ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1264/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/1264/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітон»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інженерна компанія «Фортекс-Україна»

про: стягнення 146 408,56 грн., -

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: ТОВ «Юнітон» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ «Виробничо-інженерна компанія «Фортекс-Україна» 146 408,56 грн., з яких: 132 160,82 грн. основний борг, 11 094,92 грн. інфляційні втрати, 3 152,82 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань щодо повної оплати поставленого позивачем товару.

26.06.2018р. господарським судом Одеської області у складі судді Оборотової О.Ю. постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

27.07.2018р. господарським судом Одеської області у складі судді Оборотової О.Ю. постановлено ухвалу про розгляд справи №916/1264/18 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 01.10.2018р. справу №916/1264/18 прийнято до провадження господарським судом Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є. Розгляд справи призначено спочатку.

Позивач у судове засідання 26.11.2018р. не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення. При цьому, господарським судом задоволено клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності за вх.№23911/18 від 19.11.2018р., про що у судовому засіданні 26.11.2018р. господарським судом постановлено ухвалу у протокольній формі.

Відповідач у судові засідання не зявився, про причини свого незявлення суд не повідомив та відзив на позов у вставлений судом строк не надав.

При цьому, судові ухвали про відкриття провадження у справі, про відкладення судового засідання, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, про призначення підготовчого засідання, про прийняття справи до провадження господарським судом Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є., про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами звязку з відміткою «організація не існує».

Отже, із врахуванням строку розгляду справи, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 26.11.2018р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи господарським судом встановлено:

28.09.2017р. позивачем на підставі замовлення покупця №8365 від 28.09.2017р. поставлено відповідачу товар на суму 165 610,12 грн., що підтверджується видатковою накладною №7293 від 28.09.2017р.

Також 29.09.2017р. позивачем на підставі замовлення покупця №8365 від 28.09.2017р. поставлено відповідачу товар на суму 46 550,70 грн., що підтверджується видатковою накладною №7294 від 29.09.2017р.

З боку відповідача вказані видаткові накладні підписано ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності №993 від 28.09.2017р., в якій зазначено, що довіреність видано на отримання від ТОВ «Юнітон» цінностей за рахунком №К-8365 від 28.09.2017р.

На оплату поставленого товару позивачем виставлений відповідачу рахунок №К-8365 від 28.09.2017р. на суму 212 160,82 грн., з терміном його дії один день.

Поставлений позивачем товар відповідачем оплачений частково на суму 80 000 грн., про що свідчить відповідна виписка по рахунку позивача, а саме:

- 14.11.2017р. на суму 20 000 грн. призначення платежу: згідно рахунку К-8365 від 28.09.2017р.;

- 15.11.2017р. на суму 30 000 грн. призначення платежу: згідно рахунку К-8365 від 28.09.2017р.;

- 28.11.2017р. на суму 5 000 грн. призначення платежу: згідно рахунку К-8365 від 28.09.2017р.;

- 30.11.2017р. на суму 5 000 грн. призначення платежу: згідно рахунку К-8365 від 28.09.2017р.;

- 08.12.2017р. на суму 10 000 грн. призначення платежу: згідно рахунку К-8365 від 28.09.2017р.;

- 16.01.2018р. на суму 5 000 грн. призначення платежу: згідно рахунку К-8365 від 28.09.2017р.;

- 13.02.2018р. на суму 5 000 грн. призначення платежу: згідно рахунку К-8365 від 28.09.2017р.

Решту вартості поставленого позивачем товару відповідачем не оплачено.

У вимозі від 22.05.2018р. за вих.№65ю позивач просив відповідача у семиденний строк перерахувати суму основної заборгованості в розмірі 132 160,82 грн.

Вказану вимогу відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Як вище встановлено господарським судом, позивачем підтверджено прийняття до виконання замовлення відповідача на поставку певного товару, що підтверджується видатковими накладними, які підписані обома сторонами, та згідно з якими вартість поставленого відповідачу товару становить 212 160,82 грн., а також відповідним рахунком позивача на оплату поставленого відповідачу товару, в якому встановлено термін його дії один день.

При цьому, на підставі виставленого позивачем рахунку відповідачем проведено часткову оплату поставленого позивачем товару в сумі 80 000 грн.

Таким чином встановлені обставини справи свідчать про укладення між сторонами у справі у спрощений спосіб договору, який містить ознаки договору поставки.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч.2 ст.712 ЦК України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з рахунком №К-8365 від 28.09.2017р. термін його дії один день, а відтак сторонами визначений строк виконання відповідачем оплати за поставлений товар до 29.09.2017р.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідачем неналежним чином виконувались свої зобовязання з оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем у сумі 132 160,82 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, які спростовують його наявність відповідач до суду не надав.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3% річних за період з 30.09.2017р. по 10.06.2018р. становить 3 152,82 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір індексу інфляції за період з жовтня 2017 року по травень 2018 року становить 11 094,92 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог ТОВ «Юнітон», а отже і про їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітон» задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-інженерна компанія «Фортекс-Україна» (65069, м. Одеса, вул. Краснова, 11А, )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітон» (69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 1, ) основний борг у розмірі 132 160 (сто тридцять дві тисячі сто шістдесят) грн. 82 коп., 3% річних у розмірі 3 152 (три тисячі сто пятдесят дві) грн. 82 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 094 (одинадцять тисяч девяносто чотири) грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 2196 (дві тисячі сто девяносто шість) грн. 13 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 04 грудня 2018 р.

Суддя Г.Є. Смелянець