтвердити неможливість оплати штрафних санкцій.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем не було належним чином обґрунтовано наявності тяжкого фінансового стану які б могли підтвердити неможливість оплати штрафних санкцій.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази у сукупності із обєктивними обставинами складної ситуації у державі та економічного її становища, час прострочення, систематичне погашення суми боргу, загальний розмір нарахованих сум відповідно до пункту 6.19 договору, враховуючи положення статті 129 Конституції України, та обставини, на які посилається відповідач у своєму клопотанні, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність виняткових обставин у правовідносинах між енергопостачальними компаніями - суб'єктами оптового ринку електричної енергії України, які є підставою для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, а саме від розміру заявленого позивачем на 30%, тобто до 39946,15грн.

За приписами статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. у справі №905/847/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017р., судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст 269, 275, 276, 282, п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2018р. у справі №905/847/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя В.В. Лакіза

Суддя І.А. Шутенко