ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2405/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (61004, Харківська область, місто Харків, вул. Москалівська, будинок 57/59, ідентифікаційний код 39590621)
до Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області (63002, Харківська область, Валківський район, місто Валки, площа Центральна, будинок 2, ідентифікаційний код 03196400) 3-і особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1. Управління Державної казначейської служби України у Валківському районі Харківської області (63002, Харківська область, м. Валки, вул.1 Травня, буд.39, ідентифікаційний код 37447324); 2. Міністерство соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 8/10, ідентифікаційний код 37567866); 3. Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, ідентифікаційний код 02316575)
про стягнення 525766,81 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № Др-12-0218 від 27.02.2018;

відповідача - керівника ОСОБА_2;

3-ї особи (Управління Державної казначейської служби України у Валківському районі Харківської області) - не з'явився;

3-ї особи (Міністерство соціальної політики України) - не з'явився;

3-ї особи (Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації) - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області 525766,81 грн., з яких: 3 % річних у сумі 100377,54 грн. та інфляційних втрат в сумі 425389,27 грн. за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот.

В обґрунтування позову позивач, зокрема посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №1 від 01.01.2016 про взаємне співробітництво та фінансування пільг населенню в частині своєчасного відшкодування позивачу нарахованих пільг за надані населенню послуги із споживання природного газу.

Також, позивач у позовній заяві просив суд залучити до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Валківському районі Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2405/18. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 жовтня 2018 р. о 10:00 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Валківському районі Харківської області.

17.09.2018 відповідач надав до суду клопотання (вх. №26897) про залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство фінансів України та Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації.

Також, 17.09.2018 через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву (вх.№26904), в якому проти позовних вимог заперечує посилаючись, зокрема на відсутність бюджетного фінансування та зазначає, що за умовами п.1.2. договору, платник здійснює проведення розрахунків за спожитий природний газ у частині субсидій, пов'язаних із споживанням газу населенням, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015р. №20 (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 (зі змінами, далі по тексту - Порядок). Відповідач зазначив, що до повноважень органів соціального захисту населення визначених у п.3 Порядку №256, як головних розпорядників коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, належить лише вчасно та у повному обсязі здійснювати нарахування відповідних компенсацій у межах затверджених видатків та бюджетних асигнувань. Разом з цим позивачеві було вчасно та в повному обсязі перераховано суми компенсації за надані послуги в межах відповідних коштів, отриманих районним бюджетом як цільові субвенції з державного бюджету.

За положеннями Порядку №256 виключно до повноважень органів Державної казначейської служби належить перерахування на рахунки місцевих бюджетів щомісячних сум субвенції з урахуванням їх обсягів, передбачених у обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Отже, Управління праці та соціального захисту населення є неналежним відповідачем, оскільки не приймало на себе відповідних зобов'язань за вказаним договором і чинним законодавством на відповідача вказані повноваження не покладалися, Управління не несе відповідальності за борговими зобов'язаннями держави, що виходять за межі відповідних бюджетних призначень.

18.09.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 27134) про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство соціальної політики України.

18.09.2018 до суду від Управління державної казначейської служби України у Валківському районі Харківської області надійшов відзив на позовну заяву (вх. №27216), в якому 3-я особа зазначає, що відповідач знаходиться на казначейському обслуговуванні в Управлінні казначейства, має відкриті рахунки, з яких можливе стягнення коштів на виконання рішення суду, а також просить суд розглядати справу без участі представника 3-ї особи.

27.09.2018 до суду позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву (вх. №28220), в якій позивач зазначає, що положеннями законодавства передбачено відшкодування позивачу понесених витрат на надання послуг на пільгових умовах, яке повинно здійснюватися головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, яким є Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації (орган, уповноважений державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах), а відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для позбавлення позивача, як особи, що надає послуги по постачанню природного газу на пільгових умовах, права на відшкодування вказаних вище витрат.

Щодо доводів відповідача про те, що він не несе відповідальності за своєчасні розрахунки з надавачами послуг на пільгових умовах, то вони на думку позивача є безпідставними, адже у цих спірних правовідносинах саме Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації (розпорядник коштів бюджетного фінансування) виступає як зобовязана сторона і є належним відповідачем, оскільки згідно п. 2 Постанови №256, саме відповідач, як розпорядник коштів місцевих бюджетів, здійснює розрахунки з постачальниками послуг, що надає йому право на компенсацію видатків за рахунок коштів державного бюджету, зокрема, і в судовому порядку.

В судовому засіданні 02.10.2018р. без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 02 жовтня 2018 року про залишення без розгляду клопотання відповідача щодо залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство фінансів України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 жовтня 2018 року задоволено клопотання позивача щодо залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство соціальної політики України, задоволено клопотання відповідача щодо залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство соціальної політики України; Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації.

Цією ж ухвалою суду зобов'язано позивача надіслати Міністерству соціальної політики України та Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації копію позовної заяви разом з доданими до неї документами листом з описом вкладення, докази чого надати суду в строк до 09.10.2018, встановлено Міністерству соціальної політики України та Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації строк на подання пояснення щодо позову - 5 днів з дня отримання копії позовної заяви та відкладено підготовче засідання на 22 жовтня 2018 року о 12:00 год.

22.10.2018 представник 3-ї особи (Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації) надав до суду письмові пояснення (вх. №30256), які просив долучити до матеріалів справи та продовжити строк на їх подання. У поданих письмових поясненнях третьою особою зазначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад об'єднаних територіальних громад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення, а Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації здійснює перерахування отриманих субвенцій з державного бюджету у вигляді міжбюджетних трансфертів районним бюджетам, бюджетам міст обласного значення на підставі інформації, отриманої від фінансових органів районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст обласного значення) та складеної на основі актів звірки між управліннями праці та соціального захисту населення і підприємствами - надавачами комунальних послуг населенню.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року судом продовжено третій особі строк на подання письмових пояснень щодо позову до 22.10.2018 включно та приєднано пояснення третьої особи: Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації до матеріалів справи. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 05 листопада 2018 року о 15:00.

У судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 05 листопада 2018 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 20.11.2018 року об 12:20 год.

20.11.2018 представник позивача та відповідача разом із представником Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації подали до суду спільне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке судом задоволено.

У судовому засіданні 20.11.2018р. на стадії розгляду справи по суті розгляд справи було відкладено на: 26.11.2018 об 12:00.

Присутній представник позивача у судовому засіданні 26 листопада 2018 р. позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник відповідача у судовому засіданні 26 листопада 2018 р. проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, з підстав викладених ним у відзиві на позов.

Представник 3-ї особи (Управління Державної казначейської служби України у Валківському районі Харківської області) у судове засідання 26 листопада 2018 р. не з'явився. У поясненнях щодо позову, які надійшли до суду 18 вересня 2018р. просив справу розглядати за відсутності представника третьої особи. Судом вказане клопотання третьої особи задоволено.

Представник 3-ї особи (Міністерство соціальної політики України) у судове засідання 26 листопада 2018 р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових пояснень із викладенням свої позиції у справі згідно ст. 168 ГПК України до суду не надав.

Представник 3-ї особи (Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації) у судове засідання 26 листопада 2018 р. не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представників 3-х осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення присутніх представників сторін суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області (у договорі та далі по тексту - Управління) було укладено договір від 01.01.2016р. №1 про взаємне співробітництво та фінансування пільг населенню (далі по тексту - договір) предметом якого є взаємне співробітництво між сторонами в частині проведення пільгових нарахувань за надані населенню послуги із споживання природного газу та фінансування цих пільг (пункт 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що постачальник здійснює постачання природного газу населенню, яке отримує пільги, а Управління, на підставі наданих постачальником розрахунків на відшкодування пільг, в межах затверджених планових асигнувань та при надходженні субвенції з державного бюджету, здійснює фінансування у частині пільг, пов'язаних із споживанням природного газу населенням, яке має відповідні пільги, відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20 (зі змінами) та постанови КМУ від 04.03.2002 №526.

У відповідності до підпункту 2.1.2 та підпункту 2.1.3. пункту 2.1. договору, постачальник зобов'язався щомісяця, до 15 числа місяця, що слідує за звітним, складати та надавати Управлінню розрахунки на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, згідно затвердженої форми "2-пільга", як в паперовому так і в електронному вигляді (у форматі dbf), а також щомісяця, до 15 числа місяця, що слідує за звітним, складати та надавати Управлінню для підписання акти звіряння в частині пільг, згідно затвердженої форми "3-пільга".

Згідно підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору, Управління зобов'язалося при надходженні субвенцій з державного бюджету та в межах затвердженого кошторису відшкодовувати постачальнику нараховані пільги за надані населенню послуги із споживання природного газу, прийняті Управлінням до відшкодування за рахунок субвенції з державного бюджету та підтверджених актом звіряння.

Даний Договір набирає чинності з 01 січня 2016 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків за газ щодо фінансування пільг для населення - до їх повного виконання.

Як стверджує у позовній заяві позивач, ним протягом 2016 року здійснено постачання природного газу пільговій категорії населення Валківського району, які підпадають під дію норм Законів України "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закон України "Про прокуратуру" тощо.

Вартість послуг наданих позивачем у вказаний період становила 7 384 378,42 грн., проте відповідачем несвоєчасно проводилися розрахунки за надані послуги з газопостачання пільговій категорії населення.

Такі обставини стали підставою для звернення з даним позов до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області 3% річних у сумі 100 377,54 грн. та інфляційних втрат у сумі 425 389,27 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (статті 12-15), "Про жертви нацистських переслідувань" (статті 6-1 6-4), "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (статті 20, 30), "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (стаття 6), "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (стаття 12), "Про охорону дитинства" (стаття 13) передбачено соціальні пільги, зокрема, з оплати послуг з газопостачання для окремих категорій громадян.

Відповідно до наведених законодавчих актів України надання послуг пільговій категорії громадян є обов'язком позивача. При цьому в силу положень Конституції України та законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов'язок відшкодовувати витрати підприємств, що такі пільги надають.

Таким чином, надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до пункту 6 частини 1 статті 21 якого, виконавець має право отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг і повертати їх у разі ненадання таких послуг чи пільг.

Відповідно до частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Згідно з пп. «б» п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на покриття витрат з оплати житлово- комунальних послуг (житлові субсидії населенню) здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі по тексту - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків з місцевих бюджетів щодо надання житлових субсидій населенню на оплату природного газу за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об'єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі по тексту - головні розпорядники коштів).

Головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг Валківського району є Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області.

Таким чином, саме на відповідача відповідно положень Порядку №256 покладено обов'язок щодо здійснення розрахунків, в тому числі і з постачальниками природного газу, за послуги, надані особам, які мають право на відповідні пільги.

З огляду на викладене, між сторонами виникли правовідносини з постачання природного газу окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов'язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

При цьому, чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов'язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Таким чином, у відносинах щодо розрахунків з постачальниками послуг особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, головні розпорядники бюджетних коштів на фінансування соціальних програм виступають не як суб'єкти владних повноважень, а як боржники у зобов'язальних правовідносинах. Виходячи з положень статей 525, 526, 530 ЦК України і статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору. Сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання (вказана правова позиція викладена у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №906/621/17).

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.3 та 4 статті 11, ч. 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Позивач є суб'єктом господарювання, який надає послуги постачання газу споживачам, метою діяльності позивача, як учасника господарських відносин є досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку відповідно до частини другої статті 3 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З огляду на вказані норми законодавства у позивача виникло цивільне право на відшкодування вартості послуг постачання газу, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у відповідача, як органу, через який діє держава у цивільних відносинах, - цивільний обов'язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги, оскільки: по-перше, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України); по-друге, держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

За таких обставин, Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону та з договору, і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Пунктом 2 Постанови №256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними місячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення).

Пунктом 3 Положення відповідача визначено уповноваженим органом, який, у тому числі здійснює ведення обліку пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга".

Відповідно до п. 11 Положення уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"; 3) до 15 числа подає фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга".

Згідно ч. 1 п. 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку № 256).

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 (далі по тексту - Порядок № 20).

Відповідно до п. 6 Порядку №20 органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг).

Факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань щодо постачання природного газу пільговим категоріям населення у 2016 році підтверджується оформленими сторонами актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги.

Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України та статтею 617 Цивільного кодексу України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007).

Зокрема, у Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), а саме, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00), ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

В рішеннях ЄСПЛ від 18 жовтня 2005 року у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та від 30 листопада 2004 року у справі «Бакалов проти України» також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Отже, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок постачання природного газу населенню Валківського району Харківської області, яке отримує пільги, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

При цьому суд вважає зазначити, що законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України.

Предметом позову у даній справі є стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації суми 3% річних у розмірі 100 377,54 грн. та інфляційних втрат в розмірі 425 389,27 грн. у звязку з простроченням проведення розрахунку за постачання природного газу пільговим категоріям громадян.

Як вже зазначалося, факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань щодо постачання природного газу пільговим категоріям населення у 2016 році підтверджується оформленим сторонами актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги за формою "3-пільга", які підписані та скріплені печатками сторін.

Наслідки прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань (вказана правова позиція викладена у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17).

Аналіз ст. 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду Укаїни від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що оскільки статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Суд зазначає, що позивач, направляючи документи за формою "3-пільга" відповідачу, щомісячно засвідчує факт надання послуг та вказує суму, яка підлягає відшкодуванню, що є письмовою вимогою про оплату та підставою для виконання зобов'язання в розумінні ст. 530 Цивільного кодексу України. (Аналогічну позицію висловив Вищий господарський суд України в постанові від 13.11.2017 у справі № 913/1313/16).

Як вбачається з матеріалів справи, з огляду на положення п.5 Порядку №256 та можливість коригувань актів звірки розрахунків з боку відповідача (вказаних в актах звірки станом на 1 число наступного за звітним) ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ", здійснював розрахунок 3% річних та інфляційних з 1 числа через місяць після звітного, що є правом позивача.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 100 377,54 грн. та інфляційних втрат у розмірі 425 389,27 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за подання позовної заяви покладається судом на відповідача в розмірі 7886,50 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України; статтями 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області (63002, Харківська область, Валківський район, місто Валки, площа Центральна, будинок 2, ідентифікаційний код 03196400) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (61004, Харківська область, місто Харків, вул. Москалівська, будинок 57/59, ідентифікаційний код 39590621) 3 % річних у сумі 100377,54 грн. та інфляційних втрат в сумі 425389,27 грн. за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації Харківської області (63002, Харківська область, Валківський район, місто Валки, площа Центральна, будинок 2, ідентифікаційний код 03196400) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (61004, Харківська область, місто Харків, вул. Москалівська, будинок 57/59, ідентифікаційний код 39590621) витрати по сплаті судового збору в сумі 7886,50 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 06.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_4