номер провадження справи 35/82/15-32/175/17-5/135/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2018 Справа № 908/4007/15

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали заяви Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. по справі № 908/4007/15 за нововиявленими обставинами у справі № 908/4007/15

За позовом: Заступника прокурора Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 38; ) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, буд. 69; )

До відповідача: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (49000, м. Дніпро, вул. Лабораторна, буд. 69; )

про стягнення 433 925, 63 грн.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: ОСОБА_1, довіреність № посвідчення № 038186 від 30.12.2015р.;

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 15 від 30.07.2018 р.;

ОСОБА_3, довіреність № 10 від 24.04.2018 р.;

Від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 52/ДнЭ/2018 від 01.11.2018 р.;

Від третьої особи: не зявився

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Запорізької області знаходиться заява Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. по справі № 908/4007/15 за нововиявленими обставинами.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.10.2018 р. касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено частково, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2018 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 р. у справі № 908/4007/15 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ОСОБА_1 з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 р. справу № 908/4007/15 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 р. прийнято справу № 908/4007/15 до провадження судді Проскурякова К.В. в порядку загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 35/82/15-32/175/17-5/135/18. Підготовче засідання призначено на 29.11.2018 р. о 15 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.11.2018 р. судом з власної ініціативи виправлено описки, допущенні в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали господарського суду Запорізької області від 01.11.2018 р. про відкриття провадження по справі № 908/4007/15 зазначивши, що справу № 908/4007/15 прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження та перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 29.11.2018 р. о 15 год. 00 хв.

Також, ухвалою суду від 29.11.2018 р. оголошено перерву до 30.11.2018р. о 15 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, зобовязано прокурора повідомити позивача та третю особу по справі про дату, час та місце призначеного судового засідання. В судовому засіданні 30.11.2018 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представники Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області підтримали заяву про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 по справі № 908/4007/15 за нововиявленими обставинами з урахуванням письмових пояснень від 28.11.2018 р., зазначивши, що судові рішення, які стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог прокурора скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України, що є підставою для перегляду рішення суду від 06.12.2016 р. у справі № 908/4007/15 за нововиявленими обставинами.

Прокурор підтримав позицію Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області та просить суд заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмовому відзиві від 27.11.2018 р. за вих. №10/886, пояснивши, що відповідно до розділу 3 дозволу на викиди зазначено, що технологічний норматив допустимих викидів для котла ТП-90 ст. 13 встановлюється в 1300 мг/м3. Однак, позивачем при розрахунку маси викидів використовується значення в « 1200» мг/м3, що є порушенням пункту 3.5. Методики. Тобто, відповідач не може перевищувати технологічний норматив допустимих викидів, який встановлений в 1300 мг/м3. При проведенні інструментально-лабораторних досліджень позивач встановив, що викид оксиду азоту дорівнює 1228,06 мг/м3, про що зазначає у розрахунку збитків, тобто в межах 1300 мг/м3, які встановлені Дозволом на викиди. За результатами інструментально-лабораторних досліджень по азоту оксиду котла ТПП-90А ст.13 позивачем отримані такі данні: 1063,95; 1068,05; 1068,05; 1075,23; 1073,69; 1078,30; мг/мЗ. ОСОБА_5 данні не перевищують затверджений технологічний норматив допустимих викидів в 1300 мг/мЗ та затверджений гранично-допустимий викид в 1200 мг/мЗ. Таким чином, показник по оксиду азоту при проведенні відбору проб позивачем, знаходився в межах допустимого значення, яке передбачено дозволом на викиди, а від так відповідачем не порушено умови дозволу. Між ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» та ТОВ «Інтеренергосервіс» укладено договір № 32 від 24.02.2014 р. на проведення технічної діагностики, налагодження та випробування обладнання ДТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕС. Спеціалістами ТОВ «Інтеренеросервіс» було проведено відбір проб на джерелі викидів № 4 (відповідно додозволу на викиди) - котел ТП-90 ст. 13. За результатами інструментально-лабораторних досліджень складений паспорт проб від 03.07.2014 р. К-13 Д-Б; К-13 Д-А. Час вимірювання - з 17:15 год. по 18:30 год. Результати відбору проб свідчать, що перевищення забруднюючих речовин у викидах від джерела викидів № 4 (відповідно до дозволу на викиди) - котел ТП-90 ст. 13 відсутні. Також, наведені у протоколах № 32-01-14 від 04.07.2014 р. масова концентрація забруднюючих речовин зазначена у перерахунку на 6% вміст кисню. При цьому, показник концентрації кисню наводиться без зазначення способу та похибки визначення. Оцінити правильність розрахунків показників масової концентрації забруднюючих речовин на 6% кисню є неможливим. Таким чином, показники - результати інструментально-лабораторних вимірювань, що відображені у протоколах № 32-01-14 від 04.07.2014 р. є непідтвердженими даними, отже не можуть бути використані Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області при проведенні розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні заяви.

Також, відповідачем надано суду письмове клопотання від 29.11.2018 р. за вих. №б/н про призначення судової інженерно-екологічної експертизи.

В задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, оскільки висновок судової інженерно-екологічної експертизи буде новим отриманим доказом по цій справі та не може бути прийнятим судом до уваги під час розгляду заяви за нововиявленими обставинами.

Представник Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначених судових засідань був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу ухвал суду.

Розглянувши в судовому засіданні заяву Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. по справі № 908/4007/15 за нововиявленими обставинами, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача, суд виходить з наступного.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у справі №908/4007/15 відмовлено в позові повністю, стягнуто з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в дохід Державного бюджету України 8678,51 грн. судового збору.

У вказаному рішення суду встановлено, що «до Дніпропетровського окружного адміністративного суду було подано адміністративний позов Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з вимогами:

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині покладання на ПАТ ДТЕК Дніпроенерго в особі відокремленого підрозділу ДТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕС проведення відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел;

- визнати протокол вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014р. № 32-01-14 недійсним;

- визнати протокол вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 08.07.2014р. № 32-02-14 недійсним;

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків в атмосферне повітря на підставі результатів відбору проб, який здійснений Публічним акціонерним товариством ДТЕК Дніпроенерго в особі відокремленого підрозділу ДТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕС, які зазначені в розрахунках за серпень 2014 року на суму 849 560,48 грн. та 433 925,63 грн.

Даною постановою встановлено, що показники - результати інструментально-лабораторних вимірювань, що відображені у протоколах № 32-01-14 від 04.07.2014 року та № 32-02-14 від 06.07.2014 року, (відбори проб) є непідтвердженими даними, отже не можуть бути використані Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області при проведенні розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

А отже, перевищення гранично допустимих норм викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря є лише припущенням, а не встановленими достовірними показниками, які можуть бути використані при розрахунку розмірів відшкодування збитків за наднормативне забруднення атмосферного повітря, в звязку з чим дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підставі результатів відбору проб, який здійснений Публічним акціонерним товариством ДТЕК Дніпроенерго в особі відокремленого підрозділу ДТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕС, які зазначені в розрахунках за серпень 2014 року на суму 849 560,48 грн. та 433 925,63 грн., є протиправними.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/10160/15 від 11.02.2016 р. адміністративний позов Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, за участю прокурора прокуратури Дніпропетровської області на стороні відповідача про визнання протиправними дій та недійсними протоколів задоволено частково.

Визнано протокол Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014р. № 32-01-14 недійсним.

Визнано протокол Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 08.07.2014р. № 32-02-14 недійсним.

Визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підставі результатів відбору проб, який здійснений Публічним акціонерним товариством ДТЕК Дніпроенерго в особі відокремленого підрозділу ДТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕС, які зазначені в розрахунках за серпень 2014 року на суму 849 560,48 грн. та 433 925,63 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 р. у справі № 804/10160/15 залишено без змін. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/10160/15 від 11.02.2016 р. вступила в законну силу.

Частинами 1, 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факти встановленні в постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/10160/15 від 11.02.2016 р. не потребують доказування у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та беручі до уваги те, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було визнано протоколи Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014р. № 32-01-14 та від 08.07.2014р. № 32-02-14 недійсними, а дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підставі результатів відбору проб, який здійснений Публічним акціонерним товариством ДТЕК Дніпроенерго в особі відокремленого підрозділу ДТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕС, які зазначені в розрахунках за серпень 2014 року на суму 849 560,48 грн. та 433 925,63 грн. протиправними, на яких ґрунтується позов, вимоги Прокурора про стягнення з відповідача збитків, що заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 433 925, 63 грн. не підлягають задоволенню.»

Судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 р. у справі № 804/10160/15 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2016 р. у справі № 804/10160/15 скасовано, провадження у справі в порядку адміністративного судочинства закрито та розяснено про право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, судові рішення по справі № 804/10160/15, які стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі скасовані вказаною ухвалою Вищого адміністративного суду України, що є підставою, як вважають прокурор та позивач, для перегляду рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 у справі № 908/4007/15 за новоявленими обставинами.

При первинному розгляді заяви Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. по справі № 908/4007/15 за нововиявленими обставинами у справі № 908/4007/15 господарським судом Запорізької області прийнято рішення від 21.02.2018 р., яким вказану заяву задоволено, рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у справі №908/4007/15 скасовано, позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО збитки, що заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у розмірі 433 925,63 грн., з яких:

- до спеціального фонду Державного бюджету України 130 177,69 грн., внаслідок порушення законодавства по охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень;

- до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради 86 785,13 грн., внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень;

- до спеціального фонду місцевого бюджету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради 216 962,81 грн., внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень, із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3311 Кошти, які підлягають розподілу між Державними і місцевими бюджетами

Також, стягнуто з ПАТ ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області 9546,36 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2018 р. у справі №908/4007/15 апеляційну скаргу ПАТ ДТЕК Дніпроенерго на рішення господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 року у справі №908/4007/15 задоволено. Рішення господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 р. у справі №908/4007/15 скасовано частково. Прийнято нове рішення по справі № 908/4007/15. У задоволенні позову заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до ПАТ ДТЕК Дніпроенерго про стягнення збитків, що заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у розмірі 433 925,63 грн. відмовлено. Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в дохід Державного бюджету України 8678,51 грн. судового збору за звернення з позовом. Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на користь ПАТ ДТЕК Дніпроенерго витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою в сумі 14 319,54 грн. В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 року у справі №908/4007/15 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.10.2018 р. у справі №908/4007/15 касаційну скаргу Заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено частково. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2018 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 р. у справі №908/4007/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

У вказані постанові Верховного суду зазначено наступне: «Разом з тим суд апеляційної інстанції встановив відсутність в матеріалах справи акта відбору проб викидів № 32-01-14 від 03.07.2014, на який серед іншого посилався суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Господарського суду Запорізької області та приймаючи нове рішення про відмову в задоволенні позову в основу такого рішення поклав висновок експертів № 11645/11646/15-48/16276/15-34 від 07.12.2015 за результатами проведеної судової комплексної інженерно-екологічної та криміналістичної експертизи (матеріалів, речовин та виробів).

Погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій про наявність нововиявлених обставин у даній справі, колегія суддів разом з тим, вважає передчасними та необґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій щодо суті спору. …

З врахуванням викладеного, до предмета доказування у даній справі входять такі факти: неправомірність поведінки особи, вина заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Факт неправомірної поведінки у даній категорії спорів підтверджується актом перевірки, актами відбору проб та протоколами вимірювань. Так акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання. У такому акті зазначаються посилання на акти відбору проб та протоколи вимірювань, які в свою чергу, місять інформацію, пов'язану з проведенням інструментально-лабораторного контролю.

Разом з тим ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанції не досліджувались у сукупності зазначені документи.

До відзиву на касаційну скаргу Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області додано копію згаданого акта відбору проб викидів № 32-01-14 від 03.07.2014, проте суд касаційної інстанції, в силу приписів частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд апеляційної інстанції, взявши до уваги висновок експертів № 11645/11646/15-48/16276/15-34 від 07.12.2015 за результатами проведеної судової комплексної інженерно-екологічної та криміналістичної експертизи (матеріалів, речовин та виробів), разом з тим не перевірив та не надав оцінки доводам Державної екологічної інспекції у Дніпропетровські області, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема щодо того, що показання засобів вимірювальної техніки газоаналізатору ОКСИ обов'язково зазначаються у протоколах вимірювань вмісту забруднюючих речовин, у акті відбору проб, проте інструкція з газоаналізатора не має жодного посилання на обов'язковість використання режиму роботи з пам'яттю приладу; проведення певної кількості вимірів унеможливлює використання пам'яті приладу.

Отже, судом апеляційної інстанції з достовірністю не встановлено чи можливе було використання газоаналізатора без збереження відповідного факту у його пам'яті, за умови наявності посилання на його показники у первинних документах актах відбору проб та протоколах вимірювань, які підписані в тому числі і представником відповідного суб'єкта господарювання.

Наявність шкоди, а саме її розмір, визначається за Методикою.

Проте ні місцевий господарський суд, ні суд апеляційної інстанції, не перевірили обґрунтованість розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі, який доданий до позовної заяви та міститься в матеріалах справи.

Так, судами не перевірено яку саме формулу обрав позивач із тих, що передбачені Методикою, а також обґрунтованість такого вибору.

При цьому не враховано та, як наслідок, не спростовано чи не підтверджено доводи відповідача щодо застосування у такому розрахунку показника технологічного нормативу допустимих викидів та його співвідношення із таким показником у відповідному дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Окрім того, судами не перевірялося як було визначено період часу роботи джерела, за який здійснено розрахунок розміру збитків.»

Відповідно до статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

2. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 26.12.2011 р. № 17 до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Згідно з абз. 4 п. 2 вказаної постанови пленуму, необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

У пункті 5 зазначеної постанови пленуму вказано, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Згідно з пунктом 8.7. постанови пленуму, законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Таким чином, нововиявленими обставинами є скасування ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 р. у справі № 804/10160/15 постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 р. та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2016 р. у справі № 804/10160/15, які були покладені в основу рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у справі №908/4007/15, що переглядається за нововиявленими обставинами та яким було у позові відмовлено.

На виконання обовязкових вимог, викладених у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.10.2018 р. у справі №908/4007/15 судом встановлено наступне.

Завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах ( ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначені Законом України Про охорону атмосферного повітря, за приписами ст.2 якого відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими нормативно-правовими актами.

Охорона атмосферного повітря - система заходів, пов'язаних із збереженням, поліпшенням та відновленням стану атмосферного повітря, запобіганням та зниженням рівня його забруднення та впливу на нього хімічних сполук, фізичних та біологічних факторів ( ст.1 того ж Закону).

Згідно ст. 35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №454/2011 (далі -Положення), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра екології та природних ресурсів України.

Згідно з приписами ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. 6 цього Закону, підставою для здійснення позапланових заходів контролю є, зокрема, перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

Згідно з п.6 Положення про Державну екологічну інспекцію України, Держекоінспекція України, для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, одержувати інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб; виконувати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу і властивостей викидів стаціонарних та пересувних джерел забруднення атмосферного повітря.

Відповідно до Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища" та "Про охорону атмосферного повітря", постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 N 1780 "Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел", наказу Мінприроди України від 27.06.2006 N309 "Про затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.08.2006 за N 912/12786, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. № 639 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Пунктами 2.2, 2.3 Методики передбачено, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб'єктів господарювання та розрахунковими методами.

При визначенні наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря інструментально-лабораторними методами контролю використовуються результати інструментально-лабораторних вимірювань лабораторій, які атестовані на право проведення відповідних інструментально-лабораторних вимірювань. Дані таких вимірювань мають бути зафіксовані в журналах первинної облікової документації, у робочих журналах лабораторій або у звітах про інструментально-лабораторні вимірювання.

Як свідчать матеріали справи, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області у період з 03.07.2014р. по 11.07.2014р. на підставі наказу №1043-П та направлення на проведення позапланової перевірки № 4-6582-113 від 03.07.2014, проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо стану виконання припису від 01.04.2014р. № 4-3042-11-3 попереднього акту планової перевірки від 04.03.-25.03.2014 Відокремленого підрозділу Придніпровська теплова електрична станція ПАТ ДТЕК Дніпроенерго (далі - ДТЕК Придніпровська ТЕС), за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

В акті зафіксовано, що відповідно до наявної інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, на ДТЕК Придніпровська ТЕС налічується 52 джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які отримано дозволи на викиди забруднюючих речовин: № -1086А від 18.04.2012 з терміном дії до 27.10.2016 (основний майданчик); № -1085А від 18.04.2012 з терміном дії до 26.10.2016 (золовідвал). Дозволом на викиди № -1086А від 18.04.2012 передбачено у визначені терміни проведення 19 заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин в галузі охорони атмосферного повітря.

Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області встановлено, що на час проведення перевірки заходи щодо скорочення викидів забруднюючих речовин в галузі охорони атмосферного повітря у визначені терміни виконуються не в повному обсязі, що є невиконанням умов дозволу на викиди, а також п.п. 9-10 припису Держекоінспекції № 4-3042-11-3 від 01.04.2014.

За результатами контролю зафіксовано перевищення нормативів викидів по оксидах азоту ДВ№4 (котлоагрегат ТП-90, ст.13) та по діоксиду сірки ДВ № 6 (котел ТПП-110А ст.17), що є порушенням абз.2 ч.1 ст.10 Закону України Про охорону атмосферного повітря.

В акті зазначено також про факт неусунення позивачем окремих порушень природоохоронного законодавства, виявлених попередньою перевіркою (зокрема, не виконано п.п. 37, 38 припису № 4-3042-11-3 від 01.04.2014 р.).

17.07.2014р. складено Припис про усунення порушень.

За результатами виявлених порушень складено Протокол №08517 від 01.08.2014р. про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6, в.о. начальника котлотурбінного цеху №1 на ПАТ ДТЕК Дніпроенерго ВП Придніпровська ТЕС.

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 08517 від 04.08.2014р., до ОСОБА_6, який працює в.о. начальника котлотурбінного цеху №1 на ПАТ ДТЕК Дніпроенерго ВП Придніпровська ТЕС застосовано штраф у розмірі 136,00 грн.

Як зазначає позивач, в ході проведення позапланової перевірки здійснено інструментально-лабораторний контроль вимог природоохоронного законодавства щодо стану виконання приписів від 01.04.2014 року № 4-3042-11-3 попереднього акту планової перевірки від 04.03.-25.03.2014 року ВП Придніпровська теплова електрична станція ПАТ ДТЕК Дніпроенерго, а саме проведено вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел ПАТ ДТЕК Дніпроенерго ВП Придніпровська теплова електрична станція.

Результати контролю зафіксовані в протоколі № 32-01-14 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014 р., в якому зазначено про складання акту відбору проб № 32-01-14 від 03.07.2014 р. Відділом інструментального контролю, атестованим на право виконання вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел ПАТ ДТЕК Дніпроенерго ВП Придніпровська ТЕС, який позивачем не надавався при первинному розгляді справи.

Враховуючи, що докази подаються сторонами в порядку статті 80 ГПК України при розгляді справи по суті до суду першої інстанції, суд констатує, акт відбору проб № 32-01-14 від 03.07.2014 р. в матеріалах справи відсутній.

Отже, протокол № 32-01-14 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014 р. було складено відповідно до акту відбору проб №32-01-14 від 03.07.2014 р. та здійснено розрахунок розмірів відшкодування збитків, тобто вказаний ОСОБА_5 покладено в основу розрахунку розмірів відшкодування збитків за наднормативне забруднення атмосферного повітря ДВ №4 ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», що підтверджує сам факт відбору проб для здійснення дослідження та його відсутність в якості доказу при первинному розгляді справи свідчить, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість нарахувань розміру збитків.

Наданий позивачем до справи акт відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел № 32-02-14 від 07.07.2014 р. не покладався в підставу протоколу № 32-01-14 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014 року, а отже не є належним доказом по заявлених позовних вимогах.

ОСОБА_5 відбору проб №32-01-14 від 03.07.2014 р., наданий позивачем лише при поданні касаційної скарги за наслідком первинного перегляду рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. за нововиявленими обставинами.

Твердження прокурора та позивача про те, що оскільки Верховний суд прийняв вказаний доказ на цій стадії касаційного перегляду, то суд першої інстанції зобовязаний прийняти цей доказ при повторному перегляді рішення суду від 06.12.2016 р. за ново виявленими обставинами є хибними, оскільки як вбачається з п. 4.24 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.10.2018 р. у справі №908/4007/15: «До відзиву на касаційну скаргу Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області додано копію згаданого акта відбору проб викидів № 32-01-14 від 03.07.2014, проте суд касаційної інстанції, в силу приписів частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.».

З огляду на викладене, Верховний суд не приймав вказаний доказ, оскільки прийнятність зазначеного доказу процесуальним законом віднесено до повноважень суду першої інстанції.

Як вказано вище, нові докази при нововиявлених обставинах не приймаються і переоцінка наданих доказів судом не здійснюється, та не з наданням вказаного ОСОБА_5 відбору проб заявник повязує виникнення нововиявлених обставин, а зі скасуванням ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 р. у справі № 804/10160/15 постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 р. та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2016 р. у справі № 804/10160/15.

Так, за результатами позапланової перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області складено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі ПАТ ДТЕК Дніпроенерго ВП Придніпровська теплова електрична станція в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в якому зазначено, що розрахунок розмірів відшкодування збитків за наднормативне забруднення атмосферного повітря ДВ№4 (котел ТП-90, ст.13) ПАТ ДТЕК Дніпроенерго ВП Придніпровська теплова електрична станція в період з 03.07.2014р. по 09.07.2014р. здійснено по результатах інструментально-лабораторного контролю проведеного під час позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо стану виконання приписів від 01.04.2014р. № 4-3042-11-3 з попереднього акту планової перевірки від 04.03.2014р. ПАТ ДТЕК Дніпроенерго ВП Придніпровська ТЕС.

Розмір відшкодування збитків за наднормативний викид визначався за формулою (12) Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативний викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди України від 10.12.2008р. № 639 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009р. за № 48/16064.

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря при перевищенні технологічного нормативу допустимого викиду газоподібних продуктів горіння здійснювався за формулою (9), де:

mі = 3,6 х 10-6 х ((ро)Ві - (ро)Втехн) х qv х Т

де mі - маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої i речовини в атмосферне повітря від джерела утворення цієї забруднюючої речовини, т;

(ро)Ві - середнє значення масової концентрації і-тої забруднюючої речовини, приведене до регламентованого вмісту кисню, мг/куб.м;

(ро)Втехн - значення затвердженого технологічного нормативу допустимого викиду i-тої забруднюючої речовини, приведене до регламентованого вмісту кисню, мг/куб.м;

qv - значення об'ємної витрати газопилового потоку від джерела утворення i-тої забруднюючої речовини, приведене до нормальних умов, куб.м/с;

Т - час роботи джерела утворення i-тої забруднюючої речовини в режимі наднормативного викиду, год. (п. 3.5. Методики)

Як вбачається з Методики, та згідно пояснень представників Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, саме формула №9 вказаної Методики має використовуватись при даному виді порушення - наднормативний викид забруднюючої речовини в атмосферне повітря при перевищенні технологічного нормативу допустимого викиду газоподібних продуктів горіння.

Розрахунком визначено масу наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря при перевищенні технологічного нормативу допустимого викиду газоподібних продуктів горіння (оксиди азоту) та розмір компенсації збитків за наднормативні викиди в атмосферу на ДВ№4 в розмірі 433 925,63 грн.

Також, судом встановлено, що період часу роботи джерела, за який здійснено розрахунок розміру збитків було визначено відповідно до п. 3.11. Методики, в якому зазначено, що час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту вчинення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Будь-яких зауважень про покладання в підставу розрахунку листа ДТЕК Придніпровська ТЕС № 3937/29 від 08.08.2014 щодо кількості годин роботи ДВ № 4 (котел ТП-90), на чому наполягає позивач, в розрахунку не зазначено.

Відповідач посилається на те, що відповідно до розділу 3 дозволу на викиди зазначено, що технологічний норматив допустимих викидів для котла ТП-90 ст. 13 встановлюється в 1300 мг/м3. Однак, позивачем при розрахунку маси викидів використовується значення в « 1200» мг/м3, що є порушенням пункту 3.5. Методики. Тобто, відповідач не може перевищувати технологічний норматив допустимих викидів, який встановлений в 1300 мг/м3. При проведенні інструментально-лабораторних досліджень позивач встановив, що викид оксиду азоту дорівнює 1228,06 мг/м3, про що зазначає у розрахунку збитків, тобто в межах 1300 мг/м3, які встановлені Дозволом на викиди. За результатами інструментально-лабораторних досліджень по азоту оксиду котла ТПП-90А ст.13 позивачем отримані такі данні: 1063,95; 1068,05; 1068,05; 1075,23; 1073,69; 1078,30; мг/мЗ. ОСОБА_5 данні не перевищують затверджений технологічний норматив допустимих викидів в 1300 мг/мЗ та затверджений гранично-допустимий викид в 1200 мг/мЗ.

Однак, вказані твердження є помилковими, оскільки у дозволі, який наданий відповідачем до матеріалів справи лише разом з письмовим відзивом від 27.11.2018 р. за вих. №10/886, зазначено, що забруднююча речовина оксиди азоту (оксид та діоксид азоту) у перерахунку на NO2 максимальна масова концентрація забруднюючих речовин становть 1200 мг/м3, технологічний норматив допустимих викидів відповідно до законодавства становить 1300 мг/м3 та затверджений гранично допустимий викид становить 1200 мг/м3.

Отже, враховуючи, що викид оксиду азоту дорівнював 1228,06 мг/м3, що було підтверджено при проведенні позивачем інструментально-лабораторних досліджень, та відповідно до вказаного дозволу затверджений гранично допустимий викид становить 1200 мг/м3, то Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було вірно встановлено перевищення технологічних нормативів допустимих викидів понад 1200 мг/м3.

Також оцінюючи доводи сторін, суд зазначає, що позивачем не надано до суду першої інстанції при первинному розгляді справи дозвіл Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №-1086 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, яке 18.04.2012 р. видано ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», який також було враховано при визначенні суми збитків.

Щодо висновку експертів № 11645/11646/15-48/16276/15-34 від 07.12.2015 за результатами проведеної судової комплексної інженерно-екологічної та криміналістичної експертизи (матеріалів, речовин та виробів), суд зазначає, що 16.05.2016 р. постановою слідчого кримінальне провадження № 0000072 закрите на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, а саме: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, отже оскільки вирок у кримінальний справі не прийнято, то вказаний висновок не може бути взятий судом до уваги та як доказ у цій справі на підтвердження того, що за результатами проведених досліджень зроблено висновок про те, що наданий на експертизу прилад газоаналізатор ОКСИ 5М-5Н зав. №90951 для проведення вимірювань, результати яких внесені у надані протоколи, зокрема, № 32-01-14 від 04.07.2014 року, фактично не використовувався, наведені у протоколах, зокрема № 32-01-14 від 04.07.2014 року, значення вимірів не відповідають результатам, що містяться у пам'яті приладу, який зазначений як вимірювальний засіб у протоколі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, як встановлено судом, до відзиву на касаційну скаргу Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області додано копію акту відбору проб викидів № 32-01-14 від 03.07.2014 р., який був підставою для здійснення розрахунку розміру збитків, отже при прийнятті господарським судом Запорізької області рішення від 06.12.2016 р. у справі №908/4007/15 вказаний акт не досліджувався судом, хоча в рішенні є на нього посилання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем при первинному розгляді справи не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість здійсненого розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО».

Розгляд справи за нововиявленими обставинами не є новим розглядом справи спочатку після скасування судових рішень.

Само по собі скасування ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 р. у справі № 804/10160/15 судових рішень, які покладені в основу прийняття рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. не впливає на оцінку зібраних по справі доказів і не є підставою для скасування рішення суду від 06.12.2016 р. у справі №908/4007/15, яким відмовлено в задоволенні позову.

На підставі викладеного, враховуючи, що при розгляді справи за нововиявленими обставинами нові докази, а саме акт відбору проб викидів № 32-01-14 від 03.07.2014 р., дозвіл Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №-1086 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, який 18.04.2012 р. видано ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» судом не приймаються та не можуть вважатися нововиявленими обставинами, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором, то суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими відсутні.

Керуючись ст.ст. 234, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. по справі №908/4007/15 за нововиявленими обставинами у справі № 908/4007/15 відмовити.

2. Рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. по справі №908/4007/15 залишити в силі.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до статті ч. 7 ст. 325 ГПК України може бути переглянута на загальних підставах.

Повний текст ухвали суду складено: 05.12.2018 р.

Суддя К.В.Проскуряков

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.