ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 923/238/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Херсонської міської ради

на рішення Господарського суду Херсонської області від 17.07.2018, постановлене суддею Немченко Л.М. в м. Херсоні, повний текст якого складено 25.07.2018

у справі № 923/238/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона»

до відповідача: Херсонської міської ради

про: визнання договору поновленим, визнання рішення незаконним

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом (в редакції заяви вх. № 604/18 від 06.04.2018) до Херсонської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, укладеного 28.09.2010 між Херсонської міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона», який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області, про що в книзі 4АА 0133620 записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 14.03.2011 № 00008, на строк пять років до 31.03.2020; визнання незаконним та скасування п. 1.4 рішення Херсонської міської ради від 05.09.2017 № 913 «Про відмову ТОВ «Квіти Херсона» в поновленні договорів оренди земельних ділянок».

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилаючись на положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що договір оренди земельної ділянки від 28.09.2010 внаслідок відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди, є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а відтак п. 1.4 рішення Херсонської міської ради від 05.09.2017 № 913 щодо «Про відмову ТОВ «Квіти Херсона» в поновленні договорів оренди земельних ділянок» є незаконним та таки, що суперечить положенням Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Господарського суду від 17.07.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» задоволено у повному обсязі:

визнано поновленим договір оренди земельної ділянки укладений 28.09.2010 між Херсонською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона», який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області, про що в книзі 4АА 0133620 записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 14.03.2011 №00008, на строк пять років - до 31.03.2020.

визнано незаконним та скасовано пункт 1.4. рішення Херсонської міської ради від 05.09.2017 №913 «Про відмову ТОВ «Квіти Херсона» в поновленні договорів оренди земельних ділянок».

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю вимог позивача, оскільки спірний договір в силу вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є продовженим на тих самих умовах до 31.03.2020. При цьому, судом визнано обґрунтованим посилання відповідача на невиконання орендарем п. 17 Договору, проте зазначено, що не вирішуючи питання продовження договору оренди землі, на якій розміщено нерухоме майно, що є власністю позивача, відповідач порушує норми ст.ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України щодо обмеження права позивача володіння, користування та розпорядження цим майном.

Не погодившись з означеним рішенням суду, Херсонська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення Господарського суду Херсонської області від 17.07.2018 по справі № 923/238/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» до Херсонської міської ради про визнання договору поновленим, визнання рішення незаконним, зобовязання підписати додаткову угоду та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повним обсягом.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зазначаючи, що договір оренди земельної ділянки від 28.09.2010 вважається припиненим з 31.03.2015 у зв'язку із закінченням терміну його дії; Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» звернулось із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки лише 26.06.2017, коли термін дії договору вже більше двох років як закінчився; судом не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам щодо порушення орендарем умов договору щодо сплати орендних платежів, а також порушення умов п. 17 Договору (щодо належного використання земельної ділянки). Крім того, скаржник наголошував, що в даному випадку, речове право Товариства на земельну ділянку має бути оформлене у вигляді нового договору оренди, з новими істотними умовами, які витікатимуть з обставин належного використання земельної ділянки по факту, а також належного виконання орендарем умов договору в частині справляння орендної плати.

Позивач згідно поданого відзиву на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, оскільки, як вірно було встановлено судом - між сторонами виникли відносини, які підпадають під регулювання ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і яка передбачає можливість поновлення договору оренди, у разі, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновлення договору - такий договір вважається поновленим на той самий строку і на тих же умовах; оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування прийняте без урахування продовження договірних відносин внаслідок застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»; надана відповідачем довідка ГУ ДФС у Херсонській області не доводить факту наявності заборгованості за спірним договором; позивач є власником обєкту нерухомості, що розташований на спірній земельній ділянці і відмова відповідача у поновленні договору оренди фактично порушує норми ст.ст. 316-321 Цивільного кодексу України щодо заборони обмеження у здійсненні права власності.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 апелянту поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, зупинено дію рішення Господарського суду Херсонської області від 17.07.2018 по справі №923/238/18.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 розгляд апеляційної скарги призначено на 16.10.2018 об 11:00 год.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

ОСОБА_3 з частиною шостою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання вимог положень частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини пятої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, Одеським апеляційним господарським судом матеріали справи №923/238/18 передано до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 23.10.2018 для розгляду апеляційної скарги по справі № 923/238/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Богацька Н.С., судді: Принцевська Н.М., Ярош А.І.

Ухвалою від 26.10.2018 справа № 923/238/18 прийнята до провадження вищевказаним складом суду, розгляд справи № 923/238/18 призначено на 28.11.2018 о 15:15 год.

Ухвалою від 23.11.2018 судове засіданні у справі № 923/238/18, яке призначене на 28.11.2018 за клопотанням відповідача постановлено провести у режимі відеоконоференції; Господарському суду Херсонської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 923/238/18, розгляд якої призначено на 28.11.2018 о 15:15 год. в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

Клопотання позивача щодо участі у судовому засіданні в режимі відеооконференції залишено без розгляду, оскільки воно надійшло поза межами строку, встановленого ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представники сторін висловились на підтримку власних доводів та заперечень, які викладені письмово.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників учасників справи, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Херсонської міської ради від 28.12.2004 №708 «Про погодження місць розташування об'єктів, надання дозволів на розробку проектів землеустрою, продовження строків дії пунктів рішень виконкому міської ради та міської ради», Товариству з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» погоджено місце розташування магазину «Квіти» на земельній ділянці площею 0,0200 га із земель запасу по вул. Маяковського, в районі жилого будинку №3, як переможцю конкурсу; дозволено розробку проектів відведення земельних ділянок після отримання замовником архітектурно-планувального завдання, технічних умов на проектування та будівництво, розробки та затвердження проекту об'єкта (пункти 1.15, 2 рішення).

Пунктом 36 рішення Херсонської міської ради від 31.03.2005 №766 та пунктом 39 рішення Херсонської міської ради від 30.05.2005 №822 Товариству з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» надано в оренду земельну ділянку площею 0,0200 га по вул. Маяковського, 3, під будівництво магазину із продажу квітів.

ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.09.2006 №11923970 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» зареєстровано право колективної власності на об'єкт незавершеного будівництва, недобудований магазин готовністю 31% за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, буд. 3.

ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.03.2008 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» зареєстровано право колективної власності на об'єкт незавершеного будівництва, недобудований магазин готовністю 85% за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, буд. 3.

Рішенням Херсонської міської ради від 29.06.2010 №1576 вирішено переукласти з моменту закінчення строку дії попереднього договору оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» договір оренди земельної ділянки площею 0,0200 га по вул. Маяковського, 3 під будівництво магазину із продажу квітів з офісними приміщеннями строком на 5 (п'ять) років.

28.09.2010 на виконання означеного Рішення, між Херсонською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» укладено договір оренди земельної ділянки, за змістом якого орендодавець на підставі рішення Херсонської міської ради від 29.06.2010 № 1576 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під будівництво магазину із продажу квітів з офісними приміщеннями, яка знаходиться у м. Херсоні, по вул. Маяковського, 3, із земель раніше наданих в оренду, строком на п'ять років з 31.03.2010 по 31.03.2015, який зареєстровано 14.03.2011 №00008

ОСОБА_3 до пунктів 2, 8 Договору в оренду передається земельна ділянка під капітальною трьох і більше поверховою забудовою; після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

26.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона»звернулось до відповідача із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки із доданим до неї проектом додаткової угоди до договору.

Рішенням Херсонської міської ради №913 від 05.09.2017 «Про відмову ТОВ «ОСОБА_4 в поновленні договорів оренди земельних ділянок», позивачу відмовлено в поновленні договорів оренди земельних ділянок. у тому числі, й площею 0,200 га по вул. Маяковського, 3.

Позивач, вважаючи, що наведене рішення відповідача є незаконним, таким що суперечить положенням Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», звернувся до суду з позовом за яким просить його визнати недійсним.

На думку позивача, оскаржуване рішення прийнято відповідачем без урахування подовження орендних відносин в наслідок застосування до них положень частини 6 статті 33 Закону, адже орендні відносини продовжили тривати з 31.03.2015 до 05.09.2017 тому ця обставина позбавляє останнього відмовляти позивачеві у поновленні договору із посиланням на ст. 31, 33 Закону, оскільки такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

При цьому, позивач також наголошує на наявності зволікань з боку Херсонського міського голови, щодо укладення додаткової угоди до договору спрямованої позивачем 26.06.2017, що повинно відбутись через її підписання міським головою без винесення її на розгляд пленарного засідання сесії Херсонської міської ради.

Свої вимоги позивач обґрунтовує нормами ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст.764 Цивільного кодексу України, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ході розгляду справи відповідач, посилаючись на інформацію Головного управління ДФС у Херсонській області, автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 07.06.2018 № 5324/9/21-22-12-05-10 зазначав про неналежне виконання позивачем умов Договору в частині сплати орендних платежів.

Вказаний доказ судом першої інстанції не прийнято до уваги, оскільки заборгованість за земельною ділянкою по вул. Маяковського,3, що є предметом згаданого договору в наданій Інформації не визначена; наведений в Інформації перелік не підписаний посадовою особою; сума заборгованості складається із невиконання постанов Херсонського адміністративного окружного суду, які приймались у 2012, 2013, 2016 роках. Факту того, що до складу податкового боргу, за згаданими судовими рішеннями, входить заборгованість з орендної плати саме за договором оренди від 28.09.2010, відповідач не довів.

Також відповідач зазначав, що позивач не користується земельною ділянкою по вул. Маяковського, 3, тому є недобросовісним користувачем земельної ділянки та не виконує пункт 17 договору щодо умов збереження стану об'єкта оренди та пункту 31 Договору щодо дотриманням вимог чинного земельного та екологічного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.

Судом першої інстанції зазначено, що земельна ділянка за договором оренди від 28.09.2010 була отримана позивачем під будівництво магазину, який, як свідчать матеріали справи було збудовано станом на 2008 рік на 85 %, що підтверджено витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 20.03.2008, а тому не вирішення відповідачем питання щодо поновлення договору призводить до обмеження права позивача на володіння, користування та розпорядження цим майном.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкованого у суб'єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Сутність розглядуваного спору полягає у визнанні поновленим договору оренди земельної ділянки, укладеного 28.09.2010 між Херсонської міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» та оскарженні рішення органу місцевого самоврядування, яким позивачу відмовлено у поновленні договорів оренди земельних ділянок.

Статтею 2 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2010 між Херсонською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти Херсона» укладено договір оренди земельної ділянки, за змістом якого орендодавець на підставі рішення Херсонської міської ради від 29.06.2010 № 1576 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під будівництво магазину із продажу квітів з офісними приміщеннями площею 0,0200 га під капітальною трьох і більше поверховою будівлею, яка знаходиться у м. Херсоні, по вул. Маяковського, 3, із земель раніше наданих в оренду строком на 5 років; термін дії договору з 31.03.2010 по 31.03.2015.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частина 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі припиняється, зокрема, у звязку з закінченням терміну, на який його укладено.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (ч.ч. 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (ч. 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Водночас ч. 6 ст. 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема, у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Отже підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у ч.ч. 1- 5 і ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не пов'язані одна з іншою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та ОСОБА_5 Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Враховуючи зазначене, встановивши, що позивач продовжив користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.09.2010, а відповідач протягом одного місяця після закінчення вказаного договору не направив позивачу листа-повідомлення про заперечення стосовно його поновлення, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність визначених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». підстав для визнання поновленим договору оренди землі від 28.09.2018 на на тих самих умовах, на пять років - до 31.03.2020.

Посилання апелянта на відсутність підстав для поновлення договору оренди землі через пропуск позивачем строку для повідомлення орендодавця про намір реалізувати переважне право на укладання договору оренди визнаються необґрунтованими, оскільки, поновлення договору оренди за приписами ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (яка визначена підставою позову) відбувається на тих самих умовах і на той самий строк, які були передбачені договором, автоматично з наступної дати після дати його припинення; при цьому, відсутність реалізації позивачем переважного права оренди земельної ділянки може свідчити виключно про відсутність підстав для укладення відповідної додаткової угоди на підставі приписів ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», втім, не спростовує обставин поновлення правовідносин сторін за приписами ч. 6 ст. 33 цього Закону (постанова Верховного суду від 20.03.2018 у справі №912/645/17).

Наразі відповідачем не надано доказів дотримання вимог щодо надіслання позивачу листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору, як того вимагає ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В свою чергу, позивач після закінчення терміну договору оренди землі продовжує використовувати земельну ділянку.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами щодо вирішення питання про оформлення поновлення договору оренди (т. 1. а.с. 32-37). Зокрема, згідно останньої заяви, яка зареєстрована 26.06.2017, позивач просив поновити договір оренди земельної ділянки площею 200,00 кв.м., за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 3. До вказаної заяви позивачем додано проект додаткової угоди.

Водночас, рішенням Херсонської міської ради №913 від 05.09.2017 «Про відмову ТОВ «ОСОБА_4 в поновленні договорів оренди земельних ділянок», позивачу відмовлено в поновленні договорів оренди земельних ділянок. у тому числі, й площею 0,200 га по вул. Маяковського, 3.

Із тексту рішення слідує, що органом місцевого самоврядування враховано рекомендації постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин від 07.06.2017 (протокол № 6).

В свою чергу, докази, якими відповідач обґрунтовує підстави відмови в задоволенні позову датовані квітнем-червнем 2018 року (т. 2 а.с. 42-51), і отримані вже після порушення провадження у даній справі.

ОСОБА_3 зі ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наразі, як встановлено судом, приймаючи рішення щодо непоновлення договорів оренди (п. 1.4 рішення Херсонської міської ради від 05.09.2017 № 913), відповідачем не було враховано положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», чим порушено права позивача на поновлення договору оренди, а тому висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним п. 1.4 рішення Херсонської міської ради від 05.09.2017 № 913 «Про відмову ТОВ «Квіти Херсона» в поновленні договорів оренди земельних ділянок» є правомірними та обґрунтованими.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо необхідності обовязкового врахування обставин належного виконання позивачем умов договору не можуть бути прийняті до уваги, адже станом на 31.03.2015 (та протягом наступного місяця) відповідних заперечень щодо можливості наступної пролонгації орендних правовідносин відповідачем не висувалось, а отже, як вже зазначалося вище, такий договір є поновленим.

Натомість дії позивача щодо укладення додаткової угоди, в даному випадку, спрямовані виключено на оформлення тих правовідносин, які склалися між сторонами внаслідок поновлення договору з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на що, зокрема, вказує як зміст додаткової угоди, так і предмет розглядуваного в межах зазначеної справи позову.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що наведені відповідачем обставини невиконання орендарем умов договору не позбавляють його права на реалізацію визначених як умовами Договору, так і ст. 24 Закону України «Про оренду землі» правомочностей щодо стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди в судовому порядку або, по закінченню визначеного строку оренди, висловити свої заперечення щодо його наступного поновлення в порядку та на умовах, визначених ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Херсонської міської ради залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 17.07.2018 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, повязані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 17.07.2018 у справі № 923/238/18 залишити без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.12.2018.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Н.М. Принцевська

ОСОБА_6