ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.07.2018 Справа № 905/965/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу №905/965/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 9 772 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: ПрАТ «АКХЗ» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» штрафу за несвоєчасну доставку вагонів у розмірі 9 772 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем терміну доставки вантажу, встановленого Статутом залізниць України, Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

18.06.2018р. за вх. № 12525/18 господарський суд одержав заяву відповідача про зменшення розміру штрафу, в якій останній просить суд зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу до 10 % від заявленої суми позову, з посиланням на те, що порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин. Зокрема, відповідач зазначає, що позивача обслуговує РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та майже вся залізнична мережа РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» знаходиться в зоні АТО, що значно ускладнило транспортне сполучення. Проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей також суттєво вплинуло на фінансове становище відповідача. Крім того, відповідач посилається на відсутність завдання позивачу збитків у зв'язку з порушенням термінів доставки вантажу.

Учасники справи у судові засідання не зявились, при цьому про дату, час та місце судових засідань повідомлені належним чином, оскільки ухвали суду від 29.05.2018р. та від 21.06.2018р. одержані останніми, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Справа розглянута за правилами загального позовного провадження.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні 12.07.2018р. судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

14.11.2017р. зі станції Берегова Одеської залізниці ДП «Морський торгівельний порт» (відправник) відправлені вагони №№ 53188314, 66521105, 60454907, 60728102, 54038922 на адресу ПрАТ «АКХЗ» (одержувач, позивач) на станцію Авдіївка Донецької залізниці, про що свідчить залізнична накладна № 41633967.

Також вказана залізнична накладна свідчить про те, що вагони з вантажем прибули на станцію Авдіївка Донецької залізниці 24.11.2017р. (графа 51 залізничної накладної) та тією ж датою вантаж виданий ПрАТ «АКХЗ» (одержувач, позивач) (графа 52 залізничної накладної).

Згідно з відомостями, які містяться у графі 30 залізничної накладної № 41633967, відстань перевезення становить 877 км, провізна плата 48 860 грн.

З огляду на те, що відповідачем порушений термін доставки вантажу на 3 доби, позивач нарахував штраф у розмірі 9 772 грн. та звернувся до суду з даним позовом, що відповідає вимогам п. «в» ч. 2 ст. 130 Статуту залізниць України.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В силу вищевикладених вимог Закону, наявна у матеріалах справи залізнична накладна свідчить про укладення між вантажовідправником і відповідачем (перевізником) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача (позивача).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.919 ЦК України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Статтею 923 ЦК України встановлено, що у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов'язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію.

Згідно з п.41 Статуту залізниць України залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.п.1.1,1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах на кожну повну та неповну добу складає 200 км. Термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Згідно з п.п.2.1,2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно з п.п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

З урахуванням вищевикладених норм Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, прострочення з доставки вантажу за залізничною накладною № 41633967 становить 3 доби.

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Розрахунок штрафу, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір штрафу за порушення відповідачем терміну доставки вантажу становить 9 772 грн. (48 860 грн. х 20%), перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо порушення відповідача.

Водночас, відповідачем подано до суду заяву про зменшення розміру штрафу до 10% від заявленої суми позову.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з'ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач у заяві про зменшення розміру штрафу, зокрема, щодо ускладнення транспортного сполучення у межах РФ «Донецька залізниця» (єдине сполучення з містами Маріуполь, Волноваха є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря, що має одну неелектрифіковану колію, знаходження у місті Маріуполь інших великих підприємств (ПрАТ «МК «Азовсталь», ДП «Маріупольський торгівельний морський порт» тощо) та, відповідно, значні обсяги перевезень вантажів, що перевищують пропускну здатність цієї ділянки, запровадження контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, та, відповідно, затримки вантажів на КПВВ та спрямування вантажопотоків не за найкоротшою тарифною відстанню, а в обїзд), щодо погіршення фінансового становища відповідача (згідно звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017р. у відповідача наявний збиток у розмірі 995 118 тис. грн.) внаслідок проведення антитерористичної операції, заслуговують на увагу та є підставою для такого зменшення.

Також, суд також враховує відсутність у матеріалах справи доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення господарської діяльності позивача чи завдання останньому збитків в результаті порушення відповідача.

Водночас, приймаючи до уваги матеріальні інтереси позивача, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу на 10 %.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «АКХЗ» підлягають задоволенню у розмірі 8 794,80 грн.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, пр. Індустріальний, 1; п/р 5372 в ПАТ «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851; ) штраф у розмірі 8 794 (вісім тисяч сімсот девяносто чотири) грн. 80 коп., судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 13.07.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва