ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

07 грудня 2018 року Справа № 915/919/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали заяви Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” про розстрочення виконання рішення у справі

за позовом: Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення “Укрспецекспорт” (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36)

до відповідача: Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” (54017, м. Миколаїв, вул. 1 Слобідська, 120)

про: стягнення заборгованості в сумі 4501372,83 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з'явився,

від відповідача (боржника): не з'явився.

Суть спору:

Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення “Укрспецекспорт” 29.05.2015 звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” основного боргу в розмірі 2497098,75 грн., 217350,21 грн. процентів та 1786923,87 грн. інфляційних нарахувань.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області 12 серпня 2015 року (з урахуванням ухвали від 25.09.2015 про виправлення описки) затверджено у справі № 915/919/15 мирову угоду від 10 серпня 2015 року, укладену між Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення “Укрспецекспорт” та Державним підприємством “Миколаївський бронетанковий завод”.

23 листопада 2018 року Державне підприємство “Миколаївський бронетанковий завод” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 3550 від 23.11.2018 про розстрочення виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.08.2015 у справі № 915/919/15 строком на 12 місяців зі сплатою щомісячного платежу не пізніше 30-го числа кожного місяця, починаючи з грудня 2018 року в розмірі 58240,93 грн.

Заява ґрунтується на підставі: балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.09.2018; податкового повідомлення-рішення від 29.05.2018 № 7; супровідного листа органу ДВС № 34930/14.23-36/7 від 04.09.2018; постанови про передачу виконавчого провадження ВП № 56939181 від 04.09.2018; листа Міністерства юстиції України № 21-35/7098 від 12.09.2018; постанови ДВС про прийняття виконавчого провадження ВП № 56939181 від 12.09.2018; виписок по рахунку ДП «МБЗ»; та мотивована тим, що ухвалою господарського суду від 12.08.2015 затверджено мирову угоду між позивачем та відповідачем про погашення заборгованості за відповідним графіком. ДП «Миколаївський бронетанковий завод» фактично здійснило погашення платежів в розмірі 80% від загальної суми заборгованості, визначеної мировою угодою. Залишок заборгованості становить 698891,10 грн. Державне підприємство знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має реальної можливості виконати рішення суду в повному обсязі. Стягнення одночасно всієї суми боргу може привести до порушення строків виконання державних замовлень стосовно військової техніки або взагалі паралізувати діяльність підприємства, що призведе до невиконання договорів, укладених з Міністерством оборони України, Державною прикордонною службою по виготовленню та ремонту військової техніки за рахунок державних коштів. Невиконання державних контрактів може мати негативні наслідки в масштабах країни у зв'язку з проведенням Операції об'єднаних сил (раніше АТО) (що є надзвичайною подією). Враховуючи фінансовий стан підприємства, наявність договірних зобов'язань, заборгованість по заробітній платі, у зв’язку з наявними об'єктивними обставинами, які роблять неможливим єдиноразову виплату коштів в розмірі 698891,10 грн., Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» просить розстрочити виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.08.2015 у справі № 915/919/15 строком на 12 місяців зі сплатою щомісячного платежу не пізніше 30-го числа кожного місяця, починаючи з грудня 2018 року у розмірі 58240,93 грн.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року, після усунення недоліків заяви, розгляд останної було призначено на 07 грудня 2018 року о 12 год. 30 хв.

03.12.2018 до суду від стягувача (позивача) надійшла заява за вих. № USE-13.2-13349 від 28.11.2018, в якій Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення “Укрспецекспорт” не заперечує проти розстрочки виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області № 915/919/15 від 12.08.2015 шляхом сплати боргу в розмірі 698891,10 грн. рівними частками щомісячно протягом 12 місяців.

06.12.2018 на електронну адресу суду від стягувача (позивача) надійшло клопотання за вих. № USE-13.2-13719 від 04.12.2018 про розгляд заяви за відсутності представника стягувача.

07 грудня 2018 року учасники справи в судове засідання не з’явилися.

Оскільки відповідно до ст. 42 ГПК України явка в судове засідання учасників справи – це право, а не обов'язок, заява, подана в порядку ст. 331 ГПК України може розглядатись без їх участі, оскільки наслідки нез’явлення учасників справи даною процесуальною нормою не встановлені.

07.12.2018 за результатами розгляду заяви боржника № 3550 від 23.11.2018 про розстрочення виконання рішення суд на підставі ст. ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Ознайомившись з наданими суду доказами, дослідивши обставини заяви в сукупності з матеріалами справи, оцінивши докази у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

В С Т А Н О В И В:

Як було зазначено судом вище, 12 серпня 2015 року Господарським судом Миколаївської області винесено ухвалу (з урахуванням ухвали від 25.09.2015 про виправлення описки) про затвердження укладеної між сторонами мирової угоди та припинення провадження у справі № 915/919/15.

У провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження ВП № 56939181 з виконання судового рішення – ухвали Господарського суду Миколаївської області № 915/919/15 від 12.08.2015 про стягнення з Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" на користь Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" заборгованості в розмірі 3572315,80 грн. (згідно заяви стягувача залишок заборгованості складає 698891,10 грн.) (Т. 2, а. с. 125).

23 листопада 2018 року Державне підприємство “Миколаївський бронетанковий завод” у порядку ст. 331 ГПК України звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 3550 від 23.11.2018 про розстрочення виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.08.2015 у справі № 915/919/15.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), – встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи – тяжке захворювання її самої або членів її сім’ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) – тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи – наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб – стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши усі обставини та надавши їм оцінку, враховуючи досягнення сторонами взаємної згоди щодо строку та порядку розстрочки виконання ухвали; зважаючи на те, що боржник знаходиться у скрутному фінансовому становищі; приймаючи до уваги наявність договірних зобов’язань та заборгованість по заробітній платі, а також те, що божник є підприємством військово-оборонного комплексу і забезпечує броньованою колісною технікою військові частини і Збройні Сили України в період військового стану, котрий відбувається на території Миколаївської області; оскільки боржник не ухиляється від виконання ухвали суду, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем; з огляду на те, що відповідачем погашено більшу частину заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення заяви боржника № 3550 від 23.11.2018 та розстрочення виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12 серпня 2015 року у справі № 915/919/15 (з урахуванням ухвали від 25.09.2015 про виправлення описки) зі сплати залишку боргу в розмірі 698891,10 грн. строком на 12 місяців рівними частками наступним чином: щомісячно, починаючи з грудня 2018 року, не пізніше 30-го числа кожного місяця, проводити платежі по 58240,93 грн.

У відповідності до змісту ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 220, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.          Заяву Державного підприємства “Миколаївський бронетанковий завод” № 3550 від 23.11.2018 про розстрочення виконання рішення у справі № 915/919/15 задовольнити.

2.          Розстрочити виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12 серпня 2015 року у справі № 915/919/15 (з урахуванням ухвали від 25.09.2015 про виправлення описки) зі сплати залишку боргу в розмірі 698891,10 грн. строком на 12 місяців рівними частками наступним чином: щомісячно, починаючи з грудня 2018 року, не пізніше 30-го числа кожного місяця, проводити платежі по 58240,93 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2018 року.

Суддя                                                                      О.Г. Смородінова