ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа№ 911/2601/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув;

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейний відпочинок" на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.07.2018 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №911/2601/15 (суддя Бацуца В.М., повний текст складено - 30.07.2018) за первісним позовом публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейний відпочинок", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "КДС Груп" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейний відпочинок" до публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про визнання недійсним договору іпотеки.

встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейний відпочинок", у якому просило суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) в рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "КДС Груп" (яка виникла на підставі кредитного договору № 029/1-2011/978 від 07.09.2011 року) і становить 1 321 188, 75 євро, звернути стягнення на предмет іпотеки:

- земельна ділянка, кадастровий номер :02:003:0518, площею 33, 6434 га, що розташована за адресою: Київська область. Бородянський район, Дружнянська сільська рада; цільове призначення для індивідуального садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :02:003:0519, площею 0, 5000 га, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Дружнянська сільська рада; цільове призначення для індивідуального садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0485 площею 4, 2291 га, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Дружнянська сільська рада; цільове призначення для індивідуального садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0486, площею 0, 5000 га, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Дружнянська сільська рада; цільове призначення для індивідуального садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0487 площею 3, 6630 га, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Дружнянська сільська рада; цільове призначення для індивідуального садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0488, площею 0, 5000 га, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Дружнянська сільська рада; цільове призначення для індивідуального садівництва;

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0494, площею 0, 2500 га, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Дружнянська сільська рада; цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка),

шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", із встановленням початкової ціни предмета іпотеки:

- земельні ділянки за кадастровими номерами №№ :02:003:0518 та :02:003:0519 складає 9 517 000, 00 грн;

- земельні ділянки за кадастровими номерами №№ :03:003:0485 та :03:003:0486 складає 1 402 000, 00 грн;

- земельні ділянки за кадастровими номерами №№ :03:003:0487 та :03:003:0488 складає 728 000, 00 грн;

- вартість земельної ділянки за кадастровим номером № :03:003:0494 складає 1 425 000, 00 грн.

Також, товариство з обмеженою відповідальністю "Сімейний відпочинок" звернулось до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про визнання недійсним іпотечного договору.

Від позивача (за первісним позовом) до суду першої інстанції надійшло клопотання № 04/492 від 18.04.2018 р. про призначення експертизи щодо походження і зв'язку між земельними ділянками, які є предметом іпотеки, та новоствореними земельними ділянками.

Крім цього, відповідач заявив клопотання б/н від 18.07.2018 р. про призначення судової експертизи щодо визначення ринкової вартості нових (новостворених) земельних ділянок, що є предметом первісного позову (з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.07.2018 клопотання № 04/492 від 18.04.2018 р. позивача (за первісним позовом) - публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про призначення експертизи у справі задоволено; клопотання б/н від 18.07.2018 р. відповідача (за первісним позовом) - товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейний відпочинок" про призначення судової експертизи у справі задоволено; призначено у справі №911/2601/15 судову інженерно-технічну (земельно-технічну; оціночно-земельну; експертизу з питань землеустрою) експертизу; на вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- Чи є земельні ділянки, кадастрові номери № :02:003:0518 та №:02:003:0519, утвореними в результаті поділу земельної ділянки, кадастровий номер № :02:003:0058? Якщо так, то Яка ринкова вартість обєктів нерухомості - земельних ділянок, кадастрові номери №:02:003:0518 та № :02:003:0519?;

- Чи є земельні ділянки, кадастрові номери № :03:003:0485 та №:03:003:0486, утвореними в результаті поділу земельної ділянки, кадастровий номер № :03:003:0399? Якщо так, то Яка ринкова вартість обєктів нерухомості - земельних ділянок, кадастрові номери № :03:003:0485 та № :03:003:0486?;

- Чи є земельні ділянки, кадастрові номери № :03:003:0487 та №:03:003:0488, утвореними в результаті поділу земельної ділянки, кадастровий номер № :03:003:0415? Якщо так, то Яка ринкова вартість обєктів нерухомості - земельних ділянок, кадастрові номери №:03:003:0487 та № :03:003:0488?;

- Чи є земельна ділянка, кадастровий номер № :03:003:0494, утвореною в результаті перетворення земельної ділянки, кадастровий номер №:03:003:0410? Якщо так, то Яка ринкова вартість обєктів нерухомості - земельної ділянки, кадастровий номер № :03:003:0494?;

Також, вказаною ухвалою провадження у справі № 911/2601/15 зупинено до завершення судової інженерно-технічної (земельно-технічної; оціночно-земельної; експертизи з питань землеустрою) експертизи та отримання Господарським судом Київської області відповідного експертного висновку та матеріалів справи №911/2601/15.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність визначення зв'язку, новоутворених земельних ділянок №№:02:003:0518, :02:003:0519, :03:003:0485, :03:003:0486, :03:003:0487, :03:003:0488, :03:003:0494, із земельними ділянками, що є предметом іпотечного договору від 21.05.2014 р., укладеного між ТОВ "Сімейний відпочинок" та ПАТ "Банк Камбіо", а також необхідність визначення початкової ціни вказаних новоутворених земельних ділянок, якщо такі земельні ділянки були утворені чи перетворені із земельних ділянок, що є предметом іпотечного договору, тобто визначення початкової ціни спірного предмету іпотеки для його подальшої реалізації, а саме здійснення оцінки вартості спірних земельних ділянок, призначив у справі судову експертизу. Відповідно у зв'язку з призначенням експертизи провадження у справі було зупинено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині задоволення клопотання публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про призначення експертизи у справі та змінити резолютивну частину ухвали Господарського суду Київської області від 18.07.2018 у справі №911/2601/15 та викласти її в редакції наведеній в апеляційній скарзі,

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р. не передбачено можливості проведення експертизи стосовно дослідження питання правового зв'язку між земельними ділянками, а саме того чи є одні земельні ділянки результатом поділу інших.

Так, на думку апелянта питання щодо того чи є земельні ділянки утвореними в результаті поділу інших земельних ділянок є правовим, а тому підстави для призначення експертизи у наведеній частині відсутні.

Сторони та третя особа не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від позивача та третьої особи до суду не надійшло.

В свою чергу, апелянтом було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що єдиний представник відповідача не може прибути у судове засідання через перебування його у відрядженні.

На підтвердження обставин неможливості прибуття у дане судове засідання представником відповідача додано до клопотання копію залізничного квитка.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, колегією суддів відмовляється у його задоволенні, оскільки відповідачем у справі є товариство, а не окремий його представник, в свою чергу, Господарським процесуальним кодексом України передбачена участь у судовому процесі через представника, що надає можливість направити в судове засідання іншу уповноважену належним чином на те особу.

Крім цього, колегія суддів вважає, що копія залізничного квитка не може підтвердити обставини перебування представника відповідача саме у відрядженні.

Також, заявником клопотання жодним чином не обґрунтовано чому поїздка до Львівської області має для нього вищий пріоритет ніж судове засідання.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, чи клопотання цих осіб про відкладення розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представників сторін та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вже було вказано, апелянтом ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині призначення експертизи щодо дослідження питання зв'язку між земельними ділянками, а саме того чи є одні земельні ділянки результатом поділу інших та щодо їх меж.

В решті відповідачем ухвала суду першої інстанції не оскаржується.

Згідно положень ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегією суддів переглядається ухвала суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу приписів статті 99 Господарського процесуального кодексу України господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Позивач, в обґрунтування клопотання про призначення експертизи посилався на те, що з Витягу з Державного земельного кадастру щодо спірних земельних ділянок вбачається, що їх було розбито на декілька інших земельних ділянок з іншими кадастровими номерами.

Так, за доводами Банку предмет іпотеки зазнав значних змін, які відбулися без згоди іпотекодержателя.

Колегія суддів, враховуючи наявність вказаних заперечень позивача та з огляду на те, що для правильного вирішення спору є необхідним дослідження зв'язку між земельними ділянками, що є предметом іпотеки та новоствореними земельними ділянками, погоджується із висновком суду першої інстанції про призначення експертизи у наведеній частині.

Доводи апелянта про те, що Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р. не передбачено можливості проведення експертизи стосовно дослідження питання правового зв'язку між земельними ділянками, а саме того чи є одні земельні ділянки результатом поділу інших, визнаються колегією суддів необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, згідно п.п.6.1 п. 6 вказаної Інструкції основними завданнями земельно-технічної експертизи є:

визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об'єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації;

визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки;

визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування);

визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

З аналізу наведених положень слідує, що вказаною Інструкцією передбачено можливість проведення експертизи стосовно дослідження питання зв'язку між земельними ділянками.

Крім цього, доводи апелянта про те, що відповідне питання щодо того чи є земельні ділянки утвореними в результаті поділу інших земельних ділянок є правовим є необґрунтованими, оскільки дослідження питання зв'язку між земельними ділянками, накладення меж одних земельних ділянок на інші належить до компетенції експертної установи, у зв'язку з тим, що його вирішення потребує спеціальних знань.

Отже, наведені скаржником доводи є необґрунтованими та не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Окрім наведеного, колегія суддів зазначає, що оскарження відповідачем ухвали суду першої інстанції лише в певній частині (призначення одного виду експертизи за клопотанням позивача) унеможливлює її перегляд та скасування в цілому.

Крім цього, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості виключити із резолютивної частини певні питання, що були поставлені судом першої інстанції на вирішення експерту.

Стаття 228 Господарського процесуального кодексу України передбачає такий вид зупинення провадження у справі як факультативний, тобто необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення судової експертизи.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою у даній справі було призначено судову експертизу і, оскільки для її проведення матеріали справи направляються до судово-експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно скористався правом, наданим йому пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України та зупинив провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи.

З огляду на все вищевикладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника - відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейний відпочинок" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 18.07.2018 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №911/2601/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 07.12.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко