ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"10" грудня 2018 р. Справа № 911/4923/14

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Актив-7, Київська область, с. Копилів

до ОСОБА_1, м. Київ

про стягнення 120000,00 грн.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4923/14 за заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 СБЕРБАНКУ РОСІЇ про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю АКТИВ-7.

Постановою господарського суду Київської області від 07.12.2016 р. визнано банкрутом ТОВ АКТИВ-7 та відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3.

03.12.2018 р. надійшла до суду заява про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Актив-7 грошових коштів в сумі 120000,00 грн., як вбачається з її змісту від ліквідатора ТОВ АКТИВ-7, в реквізитах вказаної заяви заявник вказав, що неї подано в межах провадження у справі № 911/4923/14 про банкрутство ТОВ АКТИВ-7.

Частиною шостою статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з приписами частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 3 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, відповідно до пп. 10 п. 2 частини другої статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі сплачується 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762,00 грн.

Таким чином, заявник мав би сплатити судовий збір у розмірі 3524,00 грн., однак останнім належними та допустимими доказами не доведено здійснення сплати судового збору в зазначеному розмірі, так як до заяви долучено ксерокопію платіжного доручення від 20.11.2018 р. № 632 про сплату судового збору у розмірі 1800,00 грн., тоді як докази сплати судового збору подаються в оригіналі, крім того, судовий збір за подання даної заяви в межах провадження у справі про банкрутство, як вже зазначалось, у відповідності до норм Закону України "Про судовий збір" становить 3524,00 грн.

Крім того, частиною другою статті 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до приписів частини другої статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Проте, заявником у порушення процесуального законодавства до заяви про стягнення 120000,00 грн. в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ Актив-7 долучено незавірені ксерокопії документів, отже останні не можуть бути прийняті судом як докази у справі.

Окрім наведеного, відповідно до приписів частини другої статті 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Разом з тим, заява про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Актив-7 грошових коштів в сумі 120000,00 грн., що надійшла до суду 03.12.2018 р., як вказано в ній від ліквідатора ТОВ АКТИВ-7, не містить підпису заявника.

Відповідно до частини першої ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Судом встановлено, що заявником, звертаючись до суду з заявою про стягнення заборгованості не дотримано вимог статей 162, 164 ГПК України, так як така заява не містить підпису заявника, а також заявником не надано належних доказів здійснення сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленими Законом та не надано належних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, що відповідно до статті 174 вказаного Кодексу є підставою для залишення вказаної позовної заяви без руху.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з частиною четвертою ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України та Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд

ухвалив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Актив-7 в особі ліквідатора ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без руху.

2. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю Актив-7 в особі ліквідатора ОСОБА_3 в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути недоліки заяви шляхом надання суду документів, на підтвердження дотримання вимог статі 162, 164 ГПК України.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 10.12.2018 р.

Суддя А.В. Лопатін