РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.10.2018Справа № 910/11731/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА КОМПАНІ»

ОСОБА_1

про стягнення 210 000,00 грн.,

Представники сторін:

не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовом акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА КОМПАНІ» (відповідача-1) та ОСОБА_1 (відповідача-2) про стягнення солідарно з відповідачів 210 000,00 грн.

Позовні вимоги до відповідача-1 ґрунтуються на неналежному виконанні договору № б/н від 05.08.2015, який було укладено шляхом подачі відповідачем-1 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а до відповідача-2 - невиконання договору поруки №POR876 від 09.12.2015.

Суд своєю ухвалою від 13.09.2018 відкрив провадження у справі № 910/11731/18, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 11.10.2018.

Відповідачі відзивів на позов не надали, явку в судове засідання своїх представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

05.08.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРА КОМПАНІ» (клієнт) подало публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (банку) заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт, підписавши цю заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами і правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків печатки складають договір банківського обслуговування (далі - Договір).

Клієнт приєднався і зобов'язався виконувати умови, вкладені в Умовах і правилах надання банківських послуг (далі - Умови), тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до статті 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання.

За своєю правовою природою правовідносини між банком та клієнтом є кредитними, які урегульовані в нормах цивільно-правового зобов'язального інституту «Позика. Кредит. Банківський вклад» (гл. 71 Цивільного кодексу України), Закону від 7 грудня 2000 року N 2121-III «Про банки і банківську діяльність» та інших відповідних правових актах.

За умовами Договору клієнту було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі - Умови).

Відповідно до виписки по рахунку позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 210 000,00 грн.

Відповідно до Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Кредитний ліміт є сумою грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта зверх залишку грошових коштів на його поточному рахунку.

Положеннями п. 3.2.1.1.6) Умов встановлено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.2.1.6.1 Умов, обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

Відповідно до п.3.2.2.1 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Відповідач-1 неналежним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим у нього станом на 06.04.2018 виник борг на суму 210 000,00 грн.

Станом на день розгляду справи вказана заборгованість не погашена.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статті 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача-1 перед позивачем 210 00,00 грн. боргу належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

09.12.2015 публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) уклали договір поруки № POR876, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕРА КОМПАНІ» (боржником) зобов'язань за договором банківського обслуговування № б/н від 05.08.2015. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і боржник.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

01.12.2017 кредитор звернувся до боржника та поручителя з вимогами про сплату боргу.

Боржник та поручитель вимоги не задовольнили.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачами не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останніх підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача-1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА КОМПАНІ» та ОСОБА_1.

Стягнути з солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА КОМПАНІ» (вул. Глибочицька, 71, офіс 3, м. Київ, 04050, код 38931178) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 46018, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, код 14360570) 210 000,00 грн. боргу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРА КОМПАНІ» (вул. Глибочицька, 71, офіс 3, м. Київ, 04050, код 38931178) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, код 14360570) 3 150,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.12.2018.

Суддя С. А. Ковтун