ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" грудня 2018 р.Справа № 922/4970/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали заяви Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх. № 33669 від 03 грудня 2018 року), в порядку ст. 330 ГПК України, по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Ніколаенко Максима Олександровича, м. Харків, Фізичної особи-підприємця Ковтун Андрія Володимировича, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Шляхова Романа Геннадійовича, м. Харків
про розірвання договору, стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/4970/13 за позовом фізичної особи-підприємця Ніколаєнко Максима Олександровича та фізичної особи-підприємця Ковтуна Андрія Володимировича до фізичної особи-підприємця Шляхова Романа Геннадійовича, про: розірвання договору оренди № 1 від 29 червня 2010 року, посвідчений нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області Кормільцем М.П., зареєстрованого в реєстрі № 640; стягнення на користь першого позивача 422 735,96 грн. заборгованості за договором оренди № 1 від 29 червня 2010 року; стягнення на користь другого позивача 422 735,96 грн. заборгованості за договором оренди № 1 від 29 червня 2010 року.

29 січня 2014 року, рішення господарського суду Харківської області, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24 березня 2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 16 липня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково, розірвано договір оренди № 1 від 29 червня 2010 року, посвідчений державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області Кормільцем М.П. (реєстровий № 640); стягнуто з відповідача на користь першого позивача 328 000,00 грн. основної заборгованості, 22 375,51 грн. пені та 573,50 грн. судового збору; стягнуто з відповідача на користь другого позивача 328 000,00 грн. основної заборгованості, 22 375,51 грн. пені та 17482,94 грн. судового збору; стягнуто з позивачів на користь Державного бюджету по 573,50 грн. судового збору.

03 грудня 2018 року, через канцелярію суду від Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява (вх. № 33669) про затвердження мирової угоди у справі № 922/4970/13, укладеної між другим позивачем та відповідачем 17 жовтня 2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 52946163 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 14 лютого 2014 року про стягнення 328 000,00 грн. основної заборгованості, 22 375,51 грн. пені та 17 482,94 грн. судового збору.

Суд, розглянувши заяву Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про затвердження мирової угоди (вх. № 33669 від 03 грудня 2018 року), суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до приписів ст. 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу.

З доданих до заяви матеріалів вбачається, що мирова угода на стадії виконання судового рішення укладена між фізичною особою-підприємцем Ковтун Андрієм Володимировичем та фізичною особою підприємцем Шляхов Романом Геннадійовичем 17 жовтня 2018 року і яка разом із заявою 31 жовтня 2018 року (вх. № 23299/14.1-31) подана до Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Отже, відповідно до положень ст. 330 ГПК України, Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області мав передати мирову угоду для затвердження до суду не пізніше триденного строку з дня її отримання, тобто до 05 листопада 2018 року (включно, з врахуванням вихідних днів). Втім, до господарського суду Харківської області вказана заява направлена органом ВДВС 29 листопада 2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля поштової установи на конверті.

Відповідно до правил обчислення строків, зазначених в ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку. Згідно ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Враховуючи вище викладене, Міжрайонним відділом Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області пропущено встановлений ст. 330 ГПК України строк, протягом якого державний виконавець має передати мирову угоду для затвердження суду, який видав виконавчий документ (29 листопада 2018 року проти 05 листопада 2018 року).

Крім того, державним виконавцем до заяви (вх. № 33669 від 03 грудня 2018 року) додано копію заяви сторін про затвердження мирової угоди; копію договору про надання правової допомоги № 01/01 від 01 серпня 2018 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; мирову угоду по справі № 922/4970/13 від 17 жовтня 2018 року; копію наказу від 14 лютого 2014 року; копію постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, частинами 1 та 2 статті 91 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначення назви посади особи, яка засвідчує копії, її ініціалів, прізвища та дати такого засвідчення (ч.ч. 4, 5 вказаної статті та п. 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003). Як вбачається з матеріалів поданої заяви, частина доданих до неї документів взагалі не засвідчена (заява сторін про затвердження мирової угоди; наказ господарського суду Харківської області від 14 лютого 2014 року), частина без зазначення дати їх засвідчення (постанова про відкриття виконавчого провадження від 22 листопада 2016 року). Водночас, суд зазначає, написи "копія" не може бути розцінений судом, як засвідчення копій документів у відповідності до ст. 91 ГПК України та ДСТУ 4163-2003.

Враховуючи вище викладене, а саме пропуск державним виконавцем строку встановленого ст. 330 ГПК України та з наданням документів, не засвідчених у встановленому Законом порядку, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви про затвердження мирової угоди.

На підставі викладеного, керуючись статтями 91, 192, 232, 233, 234, 235, 330 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх. № 33669 від 03 грудня 2018 року), в порядку ст. 330 ГПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 12 грудня 2018 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4970/13