ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.12.18 Справа № 917/730/18.
м. Полтава
про стягнення 472992,50 грн.
Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авант Трейдінг" (далі - позивач/ ТОВ "Авант Трейдінг") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації (далі - відповідач/ Відділ освіти Новосанжарської РДА) 472992,50 грн., в тому числі 234274,57 грн. заборгованості за природний газ та 238717,93 грн. збитків за перевищення обсягів споживання природного газу та за їх несплату. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору постачання природного газу № 96 від 30.03.2018.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 08.11.2018. у справі № 917/730/18 позовні вимоги ТОВ "Авант Трейдінг" задоволено частково, стягнуто з Відділу освіти Новосанжарської РДА на користь ТОВ "Авант Трейдінг" 234274,57 грн. заборгованості за природний газ та 3514,12 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

16.11.2018 до суду від позивача надійшла заява щодо надання доказів і пояснень на підтвердження розміру судових витрат, відповідно до якої позивач просив додатки, які додані до цієї заяви, долучити до матеріалів справи і враховувати їх під час встановлення судом розміру судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що до закінчення судових дебатів у справі, в судовому засіданні 08.11.2018. представник позивача повідомив про те, що докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у повному обсязі після ухвалення рішення суду. В свою чергу, представник відповідача заявив, що після ухвалення рішення відповідачем будуть подані додаткові заперечення щодо розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 7 ст. 116 ГПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Заява представника позивача щодо надання доказів і пояснень на підтвердження розміру судових витрат була направлена засобами поштового зв'язку 13.11.2018., що підтверджується датою на відбитку поштового штампу на конверті, адресованому суду. Відтак, враховуючи приписи ч. 7 ст. 116 ГПК України, вказана заява подана до суду протягом п'яти днів з дня ухвалення рішення суду (08.11.2018).

За приписами ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки у рішенні Господарського суду Полтавської області від 08.11.2018. по справі № 917/730/18 не було здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

При ухваленні додаткового рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач вказував, що попередній розмір судових витрат позивача складає 21094,89 грн., в тому числі 7094,89 грн. судового збору та 14000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

В заяві від 06.11.2018. (вх. № 10420) позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн.

При цьому, позивач пояснив, що у позовній заяві зазначалась попередня (орієнтовна) сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 грн., така сума була визначена з врахуванням витрат на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів в суді першої інстанції в розмірі 10000 грн. і орієнтовної суми витрат на два судові засідання в розмірі 4000 грн. (2000 грн. за одне судове засідання). Однак, так як судових засідань по справі було проведено всього чотири, а не два, то і сума витрат на професійну правничу допомогу зросла на 4000 грн., що не можна було передбачити в момент подачі суду позовної заяви.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач надав суду копії договору про надання правової допомоги від 08.06.2018., укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "ОСОБА_1 і партнери" (далі - договір) та додаткової угоди до нього від 09.11.2018., посвідчення адвоката ОСОБА_1 № 21/1282 від 28.11.2017., рахунків на оплату послуг від 08.06.2018. на суму 9000,00 грн., від 04.10.2018. на суму 2000,00 грн., від 19.10.2018. на суму 2000,00 грн., а також акт виконаних робіт із детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) від 26.10.2018.

На виконання договору про надання правової допомоги позивачем сплачено на рахунок Адвокатського бюро "ОСОБА_1 і партнери" 13000,00 грн., що підтверджується копіями банківських звітів про дебетові та кредитові операції по рахунку Адвокатського бюро "ОСОБА_1 і партнери".

При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що на момент подання заяви про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат позивач сплатив адвокатському бюро 12.06.2018. аванс в розмірі 5000 грн. у якості передоплати 50 % витрат на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів в суді першої інстанції, які за умов договору становлять 10000,00 грн. Такий порядок оплати визначений п. 4.3 Договору про надання правової допомоги, одночасно у цьому пункті в редакції додаткової угоди від 09.11.2018. до Договору визначено, що оплата інших 5000 грн. повинна бути здійснена клієнтом (позивачем) на користь Бюро протягом 10 банківських днів, перебіг яких розпочнеться від дня отримання Клієнтом повного тексту рішення від 08.11.2018. у справі № 917/730/18 ухваленого Господарським судом Полтавської області.

Позивач зазначає, що сума 5000,00 грн. ще не сплачена, але згідно умов договору підлягає оплаті у майбутньому, а тому ця сума також є витратами на правничу допомогу у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України.

Так, згідно акту виконаних робіт від 26.10.2018. адвокатським бюро "ОСОБА_1 і партнери" надано позивачу послуг всього на 19,5 год. юридичної роботи та 39 годин технічної роботи, при цьому орієнтовна вартість однієї юридичної години роботи адвоката складає не менше 1000,00 грн., а вартість однієї технічної години роботи - не менше 400,00 грн. Проте, сторони в акті обумовили, що п. п. 4.1. та 4.2. договору у будь-якому разі мають перевагу над цим абзацом акту.

У п. 4.1. договору сторони встановили, що вартість комплексної підготовки позовної заяви, її подачі до відповідного і належного суду і підготування за потреби необхідних процесуальних документів в період розгляду справи в суді першої інстанції складає 10000,00 грн.

За кожне представництво інтересів в суді під час судового засідання клієнт сплачує на користь бюро винагороду у розмірі 2000,00 грн. (п. 4.2. договору).

Таким чином, оскільки вартість робіт згідно акту перевищує вартість робіт, визначеної в договорі, позивач керуючись саме п. п. 4.1. та 4.2. договору просить відшкодувати послуги адвоката у розмірі 10000,00 грн. за комплексну підготовку позовної заяви, її подачі до відповідного і належного суду і підготування за потреби необхідних процесуальних документів в період розгляду справи в суді першої інстанції, а також 8000,00 грн. за представництво адвокатом інтересів позивача в суді під час чотирьох судових засідань.

Відповідач у заяві від 12.11.2018. просить зменшити суму витрат позивача на правничу допомогу адвоката до 11500 грн. та покласти цю суму на сторони пропорційно задоволенню позовних вимог.

Зокрема, відповідач вважає суму витрат позивача на адвокатські послуги перебільшеною, оскільки фактично згідно ОСОБА_1, адвокат провів в судових засіданнях 2 год. 30 хв., що являється юридичною роботою. Отже, оскільки орієнтована вартість юридичної години роботи адвоката коштує 1000 грн., то за представництво має бути виплачено 2500 грн.

Разом з тим в ОСОБА_1, за кожне представництво інтересів в судових засіданнях, вказано 7 годин технічної роботи адвоката які описуються як дорога адвоката від Києва до Полтави, що в сумі, за 4 засідання, дорівнює 28 годин. Позивач та Бюро передбачили, що вартість однієї технічної години роботи складає не менше 400 грн.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд погоджується з твердженням відповідача щодо безпідставності включення позивачем та адвокатським бюро до акту виконаних робіт часу на дорогу адвоката з м. Києва до м. Полтави і наступного повернення до м. Києва (технічна робота). Оскільки час проведення судових засідань загалом склав 2,5 год., з врахуванням складності справи та ціни позову, суд вважає достатньою суму вартості послуг адвоката за участь у судових засіданнях у розмірі 2500,00 грн.

Господарський процесуальний кодекс України на відміну від Цивільного процесуального кодексу України не містить відповідних процесуальних норм стосовно відшкодування витрат, що пов'язані з явкою до суду (ст. 138 ЦПК України).

Також суд звертає увагу на те, що час, витрачений на дорогу адвоката до офісу клієнта (2 години технічної роботи, відповідно до п. 1 ОСОБА_1 від 26.10.18) не може бути врахований.

Суд при прийнятті рішення приймає до уваги обмеження стосовно суми витрат, що передбачені п. п. 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги.

Отже загалом, з врахуванням суми послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн. за комплексну підготовку позовної заяви та необхідних процесуальних документів в період розгляду справи у суді першої інстанції та представництва інтересів в суді, враховуючи виконані адвокатом роботи, вартість адвокатських послуг, співмірних зі складністю справи та ціною позову, становить 12500,00 грн.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що рішенням суду у справі № 917/730/18 позовні вимоги задоволені частково, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково в розмірі 6191,29 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Відділу освіти Новосанжарської районної державної адміністрації (вул. Центральна, 60, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авант Трейдінг" (вул. Дегтярівська 21-А, офіс 201, м. Київ, 04119; ) 6191 грн. 29 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук