У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

10.12.2018Справа № 904/5010/18

Суддя Господарського суду міста Мандриченко О.В., розглянувши матеріали за позовом Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут розробки інформаційних систем" про стягнення 5 790,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з Господарського суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла позовна заява Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут розробки інформаційних систем" 5 790,00 грн. штрафу за невиконання зобов'язань за договором про надання послуг від 16.11.2017 № 20.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем обов'язку з розробки пакетів програмного забезпечення код 722100000-0 класифікатора ДК 021:2015 (створення цифрової геоінформаційної бази даних природно-заповідного фонду).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

У п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачається, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, а також сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

У п. 9 та п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд встановив, що подані разом з позовною заявою копії документів не засвідчені належним чином та відповідно до вимог чинного законодавства, оригінал платіжного документу про перерахування судового збору в доход Державного бюджету відсутній. Крім того, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, а також зазначеного письмового підтвердження.

Так, суд враховує, що відповідно до п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З викладеного слідують обставини недотримання п. 5 та п. 8 ч. 3 ст. 162, ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, усунення позивачем недоліків позовної заяви повинне бути здійснене з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язковості надсилання учасникам справи позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, тягне за собою повернення такої позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- належним чином засвідчених копій всіх документів, долучених до позовної заяви;

- доказів сплати судового збору (оригінал платіжного доручення);

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- доказів направлення відповідачу документів, складених на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 10.12.2018 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України (протягом десяти днів).

Суддя О.В. Мандриченко