ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.11.2018

Справа № 910/12376/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/12376/18

За позовом

Комунального підприємства “Київський метрополітен”;

До

Товариства з обмеженою відповідальністю “Діант”;

Про

стягнення 18 619,02 грн.

без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство “Київський метрополітен” звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Діант” 18 619,02 грн. заборгованості з відшкодування витрат по утриманню об’єктів оренди за договором від 29.05.2015 № 174-НДУ-15 за період з 20.10.2015 по 20.04.2016.

Позовні вимоги мотивовані порушенням грошових зобов’язань за вказаним договором. У позовній заяві вказується, що між сторонами існували договірні правовідносини, був укладений договір оренди та договір про відшкодування витрат балансоутримувача на обслуговування та утримання об’єкта оренди та надання послуг орендаря. Зважаючи на неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за договором оренди, такий договір було розірвано в судовому порядку та виселено відповідача із займаних приміщень. Проте, у відповідача залишилася несплачена заборгованість з відшкодування витрат утриманню об’єктів оренди, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

На підтвердження заявлених вимог суду було подано розрахунок ціни позову, договори оренди та про відшкодування витрат балансоутримувача на обслуговування та утримання об’єкта оренди та надання послуг орендаря з додатками, рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/31411/15, службові записки, акти про порушення благоустрою, акти надання послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 відкрито провадження у справі № 910/12376/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв’язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу – строк для подання відповіді на відзив.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач не отримав через власну бездіяльність, адже поштове відправлення повернулося до суду через закінчення строків зберігання у відділенні зв’язку за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю “Діант”. Зважаючи на викладене, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлявся про постановлення ухвали від 24.09.2018 № 910/12376/18 та відкриття провадження у справі, а тому її розгляд і вирішення заявленого спору відбувається за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 166, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Повно і всебічно з’ясувавши обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.04.2010 між Комунальним підприємством “Київський метрополітен” (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Діант” (орендар) було укладено договір оренди № 20-Упр(Ор)-10, у п. 1.1 якого вказано, що орендодавець на підставі рішення Київради від 18.12.2008 № 860/860 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину просторів порталів між входами-виходами вестибюлів № 1 та № 2, визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП “ПІ Укрметротунельпроект”, тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря), далі – об’єкт оренди, за адресою: станція метро “Героїв Дніпра”, для торгівлі непродовольчими товарами.

Пунктом 2.3 договору оренди передбачено, що опис технічного стану об'єкта оренди та дата передачі його орендареві, його склад зазначаються в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною Договору (Додаток № 1).

Згідно з пунктами 3.1 та 3.2 договору оренди за користування об’єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 18.12.2008 № 860/860 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 № 34/91, та на дату підписання Договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід’ємною частиною цього Договору, становить 182,4 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому за об’єкт оренди станом на березень 2010 року складає 12 075,00 грн. без ПДВ. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.4 договору оренди визначено, що додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до п. 3.5 договору оренди оплата по договору проводиться орендарем починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об’єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 3.6 договору оренди орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

На виконання договору оренди, позивачем було передано відповідачу в оренду частину простору порталів між входами-виходами станції метро “Героїв Дніпра”, визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), а саме: між входом-виходом вестибюлю № 1 площею 32,2 кв м та між входом-виходом вестибюлю № 2 площею 34,0 кв м.

Строк дії договору оренди сторони визначили у п. 9.1, відповідно до якого договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і, відповідно до рішення Київради від 18.12.2008 № 860/860, діє з 01.05.2010 до 29.04.2013.

Крім того, 30.04.2010 сторонами було укладено додаткову угоду № 1-(749) до договору оренди, якою сторони, зокрема, доповнили умови основного договору.

29.05.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на обслуговування та утримання об’єкта оренди та надання послуг орендарю № 174-НДУ-15, відповідно до п. 1.1 якого балансоутримувач (позивач) забезпечує обслуговування та утримання об’єкта оренди, а орендар (відповідач) відшкодовує балансоутримувачу понесені витрати на утримання об’єкта оренди, визначені у додатку 1 до договору, та сплачує послуги з утримання та обслуговування об’єкта оренди.

Пунктом 1.2 договору про відшкодування витрат визначено, що об’єкт оренди, що підлягає обслугованою та утриманню на умовах цього оговору знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро “Героїв Дніпра” (частина просторів порталів між входами виходами вестибюлів), загальна площа 66,20 кв м, перебуває у користуванні орендаря на підставі договору оренди від 30.04.2010 № 20-Упр(Ор)-10.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 та 2.4 договору про відшкодування витрат вартість послуг з обслуговування та утримання об’єкту оренди, що є предметом цього договору, встановлюється в національній валюті України – гривні, та визначена в узагальненому розрахунку вартості послуг з обслуговування та утримання об’єкта оренди (додаток 1 до договору про відшкодування витрат), затвердженому балансоутримувачем.

Вартість послуг з обслуговування та утримання об’єкта оренди визначається балансоутримувачем відповідно до узагальненого розрахунку вартості послуг з обслуговування та утримання об’єкту оренди.

Орендар щомісячно здійснює оплату послуг з обслуговування та утримання об’єкта оренди, розрахунку згідно з додатком 1 до договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок балансоутримувача у наступному порядку: авансовий платіж (переоплата) у розмірі 100% від вартості послуг за наступний місяць розрахований відповідно до додатку 1 до 20-го числа поточного місяця.

Посилаючись на систематичне порушення відповідачем умов вищевказаних договорів в частині грошових зобов’язань, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, розірвання договорів, виселення з приміщення та зобов’язання демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2016 у справі № 910/31411/15 позовні вимоги Комунального підприємства “Київський метрополітен” провадження у справі в частині позовної вимоги про розірвання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на обслуговування та утримання об’єкта оренди та надання послуг орендарю № 174-НДУ від 29.05.2015 було припинено у зв’язку із закінченням строку дії договору до звернення позивача до суду; в іншій частині позов задоволено, а саме: стягнуто з відповідача 124 504,02 грн. боргу, 1 172,58 грн. 3 % річних, 22 918,80 грн. пені. Також судом було розірвано договір оренди № 20-Упр(Ор)-10 від 30.04.2014 та вирішено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю “Діант” з нерухомого майна, частини просторів порталів між входами-виходами вестибюлів № 1 та № 2, визначеної відповідно до проектної документації та зобов'язано його демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски), загальною площею 66,2 м. кв., які знаходяться за адресою: м. Київ, станція метро “Героїв Дніпра”, частина просторів порталів між входами-виходами вестибюлів № 1 та № 2.

Спір у справі № 910/12376/18 виник у зв’язку з тим, що відповідач не сплатив вартість послуг за договором про відшкодування витрат за період з вересня 2015 року по березень 2016 по 2 659,86 грн. за кожен місяць.

За своєю правовою природою укладений договір від 29.05.2015 № 174-НДУ-15 слід віднести до договорів про надання послуг, під яким ст. 901 Цивільного кодексу України розуміється договір, за яким одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, з викладеного слідує, що між ними виникла правовідносини з договору про надання послуг, що підпадає під правове регулювання як загальних положень Цивільного та Господарського кодексів України про зобов’язання, так і під спеціальних норм про договір з надання послуг.

До позовної заяви позивач подав акти надання послу на загальну суму 18 619,02 грн. від 30.09.2015 № 919, від 31.10.2015 № 1882, від 30.11.2015 № 2779, від 31.12.2015 № 6473, від 31.01.2016 № 630, від 29.02.2016 № 1578, від 31.03.2016 № 2315.

Відповідно до п. 2.2 договору вартість послуг з обслуговування та об’єкта оренди, визначається балансоутримувачем відповідно до узагальненого розрахунку вартості послуг з обслуговування та утримання об’єкта оренди.

Згідно з п. 2.3 договору розрахунки за цим договором здійснюються безготівковій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України що договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов’язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.4 договору про відшкодування витрат орендар щомісячно здійснює оплату послуг з обслуговування та утримання об’єкту оренди, розрахунку згідно з додатком 1 до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок балансоутримувача у наступному порядку:

-          авансовий платіж (передоплата) у розмірі 100% від вартості послуг на наступний місяць розрахований відповідно до додатку 1 до 20-го числа поточного місяця.

Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок балансоутримувача.

Відповідно до п. 2.6 договору розмір фактично понесених витрат та обсяги надання послуг з обслуговування та утримання об’єкта оренди визначаються балансоутримувачем в акті приймання-передачі послуг з обслуговування та утримання об’єкту оренди за відповідний місяць.

Відповідно до п.п. 2.7, 2.8 договору щомісячно сторони повинні підписати акт приймання-передачі послуг з обслуговування та утримання об’єкту оренди. Для цього, балансоутримувач до 3 числа місяця наступного за звітним передає орендарю два примірники акта, підписані зі свого боку. Орендар зобов’язаний протягом 2-х робочих днів підписати акт і передати його балансоутримувачу. Інакше односторонній акт приймання-передачі послуг з обслуговування та утримання об’єкту оренди (без підпису орендаря) підтверджує факт надання послуг. Орендар для підтвердження підписання акту може направити його факсом або скан-копію з подальшим надання оригіналу акту не пізніше останнього робочого дня місяця.

У випадку здійснення орендарем неповного платежу за послуги з обслуговування та утримання об’єкта оренди орендар зобов’язується сплатити суму недоплати протягом 3-х банківських днів після отримання ним акту звіряння розрахунків.

Згідно з п. 2.9 договору про відшкодування витрат звірка розрахунків за договором здійснюється сторонами станом на 30 листопада поточного року та/або на дату закінчення дії договору та складається акт звірки розрахунків. Звірка розрахунків здійснюватися у інший термін на вимогу балансоутримувача. Орендар протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання акту звірки розрахунків зобов’язаний підписати та повернути його балансоутримувачу. У випадку не підписання орендарем акту звірки розрахунків в установлені договором строки, звірка розрахунків у редакції балансоутримувача вважається підтвердженою орендарем.

Згідно п. п. 4.1.1,, 4.1.2 договору відшкодування витрат балансоутримувач має право одержувати від орендаря своєчасно кошти за послуги з обслуговування та утримання об’єкта оренди; стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість за цим договором з урахуванням всіх штрафних санкцій, пені відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.2 договору відшкодування витрат орендар зобов’язався здійснювати оплату послуг з обслуговування та утримання об’єкта оренди у розмірах та в строки, передбачені цим договором; самостійно отримувати у балансоутримувача не пізніше 10-го числа поточного місяця рахунки для оплати послуг з обслуговування та утримання об’єкту оренди та здійснювати їх оплату відповідно до умов договору; відшкодовувати в повному обсязі всі збитки, що понесені балансоутримувачем, які виникли внаслідок невиконання або неналежного виконання орендарем умов договору.

Відповідно до п. 8.1 договору про відшкодування витрат, договір набуває чинності після підписання його обома сторонами та діє з 01.04.2015 по 31.12.2015 включно, в частині розрахунків – до повного виконання зобов’язань.

Згідно п. 8.6 договору припинення його дії не звільняє орендаря від обов’язку повного розрахунку за наданні послуги.

Акти надання послуг, які позивач надав на підтвердження заявлених вимог, підписані відповідачем лише за лютий і березень 2016, решта, як вказує позивач, відповідач не повернув.

Зважаючи на положення п. 4.2, п. 8.1, п. 8.6 договору факт того, що відповідач не підписав акти надання послуг не є підставою вважати послуги ненаданими або ж такими, що не підлягають оплаті.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Чинне господарське процесуальне законодавство ґрунтується на принципі змагальності сторін, а у ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

В установлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву відповідач не представив доказів відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача, так само як і доказів належного виконання грошових зобов’язань з оплати послуг за договором від 29.05.2015 № 174-НДУ-15, у зв’язку з цим та приймаючи до уваги подані докази, позовні вимоги про стягнення основного боргу видаються обґрунтованими, доведеним та такими, що підлягають повному задоволенню.

У зв’язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 166, 178, 73-80, 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов Комунального підприємства “Київський метрополітен” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Діант” про стягнення 18 619,02 грн. задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Діант” (02222, м. Київ, бульв. Висоцького, 11, кв., 65, ідентифікаційний код 20023368) на користь Комунального підприємства “Київський метрополітен” (03056, м. Київ, просп. Перемоги, 35, ідентифікаційний код 0332891) 18 619 (вісімнадцять тисяч шістсот дев’ятнадцять) грн. 02 коп. боргу та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко