ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року Справа № 908/491/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Учасники справи

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя Авто»,

м. Запоріжжя

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Козацькі землі ЛТД,

м. Запоріжжя

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Козацькі землі ЛТД, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.06.2018 у справі №908/491/18 (суддя Смірнов О.Г., повне рішення складено 26.06.2018)

у справі

про стягнення 80000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.06.2018 по справі №908/491/18 (суддя Смирнов О.Г.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Козацькі землі ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжя-Авто" грошові кошти в сумі 80 000,00 грн, витрати зі сплати судового збору - 1762,00 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Козацькі землі ЛТД" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просило останнє скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховані положення ст. 902 Цивільного кодексу України про те, що послуга може надаватися як особисто виконавцем, так виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу; відповідачем було доручено виконання частини договору ФОП ОСОБА_1, з яким було укладено відповідний договір про надання послуг з інформатизації, інформаційно-аналітичних та юридичних послуг; про виконання вказаних послуг на суму 80 000 грн між ФОП ОСОБА_1 та відповідачем були підписані відповідні акти, які безпідставно не взяті до уваги судом першої інстанції; відповідно до умов п.3.2.1. договору позивач зобовязаний відшкодувати вартість цих послуг, тому його вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягали.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.08.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Чернота Л.Ф., суддів Попкова Д.О., Радіонова О.О.) відкрито апеляційне провадження у справі №908/491/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Козацькі землі ЛТД на рішення господарського суду Запорізької області від 19.06.2018, розгляд апеляційної скарги було призначено на 17.10.2018.

На виконання Указу Президента України від 29.12.2017 №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", положень п. 3 ч. 1, ч.3, 5 ст. 31 ГПК України та у звязку з тим, що 03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд забезпечено передачу справи №908/491/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗапоріжжяАвто» до Товариства з обмеженою відповідальністю Козацькі землі ЛТД про стягнення 80000,00 грн до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2018 для розгляду справи №908/491/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М., ухвалою від 19.10.2018 колегія суддів прийняла справу до свого провадження та визначила розглядати справу в порядку письмового провадження.

Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу від 22.10.2018, в якому проти доводів відповідача заперечує, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на наступне: виконавець відповідно до вимог законодавства повинен надати послугу особисто; договір не передбачає згоду замовника на виконання послуг іншими особами; відповідач передав позивачу послуги лише на 20 000 грн, про що сторонами складено акт здачі приймання послуг; в іншій частині послуги не були виконані та позивачу не передані.

Дослідивши матеріали справи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено та визнається сторонами, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Козацькі Землі ЛТД» - виконавець (надалі відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжя-Авто» - замовник (надалі позивач) було укладено договір від 20.05.2015 року №16 про надання консалтингових послуг строком дії з моменту його підписання до 19 травня 2016 року (п.7.1. договору) на наступних умовах:

- виконавець зобовязується за завданням замовника надавати всі види консалтингових послуг, передбачені п.1.2. договору, а Замовник зобовязується оплачувати надання таких послуг (п.1.1. договору);

- у п.п. 1.2.1.-1.2.7 договору перелічені види консалтингових послуг та відповідно п. 1.3. перелік видів правової допомоги не є вичерпним;

- виконавець надає консалтингові послуги безпосередньо протягом усього строку дії договору (п. 2.1, 2.2 договору);

- здача-прийняття наданих консалтингових послуг оформлюється відповідним актом, який є невідємною частиною цього договору. Акт здачі-прийняття підписується сторонами щомісячно до 5-го числа місяця, який слідує за тим, в якому надавалися консалтингові послуги. Підписання акту здачі-прийняття свідчить про відсутність будь-яких взаємних претензій сторін щодо змісту, кілкової та якості наданих консалтингових послуг (п. 2.3. договору)

- замовник зобовязаний в разі виникнення необхідності відшкодовувати фактичні витрати Виконавця, необхідні для надання консалтингових послуг; в разі необхідності надавати довіреності на вчинення дій виконавцем, які випливають зі змісту цього договору (п. 3.2. договору);

- виконавець має право самостійно обирати, зокрема, способи та методи виконання завдань Замовника, дотримуючись при цьому встановлених замовником строків, звертатися до замовника за відшкодуванням фактичних витрат, необхідних для виконання договору, якщо такі виникають (п. 3.3. договору);

- вартість консалтингових послуг складає 100000 грн за весь період дії цього договору. Вказана сума не підлягає коригуванню залежно від обсягу наданих консалтингових послуг протягом строку дії Договору. Абонентська плата вноситься шляхом повної передоплати передоплати всієї вартості консалтингових послуг протягом 10 днів з моменту укладення цього договору (п. 4.1, 4.2. договору);

- фактичні витрати необхідні для надання консалтингових послуг або повязані з ними оплачуються замовником після повідомлення про них виконавцем. В разі неможливості оплатити додаткові витрати, або невчасної їх оплати замовник зобовязаний негайно сповістити про це виконавця. В цьому випадку замовник несе індивідуальну відповідальність за неповну реалізацію виконавцем його можливостей та/або можливе погіршення становища замовника в процесі виконання зобовязань за Договором і зобовязується не предявляти у звязку із цим претензію виконавцю (п. 4.4. договору).

На виконання умов цього договору позивач сплатив, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 100 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1487 від 21.05.2015, та визнається сторонами.

Про часткове надання послуг сторонами складено та підписано акти приймання-передачі виконаних робіт від 31.08.2015 та від 30.09.2015 кожен на суму 10 000 грн, а всього на загальну суму 20 000 грн.

Вказуючи на те, що роботи в повному обсязі не були виконані, позивач звернувся до відповідача з претензією №207 від 15.09.2016, в якій просив повернути кошти в сумі 80 000 грн.

Відповідач надав відповіді без номера та дати, в яких запевняв про можливість надання послуг чи повернення грошових коштів.

Посилаючись на не виконання відповідачем зобовязань щодо надання послуг та повернення коштів, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати 80 000 грн.

Відповідач вимоги не визнає, посилаючись на надання послуг в повному обсязі третьою особою, про що між ТОВ «Козацькі землі ЛТД» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір від 25.05.2015 та підписано акти приймання-передачі наданих послуг на загальну суму 80000,00 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

З аналізу спірних правовідносин суд доходить висновку, що між сторонами склалися відносини про надання послуг, що регулюються главою 63 Цивільного кодексу України та згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто, а у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Як було встановлено судом вище, позивач сплатив попередню оплату в сумі 100000 грн, а відповідач надав послуг особисто на 20 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Умовами укладеного договору передбачено надання послуг безпосередньо виконавцем, тобто особисто відповідачем. Договір не містить умов щодо можливості залучення третіх осіб до надання визначених ним послуг. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до позивача з пропозицію надання якихось окремих послуг третіми особами, чи направлення позивачу актів наданих послуг, які виконані третьою особою, із переліком вказаних послуг та відмови позивача від прийняття цих послуг.

Строк дії договору скінчився 19.05.2016, доказів надання послуг відповідачем не надано.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що відповідачем не були надані послуги на суму 80 000 грн, та вимоги позивача про стягнення вказаних коштів є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Посилання відповідача на договір від 25 травня 2015 року про надання послуг з інформатизації, інформаційно-аналітичних та юридичних послуг, що був укладений з ФОП ОСОБА_1, та акти здачі-прийняття послуг за цим договором від 31.08.2015 та від 30.09.2015 на суму 40 000 грн кожний, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за умовами договору з позивачем послуги повинні бути надані саме йому, але доказів надання цих послуг саме замовнику матеріали справи не містять. При цьому, вказані акти здачі-прийняття послуг за цим договором від 31.08.2015 та від 30.09.2015 містять загальні фрази про надані послуги, жодних конкретних дій третьої особи щодо виконання замовлення позивача не зазначено, як і не надано самих замовлень позивача щодо надання конкретних консалтингових послуг, тому суд не вбачає з них, що послуги були надані саме на виконання договору з позивачем чи на його замовлення.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, як ухвалене з додержанням норм матеріального права при відповідності висновків суду обставинам справи, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Козацькі землі ЛТД, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.06.2018 у справі №908/491/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.06.2018 у справі №908/491/18 залишити без змін.

Судові витрати, повязані з розглядом цієї апеляційної скарги, покладаються на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю Козацькі землі ЛТД, м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна