ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/5180/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Аюпова Р.М.

судді: Сальнікова Г.І. , Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши у загальному позовному провадженні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС", м. Харків , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл", м. Харків
про стягнення грошових коштів в розмірі 16453366,59 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

першого відповідача - не з'явився;

другого відповідача - Карапетян А.Р., дов. від 30.06.2017.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" (перший відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" (другий відповідач) заборгованість за кредитним договором № 551 від 25.09.2007, яка складається з: 10748009,87 грн. - простроченої заборгованості на кредитом, 323,90 грн. - заборгованості за процентами, 1855135,95 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 20,79 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 92757,87 грн. - 3% річних, 2941992,93 грн. - штрафу, відповідно до п.4.4 кредитного договору, 815115,18 грн. - збитків від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, 10,08 грн. - збитків від інфляції за несвоєчасну сплату процентів за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 551 від 25.09.2007.

Ухвалою господарського суду від 21.11.2016 прийнято позовну заяву до розгляду (суддя Лавренюк Т.А.). Порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.12.2016 о 09:00 год.

Ухвалами господарського суду (суддя Лавренюк Т.А.) розгляд справи неодноразово відкладався.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду від 13.01.2017, враховуючи учбову відпустку судді Лавренюк Т.А., призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.01.2017, справу для подальшого розгляду призначено судді Аюповій Р.М.

Ухвалою господарського суду від 13.03.2017 призначено у справі № 922/5180/15 судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Покладено витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи на першого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю фірму "СКС". Провадження у справі 922/5180/15 зупинено на термін проведення судового дослідження.

Ухвалою господарського суду від 09.10.2017 провадження у справі № 922/5180/15 поновлено. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 09.10.2017 о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2017 прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - гр. ОСОБА_6 (вх. № 34166) для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду від 20.11.2017 продовжено строк розгляду справи до 02 січня 2018 року.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-УІІІ від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2017 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25.01.2018 о 12:40 год.

25.01.2018 другим відповідачем, через канцелярію суду, надано заперечення на позовну заяву (вх. № 2144), в яких, зокрема, зазначено, що п 3.3 договору поруки від 29.112007, укладеному між позивачем та відповідачами, передбачено, що порука припиняється на підставах та у порядку, що передбачені чинним законодавством та цим договором. Тобто, за твердженням другого відповідача, у договорі поруки не встановлено строки поручительства, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання за кредитним договором не може розглядатися, як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Сторони кредитного договору № 551 погодили, що строк повернення кредиту - до 01.05.2015. Відповідач зазначає, оскільки, за твердженням позивача, TOB фірма "СКС" не повернуло позивачу кредит до 01,05.2015, на думку відповідача, порука TOB фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" за Договором поруки припинилася 01.11.2015. TOB фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" не отримувало від позивача з 01.05.2015 по 01.11.2015 ані вимоги, ані позовної заяви про виконання TOB фірмою "Констракшн Груп Інтернешнл", як поручителем, порушеного зобов'язання боржника щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 551. Також, другий відповідач зазначає, що ПАТ "ВіЕйБі Банк" не надав ані суду, ані сторонам оригінали первинних документів, на які банк посилається, як на підставу свого позову, а отже, не надав доказів, які свідчать про отримання коштів TOB фірма "СКС", тобто на думку другого відповідача, ПАТ "ВіЕйБі Банк" не надав суду належних доказів, що підтверджують обґрунтованість позову, що є підставою для відмови в його задоволенні.

25.01.2018 першим відповідачем, через канцелярію суду, надані заперечення на позовну заяву (вх. № 2143), в яких відповідач, зазначив наступне. TOB фірма "СКС" з 09.06.2016 знаходиться в стані припинення, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. Згідно вказаного витягу засновниками (учасниками) юридичної особи визначено строк для заявлення кредиторами TOB фірма "СКС" своїх вимог до 17.08.2016, але позивач своєчасно не заявив свої вимоги підприємству першого відповідача. Окрім цього, перший відповідач зазначив, що позивач не надав суду документи, які б свідчили про перерахування на поточний рахунок першого відповідача після 21.08.2014 грошової суми у розмірі 29419929,26 грн. А, отже, перший відповідач вважає, що на 21.08.2014 у TOB фірма "СКС" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості у сумі 29419929,26 грн. не існувало, а документів, що підтверджують фактичне надання позивачем TOB фірма "СКС" кредиту після 21.08.2014 у сумі 29419929,26 грн. позивач не надав суду. А, отже, на думку першого відповідача, позов не підлягає задоволенню.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2018 призначено по справі № 922/5180/15 судову бухгалтерсько-економічну експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Покладено витрати по оплаті вартості проведення судової бухгалтерсько-економічної експертизи на заявника - TOB фірма "Констракшн Груп Інтернешнл". Провадження у справі 922/5180/15 зупинено на термін проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду від 22.05.2018 провадження у справі № 922/5180/15 поновлено. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 30.05.2018 о 12:30 год.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 05 липня 2018 року.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2018 позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", м. Київ, Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл", м. Харків, про визнання договору поруки від 29.11.2007 припиненим, у справі № 922/5180/15 залишено без розгляду.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2018 для розгляду справи № 922/5180/15 призначено колегію суддів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 03.07.2018 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя Аюпова Р.М., судді: Буракова А.М., Прохоров С.А.

Ухвалою господарського суду від 03.07.2018 призначено підготовче засідання на 24.07.2018 о 12:15 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду від 01.08.2018, у зв'язку з хворобою судді Буракової А.М., призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 01.08.2018 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Аюпова Р.М., судді: Прохоров С.А., Сальнікова Г.І.

Ухвалою господарського суду від 18.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/5180/15 до судового розгляду по суті на 20.09.2018 о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2018 відвід судді Аюпової Р.М., що був заявлений представником позивача - Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" у зв'язку з розглядом справи № 922/5180/18 (вх. № 29996 від 18.10.2018) - визнано необґрунтованим. Заяву представника позивача про відвід судді Аюпової Р.М. передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України. Зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 19.10.2018, для розгляду заяви про відвід судді Аюпової Р.М., визначено суддю Жигалкіна І.П.

Ухвалою господарського суду від 22.10.2018 (суддя Жигалкін І.П.) відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. №29996 від 18.10.2018) про відвід судді Аюпової Р.М.

Ухвалою господарського суду від 02.11.2018 провадження у справі № 922/5180/15 поновлено. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 05.11.2018 о 14:00 год.

Ухвалою господарського суду від 05.11.2018 відвід судді Аюпової Р.М., що був заявлений представником другого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл", у зв'язку з розглядом справи № 922/5180/15, визнано необґрунтованим. Заяву представника другого відповідача про відвід судді Аюпової Р.М. передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України. Зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 06.11.2018, для розгляду заяви про відвід судді Аюпової Р.М., визначено суддю Лаврову Л.С.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2018 (суддя Лаврова Л.С.) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" (вх. № 31339 від 05.11.2018) про відвід судді Аюпової Р.М.

Враховуючи знаходження судді Сальнікової Г.І. у відпустці, провадження у справі № 922/5180/15 поновлено ухвалою господарського суду від 28.11.2018. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 28.11.2018 о 12:00 год.

У судове засідання 28.11.2018 представник позивача не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений телефонограмою, яка була отримана представником позивача за довіреністю ОСОБА_7 Представником позивача, через канцелярію суду, надано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні 28.11.2018 (вх. № 2692).

Представник першого відповідача у судове засідання 28.11.2018 не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про час та місце судового засідання був повідомлений телефонограмою, яка була отримана представником першого відповідача за довіреністю ОСОБА_8

Представник другого відповідача у судовому засіданні 28.11.2018 проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки відповідно до ст. 195 ГПК України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Даний строк не можу бути продовжений судом. Оскільки строк розгляду справи по суті закінчується 28.11.2018, у господарського суду відсутні підстави та можливість для задоволення клопотання позивача та відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.11.2018 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (назва Банку в подальшому була змінена на Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк") (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" (перший відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір № 551, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 41804000,00 грн. з терміном користування до 01.05.2015 включно та з процентною ставкою за користування кредитом - 0,01% річних.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору цільовим використанням кредиту було фінансування будівництва житлового будинку за адресою: місто Харків, вулиця Клочківська, 258.

Відповідно до умов кредитного договору надання кредитних коштів здійснювалося траншами, шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку в ПАТ "ВіЕйБі Банк" на поточний рахунок позичальника, відкритий у ПАТ "ВіЕйБі Банк".

В подальшому, за згодою сторін, і, відповідно до умов укладених доповнень до кредитного договору, сума лімітів видачі кредитних коштів за договором складала: з 19.02.2008 - 51954000,00 грн.; з 15.08.2008 - 64454000,00 грн.; з 31.03.2009 - 59219012,91 грн.; з 22.12.2009 - 63514458,25 грн., з 28.09.2011 - 70252890,08 грн.; з 21.08.2014 - 29419929,26 грн.

Повернення кредиту, згідно умов кредитного договору, визначено в пункті 2.3 відповідно до наведеного графіку - щомісячно, не пізніше 24 числа, починаючи з 24.04.2010 в сумі не менше 8360800,00 грн.

Позивач зазначає, що внаслідок порушення умов кредитного договору по сплаті кредиту у позичальника виникла прострочена заборгованість за кредитом за всіма отриманими та несплаченими траншами, яка склала 10748009,87 грн., детальний розрахунок якої був складений позивачем у вигляді таблиць.

29.11.2007 між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" (другий відповідач, поручитель), з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ фірма "СКС" за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 укладено договір поруки.

Відповідно до умов договору поруки від 29.11.2007, з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами, що складають невід'ємну частину цього договору, поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником його зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором № 551 від 25.09.2007, що зокрема полягає в наступному: погашення основної суми кредиту в терміни, зазначені в кредитному договорі; погашення відсотків згідно з умовами кредитного договору; інші виплати, що належать кредитору і такі, що випливають з кредитного договору (в тому числі пені, штрафи, інші платежі).

Згідно з п. 3 договору поруки, при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов'язань за кредитним договором, поручитель і боржник відповідають перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором, як від боржника, так і від поручителя, як і повному обсязі, так і частини боргу.

ПАТ "ВіЕйБі Банк" свої зобов'язання за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами, що складають невід'ємну частину цього договору, виконав, відкривши ТОВ фірма "СКС" поновлювальну кредитну лінію з лімітом - 29419929,26 грн. та перерахувавши кошти по траншу з позичкового рахунку ПАТ "ВіЕйБі Банк" на поточний рахунок позичальника.

Факт виконання ПАТ "ВіЕйБі Банк" своїх зобов'язань за кредитним договором № 551 від 25.09.2007, з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами, що складають невід'ємну частину цього договору встановлено відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 31.05.2016 у справі №922/4879/15 за касаційною скаргою ПАТ "ВіЕйБі Банк" на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 у справі за позовом ТОВ фірма "СКС" до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання припиненими зобов'язань, договорів та зобов'язань вчинити певні дії.

Відповідно до п. 4.6. кредитного договору, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов'язання за цим договором, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку за цим договором на суму боргу.

Згідно з п.2.7. кредитного договору за користування кредитом позичальнику банком щомісячно нараховуються проценти у валюті кредиту за поточний календарний місяць, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно з п.1.1.3 цього договору на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за траншем.

За згодою сторін і відповідно до укладених доповнень до кредитного договору, починаючи з 25.05.2009, термін погашення заборгованості по процентам встановлювався не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, а з 26.03.2010 термін погашення заборгованості по процентам встановлювався не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

Пунктом 2.8. кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний щомісячно, не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, сплачувати на рахунок, відкритий в ПАТ "ВіЕйБі Банк" проценти за користування кредитом / траншем, що нараховані йому за місяць, відповідно до п.2.7 цього договору.

Згідно з п.4.3. кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів, визначених цим договором, Позичальник повинен сплатити кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової процентної ставки, визначеної в п.1.1.3 цього договору, за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до п.4.4 кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.3 -3.3.18 цього договору (в тому числі зобов'язань щодо своєчасного повернення часток кредиту та зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом), позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 5 процентів від суми кредиту, визначеної в п.1.1.1 цього договору, за кожний випадок порушення за реквізитами, вказаними кредитодавцем.

Згідно з п.4.5 кредитного договору за згодою сторін кредитодавець має право у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, визначених цим Договором, вимагати повного погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, штрафних санкцій.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, позивач зазначив, що позичальник в порушення всіх вищезазначених умов кредитного договору та вимог чинного законодавства України не виконав свої зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитним коштами.

Так, станом на 18.08.2015, загальна сума заборгованості TOB фірма "СКС" перед ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за кредитним договором № 551 від 25 вересня 2007 року, становить - 16453366,59 грн. та складається із наступної заборгованості:

прострочена заборгованість за кредитом - 10 748 009,87 грн.;

заборгованість за процентами - 323,90 грн.;

пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 855 135,95 грн.;

пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 20,79 грн.;

заборгованість по 3% річних - 92 757,89 грн.;

загальна сума нарахованих штрафів згідно п.4.4 кредитного договору - 2941 992,9 грн.;

інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту - 815 115,18 грн.

інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 10,08 грн.

Детальний розрахунок заборгованості був наведений позивачем у складеному ним розрахунку.

Та, як наслідок, загальний борг поручителя - TOB "Констракшн Груп Інтернешнл", як поручителя боржника TOB фірма "СКС" перед ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за кредитним договором № 551 від 25 вересня 2007 року становить - 16453366,59 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини другої цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ГК України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Згідно з ст. 231 ГК України штрафні санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором, а також, що розмір цих санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношення до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, повернення кредиту, згідно умов кредитного договору № 551, визначено в пункті 2.3 відповідно до наведеного графіку - щомісячно, не пізніше 24 числа, починаючи з 24.04.2010 в сумі не менше 8360800,00 грн. Термін сплати заборгованості за кредитом згідно графіку - не пізніше 24 числа починаючи з 24.04.2010 в сумі не менше 8360800,00 грн., термін погашення по процентам - не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані з 25.05.2009 - не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, з 26.03.2010 - не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

Як зазначає позивач у позові, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, надавши обумовлену кредитним договором суму грошових коштів, про що свідчать копії меморіальних ордерів, наданих позивачем до матеріалів справи, проте позичальник, в порушення всіх вищезазначених умов кредитного договору та вимог чинного законодавства України не виконав свої зобов'язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитним коштами. Так, станом на 18.08.2015, загальна сума заборгованості TOB фірма "СКС" перед ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за кредитним договором № 551 від 25 вересня 2007 року, становить - 16453366,59 грн. та складається із наступної заборгованості:

прострочена заборгованість за кредитом - 10 748 009,87 грн.;

заборгованість за процентами - 323,90 грн.;

пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 855 135,95 грн.;

пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 20,79 грн.;

заборгованість по 3% річних - 92 757,89 грн.;

загальна сума нарахованих штрафів згідно п.4.4 кредитного договору - 2941 992,9 грн.;

інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту - 815 115,18 грн.

інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 10,08 грн.

З аналізу детального розрахунку, наданого позивачем до позову та банківських виписок з рахунку позичальника, вбачається, що останній прострочив виконання зобов'язань за кредитним договором, наступним чином:

- по траншу у сумі 1279441,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 275337 від 02.06.2008 заборгованість за кредитом складає 1225526,16 грн., по процентам за кредитом - 36,93 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту -211529,17 грн., пеня за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 2,38 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 10576,46 грн., 3% річних за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 0,06 грн.

- по траншу у сумі 1990000,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 339490 від 01.07.2008 заборгованість за кредитом складає 1990000,00 грн., по процентам за кредитом - 59,97 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 343479,45 грн., пеня за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 3,84 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 17173,97 грн., 3% річних за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 0,21 грн.,

- по траншу у сумі 7532483,71 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 1504181 від 30.09.2011, заборгованість за кредитом складає 7532483,71 грн., по процентам за кредитом - 227,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1300127,33 грн., пеня за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 14,57 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 65006,37 грн., 3% річних за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 0,80 грн.,

- заборгованість за штрафом, згідно з п.4.4. кредитного договору, становить 2941992,93 грн.

- інфляційні збитки за основною заборгованістю за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 ТОВ фірма «СКС» становить 815115,18 грн.

Отже, перший відповідач вважається таким, що прострочив виконання свого зобов'язання за кредитним договором щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 06.04.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесена запис №0015318 про державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" (боржника (позичальника) за кредитним договором).

Відповідно до відомостей, зазначених у реєстрі, ТОВ фірма «СКС» не має правонаступників.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. На відміну від попередньої ситуації, передбаченою ст. 608 ЦК, де можливо правонаступництво по певних видах зобов'язань, таке припинення є загальним правилом. Ліквідація юридичної особи (боржника або кредитора) за загальним правилом служить підставою припинення зобов'язання. Виняток складають випадки, прямо передбачені законом (наприклад, вимоги потерпілих про відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров'ю, в порядку правонаступництва переходять до вищестоящої організації або до організації, вказаної в рішенні про ліквідацію юридичної особи).

Отже, колегія суддів приходить висновку, що зобов'язання першого відповідача (ТОВ фірма «СКС») за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами, припинені, у зв'язку з ліквідацією боржника - ТОВ фірма "СКС".

Відповідно до статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

5) після відкриття провадження у справі, між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження по справі у відношенні ТОВ фірма "СКС", на підставі п.6 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв'язку з припиненням юридичної особи,

Що стосується позовних вимог стосовно другого відповідача - ТОВ фірма «Констракшн Груп Інтернешил», колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно ч.1, 4 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів зауважує про те, що зобов'язання може припинятися (погашатися) різними способами. Звичним, а отже й головним, способом припинення будь-якого зобов'язання є його належне виконання. Зобов'язання припиняється головним чином виконанням (платежем) того, що належить. Однак, за певних обставин, мета, задля якої встановлювалося зобов'язання, не була досягнута. У таких випадках юридичний зв'язок між кредитором і боржником може припинитися в інший спосіб.

У римському праві способи припинення зобов'язання класифікувалися на ті, що призводять до ефекту в силу самого права (ipso iure) та позбавляють кредитора права вимоги, і ті, які призводять до ефекту ексцепції (ope exceptionis), таким чином, що вимога кредитора зберігається, але може бути спростована позовним запереченням (exceptio) за бажанням боржника.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що позичальник (перший відповідач у справі) прострочив виконання зобов'язань за кредитним договором, наступним чином:

· по траншу у сумі 1279441,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 275337 від 02.06.2008 заборгованість за кредитом складає 1225526,16 грн., по процентам за кредитом - 36,93 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту -211529,17грн., пеня за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 2,38грн.,3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 10576,46 грн., 3% річних за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту -0,06 грн.,

· по траншу у сумі 1990000,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 339490 від 01.07.2008 заборгованість за кредитом складає 1990000,00 грн., по процентам за кредитом - 59,97 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 343479,45 грн., пеня за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту -3,84 грн.,3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 17173,97 грн., 3% річних за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту -0,21 грн.,

· по траншу у сумі 7532483,71 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 1504181 від 30.09.2011 заборгованість за кредитом складає 7532483,71 грн., по процентам за кредитом - 227,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1300127,33 грн., пеня за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту - 14,57 грн.,3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 65006,37 грн., 3% річних за несвоєчасне сплачення процентів по кредиту -0,80 грн.

Умовами кредитного договору, сторонами в пункті 2.3 договору було погоджено умови повернення кредиту щомісячно, не пізніше 24 числа, починаючи з 24.04.2010 в сумі не менше 8360800,00 грн. та термін погашення по процентам - не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані з 25.05.2009 - не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, з 26.03.2010 - не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

З урахуванням зазначених погоджених сторонами умов кредитного договору, позивачем була розрахована сума, пред'явлена до стягнення.

Окрім зазначеного, позивачем було нараховані заборгованість за штрафом згідно з п.4.4. кредитного договору у сумі 2941992,93 грн. та інфляційні збитки за основною заборгованістю за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 ТОВ фірми «СКС» у сумі 815115,18 грн.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установлено судом, боржник, а відтак і поручитель, взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 1 травня 2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки встановлено, що вона діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно з умовами договору. Таким чином, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту порушення позичальником терміну виконання зобов'язання згідно з такими умовами або у зв'язку із застосуванням банком права вимоги повернення кредиту достроково, порушення встановленого банком терміну дострокового повернення позичальником кредиту.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як вбачається з кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом (пункті 2.3) відповідно до наведеного графіку - щомісячно, не пізніше 24 числа, починаючи з 24.04.2010 в сумі не менше 8360800,00 грн., термін погашення по процентам - не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані з 25.05.2009 - не пізніше 03 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, з 26.03.2010 - не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

Відповідно до договору поруки відповідальність поручителя наступає в терміни, визначені у кредитному договорі та у тому же обсязі.

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 24 числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає в терміни, визначені у кредитному договорі, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що прострочення заборгованості по траншу у сумі 1279441,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 275337 від 02.06.2008 за кредитом почалась з 25.07.2008, по процентам за кредитом - з 02.07.2008; по траншу у сумі 1990000,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 339490 від 01.07.2008 за кредитом - з 25.08.2008, , по процентам за кредитом - з 04.08.2008; по траншу у сумі 7532483,71 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 1504181 від 30.09.2011 - з 25.11.2011, по процентам за кредитом - з 16.11.2011.

Колегія суддів зазначає, що оскільки договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесенні до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Щодо строку позовної давності з неустойки, колегія суддів відзначає, що перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Колегія суддів підкреслює неможливість стягнення неустойки, яка нарахована на суму зобов'язання, по якому пропущено строк позовної давності, що цілком узгоджується з положеннями статті 266 ЦК України, яка говорить, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки.

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов'язання.

Відповідно, закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, відповідно до п.2.1. Договору поруки поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобов'язань перед Кредитором погасити протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання повідомлення Кредитора про невиконання Боржником своїх зобов'язань заборгованість по Кредитному договору, а саме: погасити основу суму кредиту; погасити суму процентів, згідно з кредитним договором; погасити суму штрафів, пені, комісії, збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет застави та інші платежі згідно з Кредитним договором.

Колегією суддів встановлено, що банком вимога поручителю за №11/1-399 була направлена 04.08.2016.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся до поручителя - 03.09.2015, тобто, з порушенням встановленого частиною 4 статті 559 ЦК України строку щодо зобов'язання з повернення заборгованості по траншу у сумі 1279441,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 275337 від 02.06.2008 за кредитом до 25.01.2009, по процентам за кредитом - до 02.01.2009; по траншу у сумі 1990000,00 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 339490 від 01.07.2008 за кредитом - до 25.02.2009, , по процентам за кредитом - до 04.02.2009; по траншу у сумі 7532483,71 грн., наданого позичальнику згідно меморіального ордеру № 1504181 від 30.09.2011 - до 25.05.2012, по процентам за кредитом - до 16.05.2012.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку про те, що порука за Договором поруки є припиненою, оскільки позовна вимога про повернення вказаної суми боргу пред'явлена до Поручителя після спливу встановленого частиною 4 статті 559 ЦК України строку.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-1077цс15, Постанові ВС Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №910/1408/15-г, Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/2774/17, Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №926/2153/16 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12

Матеріалами справи встановлено, що боржник - ТОВ фірми "СКС" був ліквідований.

Відповідно до статті 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Ст. 18 ГПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Відповідно до проведеного правового аналізу зазначених норм матеріального права припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази наявності на момент розгляду спору відповідного судового рішення.

Така правова позиція викладена у висновках Верховного Суду України щодо застосування частини першої статті 559, частини першої статті 609 ЦК України, викладені в Постанові від 25 листопада 2015 року № 6-172 цс15, Постанові від 29.03.2017 у справі № 6-2013цс16, Постанова ВС від 29.03.2017 у справі № 6-2013цс16 та Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/3226/15.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись у зв'язку з припиненням юридичної особи, до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 11 ГПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи викладене, позовні вимоги до другого відповідача є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача. Натомість, враховуючи те, що, станом на дату подання позову, позивач був звільнений від сплати судового збору, судові витрати наразі не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі № 922/5180/15 в частині вимог до першого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС".

В частині вимог до другого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" - відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" ( 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 40, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 40, ).

Повне рішення складено 06.12.2018.

Головуючий суддя Суддя Суддя Р.М. Аюпова С.А. Прохоров Г.І. Сальнікова

справа № 922/5180/15