ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м.Дніпро Справа № 908/1685/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач)

судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт"

на рішення господарського суду Запорізької області, ухвалене суддею Федоровою О.В. 11 жовтня 2018 року, повний текст якого складено 16 жовтня 2018 року

у справі № 908/1685/18

за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11 жовтня 2018 року у справі №908/1685/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" (69063, м. Запоріжжя, вул. Крива бухта, буд. 1, ) на користь публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) 14031,76 грн. заборгованості за перевищення договірної величини електроспоживання у вересні 2017 року та 1762,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Не погодившись з рішенням суду відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт", оскаржив його до Центрального апеляційного господарського суду, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Скаржник вважає рішення господарського суду прийнятим на підставі неповністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права.

Основні доводи апеляційної скарги:

- посилаючись на приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, які визначають порядок вчинення дій в останній день строку, скаржник вважає, що він мав право звернутися щодо корегування договірної величини споживання електричної енергії до 25.09.2017, оскільки 30.09.2017 припадає на вихідний день, тому днем закінчення розрахункового періоду є 02.10.2017;

- за твердженням скаржника, останній не отримував рахунку від позивача з призначенням до сплати суми у розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величин за перевищення договірної величини електроспоживання;

- скаржник вважає, що позивач безпідставно зарахував сплачені відповідачем кошти за додатково замовлений обсяг електричної енергії в рахунок інших періодів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу – залишити без змін. Позивачем зазначено, що господарським судом обставини справи та надані докази позивача було досліджено в повному обсязі, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Зокрема, позивач посилається на наступні обставини: відповідач звернувся із листом про корегування договірних величин споживання електричної енергії несвоєчасно, а тому таке звернення не є підставою для зміни узгоджених сторонами договірних величин споживання електричної енергії; нарахування плати за перевищення обсягу споживання електричної енергії за середньозваженим тарифом відповідає умовам договору та приписам законодавства; на спірні правовідносини сторін не поширюється дія ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки строк звернення з коригуванням визначений в п. 5.5 договору (в редакції додаткової угоди 31 від 01.09.2013) у робочих днях, а тому останній день такого строку не може припадати на вихідний день; зарахування сплачених відповідачем коштів зазначив, що відповідно до умов п. 16 додатка №4 до договору (в редакції додаткової угоди від 01.09.2013 №1) в разі відмови постачальника в коригуванні договірних величин споживання електричної енергії сплачені за додаткові обсяги кошти можуть бути зараховані постачальником в рахунок платежів наступних розрахункових періодів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2018 прийнято до свого провадження справу № 908/1685/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач), судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діє з 15.12.2017р.) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2012 між відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії) та приватним акціонерним товариством "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №4714.

Відповідно до вказаного договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком №2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

Згідно з п. 9.5 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання, укладається на термін до 31 грудня 2012 року і вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Доказів припинення дії договору сторони не надали, тому договір є чинними на час порушення провадження по справі.

Додатковою угодою №7 від 01.03.2017 до договору замінено найменування постачальника електричної енергії з відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (позивач у справі).

Додатковою угодою №9 від 23.08.2017 до договору замінено найменування споживача із приватного акціонерним товариством "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" на товариство з обмеженою відповідальністю "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" (відповідач у справі).

Відповідно до підпунктів 2.3.1, 2.3.1 пункту 2.3 розділу 2 договору споживач зобов’язався виконувати умови цього договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору.

Пунктом 5.2 розділу 5 договору встановлено, що договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях, заявлених споживачем згідно з пунктом 5.1 цього договору обсягів.

Відповідно до п. 5.1 розділу 5 договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою додатка №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу».

В додатку №1 до договору сторони погодили обсяги постачання електричної енергії на вересень 2017 року в обсязі 3000 кВт.год.

У той же час, відповідно до акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію, наданого споживачем за вересень 2017 року, власне споживання електричної енергії відповідачем фактично склало 10907 кВт.год.

Звертаючись до ТОВ "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" із позовом про стягнення 14031,76 грн., позивач посилався на перевищення відповідачем вартості договірної величини електроспоживання у вересні 2017 року та несвоєчасне звернення із заявою про коригування такого обсягу.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з порушення відповідачем порядку коригування договірної оплати електроенергії, у зв’язку з чим позивач правомірно відмовив відповідачу в коригуванні договірних величин електроспоживання і виставив рахунок на оплату заборгованості в сумі 14031,76 грн. за перевищення договірної величини електроспоживання у вересні 2017 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вірно визначено господарським судом, правовідносини сторін є господарськими і виникли з договору про постачання електричної енергії від 01.08.2012 №4714.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як передбачено ст.ч.1,ч.2 ст. 276 Господарського кодексу України, загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 2.3.4 договору споживач зобов’язався оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка №5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до п.5.1 Правил користування електричною енергією (далі – ПКЕЕ), затверджених Постановою Національна комісія з питань регулювання електроенергетики, від 31.07.1996 №28, які діяли на момент відповідних спірних правовідносин, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Як встановлено п.4.4 ПКЕЕ, споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Споживач, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, та/або споживач постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання обсягу електричної енергії здійснюється відповідне коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії. У разі, якщо договором про постачання електричної енергії попередня оплата не передбачена, датою коригування вважається дата прийняття постачальником електричної енергії рішення про коригування договірних величин на підставі письмового звернення споживача. Для споживача, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, та/або споживача постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, за дату коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності приймається дата отримання постачальником електричної енергії звернення від споживача.

Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

За результатами розгляду споживачу надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення коригування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невід'ємною частиною договору.

За умовами підпункту 3.1.3 пункту 3.1 розділу 3 Договору споживач зобов’язався визначати у порядку, передбаченому розділом 5 цього договору, величини споживання електричної енергії та потужності.

Пунктом 5.5 розділу 5 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 01.09.2013) передбачено, що споживач, надавши обґрунтування, має право не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду звернутися (письмово) до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії.

Звернення споживача щодо коригування договірної величини протягом поточного розрахункового періоду розглядається постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Коригування договірної величини споживання електричної енергії у розрахунковому періоді в сторону збільшення проводиться тільки за умови здійснення у порядку, передбаченому п. 16 додатка №4, попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником електричної енергії відповідної заяви у встановлений термін.

Відповідно до п. 1 додатка № 4 до договору розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Для вересня 2017 року розрахунковим періодом є період з 00 годин першого вересня до 24 годин 30 вересня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2017 відповідач звернувся до позивача із листом від 22.09.2017 №100 про коригування договірних величин. Попередню оплату додатково заявлених обсягів споживання електроенергії ТОВ "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" здійснило 22.09.2017 на суму 19 165, 46 грн. (а.с.74 -76).

Проте, ПАТ «Запоріжжяобленерго» було відмовлено ТОВ "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" у здійсненні корегуванні договірної величини споживання електричної енергії на вересень 2017 року листом від 29.09.2017р. №007-41/15481 у зв’язку з порушенням відповідачем строків звернення з відповідною заявою відповідно до умов договору (а.с.79).

Пунктом 7 додатку №4 до договору встановлено, що у разі перевищення споживачем договірної величини споживання електричної енергії, що визначається постачальником при підбитті підсумків розрахункового періоду на основі «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію», сума платежу для остаточного розрахунку збільшується на величину вартості, визначеної виходячи із середньозваженого тарифу, різниці фактично спожитої та договірної величин споживання електричної енергії.

У зв’язку з перевищенням договірної величини споживання електричної енергії на 7907 кВт.год., позивачем нараховано відповідачу до сплати вартість перевищення електричної енергії за середньозваженим тарифом згідно з умовами пункту 7 додатку №4 до договору у розмірі 14031,76 грн. Рахунок до сплати №4714/9п від 11.10.2017 на суму 14031,76 грн. надіслано відповідачу 12.10.2017, що підтверджується реєстром заказних листів по СЗЕВС та фіскальним чеком від 12.10.2017.

Оскільки відповідачем вказаний рахунок не сплачено, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 14031,76 грн. вартості перевищеної договірної величини електроспоживання у вересні 2017 року.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що останнім днем розрахункового періоду вересня 2017 року, до якого споживач мав звернутися щодо коригування договірної величини споживання електроенергії було 25.09.2017 року, оскільки, на думку відповідача, 30.09.2017 року був вихідним днем, відповідно днем закінчення строку є перший за ним робочий день ( 02.10.2017 року), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Разом з цим, приписи частини 5 статті 254 ЦК України не можуть розповсюджуватися на спірні правовідносини сторін, оскільки в даному випадку йде мова саме про перенесення останнього дня строку, якщо він припадає на неробочий день, а не про перенесення останнього робочого дня строку.

Так, відповідно до пункту 5.5 розділу 5 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 01.09.2013) споживач, надавши обґрунтування, має право не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду звернутися (письмово) до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 1 додатка № 4 до договору розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Для вересня 2017 року розрахунковим періодом є період з 00 годин першого вересня до 24 годин 30 вересня 2017 року.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Споживач мав право звернутися до постачальника із заявою про коригування договірних величин не пізніше, ніж за 5 робочих днів до закінчення цього строку, тобто до 22.09.2017.

При цьому, лист Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії від 21.12.2017 №03/10-7404 щодо розгляду звернення Інформаційно-консультативного центру по роботі із споживачами електричної енергії при ПАТ «Запоріжжяобленерго» стосовно коригування договірної величини споживання електричної енергії ТОВ "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" за вересень 2017 (а.с.77,78), яким підтверджено правомірність дій відповідача, та запропоновано ПАТ «Запоріжжяобленерго» привести свої дії щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії ТОВ "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" за вересень 2017 до вимог п.4.4 ПКЕЕ, не є належним доказом по справі, оскільки правовідносини сторін урегульовані договором, який чітко визначає строки надання заяви про коригування, та розрахунковий період.

Доводи апелянта про те, що позивач безпідставно, на власний розсуд зарахував сплачені відповідачем кошти за додатково замовлений обсяг електричної енергії в сумі 19 165,46 грн. в рахунок інших періодів, колегія суддів також вважає неспроможними.

Відповідно до пункту 16 Додатку № 4 до Договору ( в редакції додаткової угоди від 01.09.2013 року № 1) передбачено, що в разі відмови постачальника в коригуванні споживачу договірних величин в поточному розрахунковому періоді у зв’язку із порушенням споживачем порядку коригування договірних величин відповідно до умов п. 5.5 Договору, здійснена споживачем попередня оплата додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії зараховується постачальником у рахунок платежів наступних розрахункових періодів, або в рахунок погашення існуючої заборгованості із найдавнішим терміном її виникнення ( а.с. 108).

Оскільки відповідач не мав заборгованості за минулі періоди, суд першої інстанції обґрунтовано визнав вимоги позивача про зарахування сплаченої позивачем суми в рахунок наступних періодів.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до п.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Третій експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" – залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11 жовтня 2018 року у справі №908/1685/18 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О. Вечірко