СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа № 913/187/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: Семенов С.В., адвокат за ордером,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача вх. №311 Л/1 на рішення господарського суду Луганської області від 02.07.2018 (повний текст рішення складено 10.07.2018, суддя Корнієнко В.В.) у справі № 913/187/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія", с.Малоолександрівка, Троїцький район, Луганська область,

про стягнення 329 857,72 грн.

ВСТАНОВИЛА:

02.07.2018 р. господарським судом Луганської області прийнято рішення по справі № 913/187/18, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова Компанія» про стягнення 329 857 грн 72 коп задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова Компанія» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» заборгованість (дооцінку вартості товару, курсову різницю) в сумі 329857 грн 72 коп за поставлений товар - засоби захисту рослин за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочки платежу від 28.03.2008 № 01-15-08, витрати по сплаті судового збору в сумі 4 948 грн.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова Компанія» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять рішення по справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» без розгляду.

Посилаються, що усі документи, адресовані відповідачу направлялися позивачем на не вірну адресу, а саме: 75727, Малоолександрівка, Херсонська область, що не має жодного відношення до місця реєстрації та знаходження відповідача. На час звернення позивача до суду, відповідача зареєстровано за адресою: 92143, Луганська область, Троїцький район, с. Малоолександрівка, вул.1-го Травня, б-4. Наполягають, що суд першої інстанції не встановив, чи дійсно направлялася копія позовної заяви та інші документи, зокрема заява про збільшення позовних вимог, на адресу відповідача.

Крім того, вважають, що позовна заява та інші заяви підписані особою, яка не надала суду відповідних підтверджень своїх повноважень Вважають, що витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблений станом на 15.08.2017 р. не є належним доказом щодо підтвердження повноважень ОСОБА_2 як керівника підприємства саме на час подання позовної заяви. Відсутня і копія паспорту зазначеної особи. В судовому засіданні в режимі відеоконференції приймав участь інший представник - громадянин Грищенко О.М. за довіреністю.

Наполягають, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи в судовому засіданні 02.07.2018 року за відсутністю відповідача, який не був повідомлений належним чином. Крім того, матеріалами справи не доведено наявність боргу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.08.2018 р. по справі № 913/187/18 відкрите апеляційне провадження та встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до 04.09.2018 р.

12.09.2018 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення по справі залишити без змін.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 р. розгляд справи призначено на 17.10.2018 р.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суді.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 «Про переведення суддів», переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Згідно з частинами 5 та 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду, справи, що перебували у його провадженні , невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 за № 14 « Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів» справу було передано до Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 р. справа прийнята до провадження і призначена до розгляду на 15.11.2018 р об 11 год.

05.11.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшло клопотання про розгляд справи за наявними у справі документами.

На підставі розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 р. у зв'язку з відпусткою судді Терещенко О.І. , яка входила до складу колегії суддів, призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В.

В судовому засіданні, призначеному на 15.11.2018 р. оголошувалася перерва до 11.12.2018 р.

В судових засіданнях, представник заявника апеляційної скарги наполягав на своїх вимогах, викладених у апеляційній скарзі.

Стаття 269 ГПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно приписам ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Як зазначено в позовній заяві, 28.03.2008 між ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» (продавець) та ТОВ «Агропромислова компанія» був укладений договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 01-15-08 (далі Договір № 01-15-08), згідно якого ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» продало ТОВ «Агропромислова компанія» засоби захисту рослин на суму 198518.40 грн.

Пунктом 5.1. Договору було встановлено, що покупець здійснює оплату партії товару за ціною вказаною у додатках, та/ або видаткових накладних, що є невід'ємною частиною цього договору.

Оплата товару проводиться наступним чином: 20 % від вартості товару оплачується покупцем протягом трьох робочих днів з моменту підписання даного договору, а 80 % від вартості товару оплачується покупцем в строк до 01.11.2008 (п.5.3. договору).

У додатку № 1-5, який є невід'ємною частиною Договору встановлено право позивача переглянути ціни на товар в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору. Сторони у даних додатках узгодили формулу, за якою визначається сума, що підлягає сплаті .

Відповідач в порушення умов договору, лише частково оплатив поставлений товар у розмірі 126 344 грн 80 коп , що підтверджується банківськими виписками від 28.07.2008 на суму 20 000 грн., від 01.10.2008 р. на суму 46 000 грн, від 04.11.2008 р. на суму 60344 грн 80 коп. Борг ТОВ «Агропромислова компанія» склав 72173 грн 60 коп.

Вищенаведені факти було встановлено рішенням господарського суду Луганської області від 22.06.2009 р. по справі № 19/103, яке набуло чинності.

Зазначеним рішенням суду у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Агропромислова компанія» грошового зобов'язання за договором № 01-15-08, позов ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» до ТОВ «Агропромислова компанія» було задоволено повністю. Стягнуто заборгованість за поставлений товар (засоби захисту рослин) в сумі 99 966 грн 17 коп, пеню у сумі 10845,45 грн, 3% річних у сумі 1351.35 грн, інфляційній нарахування у сумі 8233,56 грн, штраф у сумі 14994 грн 92 коп, витрати на послуги адвоката у сумі 6 000 грн, державне мито у сумі 1353.91 грн та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. З тексту рішення вбачається, що заборгованість у сумі 99 966,17 грн була розрахована на підставі положень додатку № 1- 5 до Договору № 01-15-08 з урахуванням курсової різниці.

На підставі угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги) від 23.12.2010 № 191-ТА, укладеного між ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» та ФОП Грищенко О.М., останній набув право вимоги виконання ТОВ «Агропромислова компанія» своїх зобов'язань за договором № 01-15-08 - сплати заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці) та штрафних санкцій.

На підставі угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги) від 02.07.2012 № 121/07-12 укладеного між ФОП Грищенко О.М. та ТОВ «Ніко-Тайс» (позивач по цій справі) останній набув право вимоги виконання ТОВ «Агропромислова компанія» своїх зобов'язань за договором № 01-15-08 сплати заборгованості ( дооцінки вартості товару, курсової різниці) та штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.03.2018 р. у справі №910/23531/17 яке набуло чинності, встановлено, що ТОВ «Агропромислова компанія (відповідач у справі) погасив заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 22.06.2009 у справі № 19/103 в тому числі заборгованість за договором № 01-15 08; заборгованість погашена в частині сплати основного боргу у сумі 97 447,49 грн ( 27.12.2017 р.) на суму 48 906 грн 05 коп, та 15.01.2018 на суму 23 267 грн 55 коп.

Враховуючи вище викладені обставини, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача на його користь 1 243 грн 45 коп заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці) згідно договору № 01-15-08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2008 р.

В подальшому, позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 329 857 грн 72 коп, заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці) згідно договору № 01-15-08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2008 р.

Як зазначалося вище, рішенням по справі, позовні вимоги судом першої інстанції було задоволено у повному обсязі. Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Про те, судова колегія вважає, що при прийнятті рішення по справі судом першої інстанції було порушено норми процесуального права з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2018 на адресу господарського суду Луганської області надійшла заява про збільшення позовних вимог у справі №913/187/18. До заяви в якості доказів надсилання її копії на адресу відповідача було надано копія фіскального чеку, з якого вбачається направлення поштового відправлення ТОВ «Агропромислова К» та зазначено адресу 75727 Малоолександрівка, опис вкладення у цінний лист ТОВ «Агропромислова Компанія» за адресою : 92143, Луганська область, Троїцький район, село Малоолександрівка, вул. 1-го Травня, б.4, та докази сплати судового збору.

Таким чином, заява позивача про збільшення позовних вимог не була надіслана на адресу відповідача, оскільки була направлена на невірну адресу: 75727 Малоолександрівка, Херсонська область в той час, як відповідач зареєстрований за адресою 92143 с.Малоолександрівка Троїцького району Луганської області .

Відповідно до ч.2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Частина 5 ст.46 ГПК України встановлює, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Враховуючи відсутність доказів направлення позивачем зави про збільшення позовних вимог відповідачу, оскільки зазначена заява була направлена за невірною адресою, суд першої інстанції безпідставно прийняв та розглянув заяву про збільшення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене судова колегія розглядає справу лише за первісно заявленими позовними вимогами та залишає без розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Предметом даного позову є стягнення розміру заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці) за договором купівлі-продажу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати, тощо) але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент передання товару (ч.3 ст.691 ЦК України)

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу (ч.1 ст.694 ЦК України). Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті (ч.2 ст.524 ЦК України).

Частина 1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за договором виконував не належним чином, про що зокрема свідчать рішення господарського суду Київської області від 19.08.2014 р. по справі № 911/2447/14, від 25.11.2014 р. по справі № 911/4371/14, від 30.10.2015 р. по справі № 911/4236/15, від 05.09.2017 р. по справі № 911/1922/17 та рішення господарського суду міста Києва від 20.03.2018 по справі №910/23531/17.

Судова колегія також зазначає, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому порядку, не припиняє зобов'язальні відносини.

З огляду на наведене, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості ( дооцінка вартості товару. Курсова різниця) в сумі 1243 грн 45 коп. за поставлений товар засоби захисту рослин за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2008 р. № 01-15-08 підлягають задоволенню.

Що стосується твердження заявника апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно визнано встановленою наявність заборгованості, та не звернуто увагу на відсутність доказів, на які посилався позивач та не витребувано такі докази ( банківські виписки, а також документальне підтвердження заборгованості, в тому числі врахуванням заборгованості по бухгалтерському обліку позивача.)

Як вбачається з тексту рішення по справі судом було визнано доведеними, зокрема, наступні обставини справи, а саме:

- відповідач у порушення умов договору лише частково оплатив поставлений товар у розмірі 126344,80 грн, що підтверджується банківськими виписками від 28.07.2008 на суму 20000 грн., від 01.10.2008 на суму 46000 грн, від 04.11.2008 на суму 60344,80 грн; борг ТОВ «Агропромислова компанія» склав 72173,60 грн. (198518,40 126344,80);

Зазначена обставина (факт) була встановлена судом першої інстанції по цій справі, на підставі рішенням господарського суду Луганської області від 22.06.2009 у справі № 19/103 (за позовом ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» до ТОВ «Агропромислова компанія»), яке набрало законної сили;

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Луганської області по справі № 19/103 від 22.06.2009 р. , у зв'язку із неналежним виконанням ТОВ «Агропромислова компанія» грошового зобов'язання за Договором № 01-15-08, було задоволено позовні вимоги ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» до ТОВ «Агропромислова компанія» та стягнуто з ТОВ «Агропромислова компанія» заборгованість за поставлений товар (засоби захисту рослин) в сумі 99966,17 грн, пеню у сумі 10845,45 грн., 3 % річних у сумі 1351,35 грн, інфляційні нарахування у сумі 8233,56 грн., штраф у сумі 14994,92 грн, витрати на послуги адвоката у сумі 6000 грн, державне мито у сумі 1353,91 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн;

У цьому ж рішенні встановлено, що заборгованість у розмірі 99966,17 грн була розрахована на підставі положень додатку № 1-5 до Договору № 01-15-08 з урахуванням курсової різниці (72173,60 грн. (борг) + 27792,57 грн (курсова різниця);

Як вбачається з тексту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції також було встановлено, що ТОВ «Агропромислова компанія» (відповідач у даній справі) погасив заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 22.06.2009 у справі № 19/103, в тому числі заборгованість за Договором № 01-15-08; заборгованість погашена в частині сплати основного боргу в сумі 97447,49 грн. (27.12.2017 на суму 48 906,05 грн та 15.01.2018 на суму 87334,08 грн);

Ця обставина ( факт), була встановлена судом першої інстанції на підставі рішення господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі № 910/23531/17 (за позовом ТОВ «Ніко-Тайс» до ТОВ «Агропромислова компанія» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»), яке набрало законної сили. Так, рішенням господарського суду міста Києва по справі № 910/23531/17 від 20.03.2018 р. було встановлено, що ТОВ «Агропромислова компанія» (відповідач у даній справі) погасив заборгованість, стягнуту рішенням господарського суду Луганської області від 22.06.2009 у справі № 19/103, в тому числі заборгованість за Договором № 01-15-08; заборгованість погашена в частині сплати основного боргу в сумі 97447,49 грн. (27.12.2017 на суму 48 906,05 грн та 15.01.2018 на суму 87334,08 грн);

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.5 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Заявник апеляційної скарги, по-перше приймав участь у вище згаданих справах, по-друге не надав жодного доказу на спростування обставин, які було встановлено судами при розгляді справ № 910/23531/17 та № 19/103.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ч.3 ст.74 ГПК України)

Судова колегія зазначає, що згідно ч. 4 ст.74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

З огляду на наведене, твердження заявника апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено приписи ст.73 ГПК України , а саме рішення ґрунтується виключно на позовній заяві позивача, за відсутністю передбачених законом доказів, не відповідає дійсності, оскільки суд першої інстанції встановлював обставини справи на підставі ст.75 ГПК України.

Судова колегія також не погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги, що позовна заява підписана не належною особою.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань це документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

З огляду на наведене, судом першої інстанції було правомірно використана інформація щодо керівника ТОВ «Компанія НІКО -ТАЙС», яка містилися у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осі-підприємців та громадських формувань і який було додано до позовної заяви.

Відповідно до ст.275 ГПК України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення або скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Згідно приписів ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, в якості однієї із підстав для скасування рішення суду першої інстанції, заявник апеляційної скарги зазначив про розгляд справи за відсутністю його представників, які не було повідомлено належним чином.

Згідно приписів ст. 120 ГПК України, Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. . Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Під час апеляційного провадження встановлено, що ухвалою господарського суду Луганської області від 20 червня 2018 р. по справі № 913/187/18 розгляд справи по суті було призначено на 02 липня 2018 р.

Ухвала суду першої інстанції щодо призначення справи до розгляду по суті було надіслана відповідачу 23.06.2018 р., про що свідчить штамп канцелярії Господарського суду Луганської області на самій ухвалі. Ухвала отримана представником відповідача 02.07.2018 р.

Згідно листа Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, режим роботи поштового відділення Малоолександрівка 82143, вівторок , субота з 08:00 до 16:30 , перерва з 12:00 до 13:00 , понеділок, середа, четвер, п'ятниця, неділя - вихідний .

У цьому листі також було повідомлено, що поштове відправлення на адресу ТОВ «Агропромислова Компанія» 26.06.2018 р. (вівторок ) робітником поштового відділення було залишено в сільській раді для подальшої передачі. Представник ТОВ «Агропромислово компанія» Холошевська Лариса Іванівна отримала зазначене повідомлення 02.07.2018 р. (понеділок). Слід зазначити, що 28.06.2018, 29.06.2018, 30.06.2918 та 01.07.2018 булі офіційними вихідними днями.

Згідно тексту рішення по справі, протоколу судового засідання від 02.07.2018 р. представники відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 02.07.2018 р. участі не приймали.

З огляду на наведене судова колегія вважає, що судове рішення по прийнято за відсутністю представників відповідача, якого не було повідомлено належним чином, що є підставою для скасування рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 268, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» на рішення господарського суду Луганської області по справі № 913/187/18 від 02.07.2018 - задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Луганської області по справі № 913/187/18 від 02.07.2018 - скасувати.

3.Прийняти нове рішення по справі.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» заборгованість у сумі 1 242 грн 45 коп (дооцінки вартості товару, курсової різниці) згідно договору № 01-15-08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2018 - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» (92143, с. Малоолександрівка, Троїцький район, Луганська область, вул. 1-го Травня,4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ) заборгованість у сумі 1 242 грн 45 коп (дооцінки вартості товару, курсової різниці) згідно договору № 01-15-08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2018 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 19, 00 грн.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія» (92143, с. Малоолександрівка, Троїцький район, Луганська область, вул. 1-го Травня,4, ) витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 7 394, 00 грн.

5.Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено та підписано у день проголошення.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов