СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа № 922/5129/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Стойка О.В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

стягувача ОСОБА_1, за довіреністю, свідоцтвом;

боржника ОСОБА_2, за довіреністю, свідоцтвом;

органу ДВС не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ (вх. № 422Х/З) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.09.2018 р. у справі № 922/5129/14 (суддя Калініченко Н.В., повний текст складено та підписано 10.09.2018 р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Приватного акціонерного товариства Харківська ТЕЦ-5, с. Подвірки

про стягнення коштів у розмірі 295 696 167,22 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2014 р. у справі № 922/5129/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі ПАТ «НАК «Нафтогаз України», стягувач) про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» (далі ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», боржник) основного боргу у розмірі 225 561 135,50 грн., інфляційних втрат у розмірі 27 947 095,75 грн., пені у розмірі 21 910 768,41 грн., штрафу у розмірі 16 349 279,49 грн., 3 % річних у розмірі 3 927 888,07 грн. задоволено частково, з ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» стягнуто на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 223 561 135,50 грн. основного боргу, 3 927 888,07 грн. 3 % річних, 27 947 095,75 грн. інфляційних втрат та 73 080,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі №922/5129/14 змінено в частині стягнення судових витрат: з ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» стягнуто на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 63 748,44 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

18.02.2015 р. на виконання рішення суду господарським судом Харківської області видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 р. в частині відмови у стягненні штрафу та пені у справі № 922/5129/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2016 року розстрочено виконання рішення суду від 22 грудня 2014 року у справі №922/5129/14 шляхом сплати 255 499 867,76 грн. протягом 37 місяців за графіком.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 р., яка постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2016 р. залишена без змін, ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.16 у справі № 922/5129/14 змінено, розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року у справі №922/5129/14 шляхом сплати 255 499 867,76 грн. протягом 18 місяців по 14194437,09 грн. починаючи з березня 2016 року по серпень 2017 року.

30.03.2015 р. постановою головного державного виконавця ВПВР ДВС України ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 47046152 з виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/5129/14, виданого 18.02.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.09.2017 розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі № 922/5129/14 в частині стягнення 221 692 781,37 грн. основного боргу рівними частинами в сумі 3 694 879,69 грн. на період з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2022 року; відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі № 922/5129/14 в частині стягнення 3 927 888,07 грн. процентів річних, 27 947 095,75 грн. інфляційних втрат до 31 серпня 2022 року.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 р. ухвалу господарського суду Харківської області від 18.09.2017 змінено, розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі № 922/5129/14 шляхом сплати 221 692 781,37 грн. основного боргу протягом 28 місяців по 7 917 599,33 грн. починаючи з вересня 2017 року по грудень 2019 року; відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі № 922/5129/14 в частині стягнення 3 927 888,07 грн. процентів річних, 27 947 095,75 грн. інфляційних втрат до 31 грудня 2022 року.

Постановою Верховного Суду від 18.04.2018 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 та ухвалу господарського суду Харківської області від 18.09.2017 у справі № 922/5129/14 скасовано; заяву ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочку та відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 у справі № 922/5129/14 передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.06.2018 р. у задоволенні заяви ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочку та відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 у справі № 922/5129/14 відмовлено.

Постановою ВП № 47046152 від 10.08.2018 р. державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_4 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 18.02.2015 р. у справі №922/5129/14 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

04.09.2018 р. стягувач звернувся до господарського суду Харківської області зі скаргою на рішення та дії державного виконавця (в порядку ст. 339 ГПК України), в якій просить:

- визнати неправомірними дії рішення державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_4 з винесення 10.08.2018 р. постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 47046152;

- зобовязати начальника ВПВР Департаменту ДВС МЮУ, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_4, скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, винесену 10.08.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 47046152;

- зобовязати державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_4 або іншого державного виконавця вказаного відділу продовжити примусове виконання рішення суду у справі № 922/5129/14 в межах виконавчого провадження ВП № 47046152, про що винести відповідну постанову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.2018 р. скаргу стягувача на рішення та дії державного виконавця залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до суду із зазначеною скаргою поза межами 10-строку на оскарження дій (бездіяльності) органу ДВС, встановленого ч. 1 ст. 341 ГПК Украъни, та без відповідного клопотання про поновлення даного строку.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 07.09.2018 р., стягувач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду скарги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення та дії державного виконавця по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги стягувач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» стверджує, що 21.08.2018 р. на особистому прийомі у державного виконавця при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ВП № 47046152 представником стягувача виявлено, що 10.08.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій в межах даного виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник вважає, що судом першої інстанції невірно розраховані процесуальні строки подачі даної скарги на рішення та дії державного виконавця, посилаючись при цьому на Закон України «Про виконавче провадження», Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», які, за доводами апеляційної скарги, є спеціальними нормами по відношенню до ст. 341 ГПК України.

22.11.2018 р. через канцелярію суду нарочним від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник стягувача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник боржника у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник органу ДВС у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

За приписами ч. 2 ст. 341 ГПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом, що кореспондується із загальними процесуальними нормами, визначеними ст. 119 ГПК України.

Встановлений у ст. 341 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним, тому відповідно до зазначених вимог ч. 2 ст. 341 та ст. 119 ГПК України, може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має встановити наявність поважних причин. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Зі скарги стягувача вбачається, що останній дізнався про винесення державним виконавцем постанови від 10.08.2018 р.про зупинення вчинення виконавчих дій 21.08.2018 р. при ознайомленні з матеріалами ВП № 47046152.

Незважаючи на обізнаність щодо порушення державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належного надсилання постанови ВП № 47046152 від 10.08.2018 р. позивач лише 04.09.2018 р. звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на рішення та дії державного виконавця (в порядку ст. 339 ГПК України) № 14/5-2381В від 04.09.2018 р.

При цьому, матеріали справи не містять відповідного клопотання про поновлення пропущеного 10-денного строку на звернення до суду зі скаргою.

Таким чином, стягувач був обізнаний про порушення його прав у виконавчому провадженні ще з 21.08.2018 р., проте звернувся до місцевого господарського суду зі згаданою скаргою лише 04.09.2018 р. (згідно з відбитком календарного штемпелю підприємства звязку на поштовому конверті), тобто з пропуском встановленого законом строку, без клопотання про його відновлення та наведення поважних причин цього пропуску.

Судовою колегією враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2018 р. у справі № 20/54 про те, що пропуск стороною виконавчого провадження строку на звернення зі скаргою на бездіяльність органу ДВС та відсутність відповідного клопотання про поновлення такого строку обумовлює залишення без розгляду зазначеної скарги сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» є спеціальними по відношенню до ч. 1 ст. 341 ГПК України при обчисленні 10-денного строку на звернення сторони виконавчого провадження до суду зі скаргою на дії або бездіяльність органу ДВС не приймаються до уваги за безпідставністю.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.09.2018 р. у справі № 922/5129/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 12.12.2018 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Суддя Н.М. Пелипенко