ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

04.12.2018

Справа № 920/878/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянувши заяву № 2544 від 30.11.2018 Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» про забезпечення позову по справі

за позовом                    Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон»

до:           1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Угроїдський цукровий завод»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Цукор»;

про стягнення 2 108 172 грн. 70 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач 06.11.2018 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 1063296 грн. 20 коп. заборгованості, 409811 грн. 92 коп. інфляційних збитків, 635064 грн. 58 коп. 20 % річних за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами договору поставки № 1230/15/15 від 18.08.2014.

Ухвалою суду від 03.12.2018 було залучено до участі у справі співвідповідача - ТОВ «Суми-Цукор», продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 09.01.2018 на 11 год. 30 хв.

03.12.2018 о 12 год. 50 хв. (після проведення судового засідання по справі) до суду від позивача надійшла заява № 2544 про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти, в межах загальної суми основного боргу в розмірі 1063296 грн. 20 коп., що належать другому відповідачу та обліковуються на його рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах. Крім того, позивач просить суд накласти арешт на будь-яке майно в межах загальної суми основного боргу в розмірі 1063296 грн. 20 коп., що належить другому відповідачу, виявлене державним чи приватним виконавцем, до винесення господарським судом рішення по суті справи.

Позивач обґрунтовує заяву тим, що першим відповідачем не було виконано умови укладеного між сторонами договору поставки № 1230/15/15 від 18.08.2014, в частині оплати за поставлений товар, а між позивачем та другим відповідачем було укладено договір поруки № 2-П від 07.04.2017, в якому другий відповідач поручився за першого відповідача за виконання ним договору поставки № 1230/15/15 від 18.08.2018.

Крім того, 03.12.2018 о 15 год. 10 хв. до суду від позивача надійшла заява про уточнення до заяви про вжиття запобіжних заходів, в якій позивач зазначає, що по тексту заяви помилково зазначив першого відповідача, в той час як мав на увазі другого відповідача. Тому, позивач просить суд врахувати вказану заяву при розгляді заяви про вжиття запобіжних заходів.

Суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з ст. 136 ГПК України, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення заявника, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись тощо.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, які передбачені статтями 73, 74 ГПК України, обов'язковим для заявника є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивач, в обгрунтування заяви про забезпечення позову, зазначає, що перший відповідач своїх зобов’язань за договором поставки не виконав. Позивач звертався до другого відповідача, як до поручителя, з вимогою оплатити продукцію. Другий відповідач займається виробництвом цукру. Вказана діяльність має чітко виражений сезонний характер. В жовтні 2018 року другий відповідач реалізував продукції на суму 19000000 грн. Позивач зазначив, що у разі необхідності він може назвати конкретний перелік покупців, найменування, кількість та вартість реалізованого другим відповідачем цукру. Оскільки другий відповідач умисно ухиляється від виконання договору поруки та витрачає кошти на інші цілі, то зазначене є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Однак жодних належних та допустимих доказів підтверджуючих вищезазначені обставини та те, що невжиття заходів забезпечення позову до другого відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду позивачем надано не було. Посилання позивача на невиконання другим відповідачем господарського зобов’язання (договору поруки) на оспорювану суму само по собі не є фактом, який підтверджує побоювання реального невиконання у майбутньому рішення суду другим відповідачем.

Крім того, оскільки обов’язок обгрунтування зазначеної заяви покладається на позивача, а не на суд, то суд відхиляє доводи позивача про те, що певні докази можуть бути надані позивачем на вимогу суду у разі такої необхідності.

Отже, враховуючи, що заява позивачем не обгрунтована, то суд відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 140, 234,235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.          В задоволенні заяви № 2544 від 30.11.2018 Малого приватного підприємства Фірми «Ерідон» про забезпечення позову – відмовити.

2.           Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3.           Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 04.12.2018.

Суддя О.Ю. Резніченко