ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Справа № 926/1585/18

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Жаналіс" м. Івано - Франківськ

до фізичної особи - підприємця Колотило Василя Васильовича, с. Мілієво Вижницького району Чернівецької області

про стягнення суми попередньої оплати за договором поставки в сумі 266208,75 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

Секретар судового засідання Попова К.Г.

представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

І. Cтислий виклад позиції позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Жаналіс" звернулось з позовом до фізичної особи - підприємця Колотило Василя Васильовича про стягнення 266208,75 грн. попередньої оплати за договором поставки пиломатеріалів №19/11- 15 від 19.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач на виконання пункту 2.7 договору здійснив попередню оплату вартості пиломатеріалів, проте відповідач передбачену договором кількість пиломатеріалів не поставив, що призвело до виникнення боргу в сумі 266208,75 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання на 30.10.2018 року.

Ухвалою суду від 30.10.2018 року у зв'язку із нез'явленням відповідача відкладено підготовче засідання на 14.11.2018 року.

Ухвалою суду від 14.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.12.2018 року.

До початку судового засідання від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі у зв'язку з неможливістю з'явитися у судове засідання.

Відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні та представлення відзиву, хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи.

На адресу господарського суду відділенням поштового зв'язку повернулось рекомендоване повідомлення від 04.10.018 року згідно якого уповноваженим за довіреність представником відповідача 10.10.2018 року отримано ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.10.2018 року. Крім того, повідомлення про вручення ухвали суду від 14.11.2018 року, яка направлена на адресу відповідача зазначену в Єдиному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: 59220, Чернівецька обл., Вижницький район, село Мілієве, вулиця Шевченка, 109, повернулося до суду з відміткою «за відмовою адресата від одержання».

Згідно з пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за відмовою адресата від одержання» вважається днем вручення відповідачу ухвал суду від 14.11.2018 року в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частиною 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою 14.11.2018 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.11.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Жаналіз" (надалі покупець) та фізичною особою-підприємцем Колотилом Василем Васильовичем (надалі постачальник) укладено договір поставки пиломатеріалів №19/11-15, згідно якого постачальник зобов'язався в обумовлений договором строк поставити, а покупець прийняти та оплатити пиломатеріали букові, обрізні, які вказані у специфікації до договору (надалі «пиломатеріали») (пункт 1.1 договору).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що загальна кількість пиломатеріалів, що підлягають поставці за даним договором, складає 72 куб.м.

Ціна пиломатеріалів вказана в специфікації до даного договору та є фіксованою (пункт 2.1 договору).

Відповідно до пункту 2.2 договору загальна вартість пиломатеріалів, які підлягають постачанню за даним договором складає 504 000 гривень, що еквівалентно сумі 20160,00 доларів США на день укладення договору, за курсом національного Банку України.

Сума договору складається з суми вартості партій пиломатеріалів, поставлених постачальником на протязі строку дії цього договору (пункт 2.3 договору).

Згідно пункту 2.7 договору оплата вартості пиломатеріалів здійснюється у наступному порядку:

Попередня оплата в розмірі 50% від вартості поставки пиломатеріалів, що виставлена на підставі рахунку постачальника, здійснюється на протязі 5 днів з моменту виписки рахунку (пункт 2.7.1.)

Оплата решта вартості поставки пиломатеріалів здійснюється на протязі 5 днів з дати поставки пиломатеріалів та підписання видаткової накладної, отримання необхідних документів, що підтверджують походження пиломатеріалів (ТТН, ЛГ-25) (пункт 2.7.2).

Пунктом 2.8 вищевказаного договору передбачено, що покупець оплачує вартість пиломатеріалів постачальнику платіжним дорученням.

Поставка пиломатеріалів за даним договором здійснюється на умовах франко-склад постачальника за місцезнаходженням.

Строк поставки пиломатеріалів з моменту отримання попередньої оплати у розмірі, визначеному у пункті 2.5.1 даного договору на протязі 45 діб (пункт 3.1 договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що датою поставки є дата завантаження пиломатеріалів на транспортний засіб перевізника та підписання сторонами видаткової накладної.

Постачальник повинен повідомити покупця про готовність поставки пиломатеріалів на визначену ним дату, але не пізніше дати, що вказана у пункті 3.1 даного договору.

Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений печатками. Доказів визнання його недійсним суду не надано.

Відповідно до пункту 2 специфікації ціни до договору, вартість одного куб.м. пиломатеріалів на умовах склад постачальника складає: 7000 грн./куб.м., що еквівалентно 280 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов вищевказаного договору позивачем перераховано відповідачу 509059,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 24.11.2015 року на суму 252000,00 грн., платіжним дорученням №7 від 22.04.2016 року на суму 219604,00 грн. та платіжним дорученням №39 від 23.02.2017 року на суму 37455,75 грн.

Відповідачем поставлено позивачу на підставі видаткової накладної № 1 від 02.02.2016 року пиломатеріали у кількості 34,693 м3 на суму 242851,00 грн.

Враховуючи порушення відповідачем пунктів 3.1, 3.2 договору в частині поставки усієї пиломатеріалів позивач звернувся до суду про стягнення суми попередньої оплати, що становить 266208,75 грн.

IV. Норми права, які застосовує суд.

З метою правильного та всебічного вирішення спору суд застосовує наступні норми права.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 статей 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України).

У статті 655 Цивільного кодексу України вказано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 665 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 та 2 статі 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

V. Оцінка та висновки суду

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі платіжних доручень №1 від 24.11.2015 №7 від 22.04.2016 року та №39 від 23.02.2017 року переховано відповідачу 509059,75 грн. в якості попередньої оплати за поставку пиломатеріалів, проте останній здійснив поставку тільки на суму 242851,00 грн., що призвело до недопоставки на загальну суму 266208,75 грн.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 Господарського процесуального кодексу України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б підтверджували поставку відповідачем пиломатеріалів в повному обсязі, суд вважає позовні товариства з обмеженою відповідальністю «Жаналіз» в цій частині цілком обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до розгляду судом.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Жаналіз" задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Колотило Василя Васильовича (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Жаналіз" (76018, м. Івано-Франківськ, вулиця Марійки Підгірняки, 23, ) 266208,75 грн. боргу та 3993,14 грн. судового збору.

Повне рішення складено та підписано 04.12.2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (частина перша статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя М.І. Ніколаєв