Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2018 р. Справа № 906/510/18.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К., розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербуд"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія"

про стягнення 61860,52 грн

за участю представників сторін:

від стягувача: ОСОБА_1 - дов. від 31.08.2017;

від боржника: ОСОБА_2 - директор;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду у справі від 03.08.2018 позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" 51348,00 грн - інфляційних нарахувань; 8723,14 грн - 3% річних; 1711,03 грн судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.08.2018 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На примусове виконання рішення Господарського суду Житомирської області та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду видано наказ від 26.11.2018.

28.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем та зменшенням обсягів виробництва у період міжсезоння.

Ухвалою суду від 29.11.2018 заяву про відстрочку виконання рішення призначено до розгляду судовому засіданні.

Представник боржника в засіданні суду зазначила, що ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" є виробником залізобетонних конструкцій. Зміна погодних умов (зниження температури повітря, наявність опадів) призводить до зменшення темпів виробництва, оскільки час набору міцності бетону збільшується до 10 днів. Кількість виготовленої продукції починає збільшуватися з настанням сприятливих погодних умов для виробництва, а тому просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 03.08.2018 у справі №906/510/18 до 30.04.2019 включно.

Представник стягувача в судовому засіданні повідомив, що скрутне фінансове становище товариства, на яке посилається ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія", не є надзвичайними і не прогнозованими обставинами, а становлять лише один із можливих ризиків підприємницької діяльності. Важке фінансове становище утворилося внаслідок господарської діяльності підприємства, а не в силу об'єктивних обставин, що унеможливлює виконання рішення суду.

Оцінивши всі встановлені обставини в їх сукупності згідно з поданими до заяви доказами, господарський суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання суду боржник посилається на скрутне матеріальне становище та зменшення обсягів виробництва у період міжсезоння. При цьому коштів, які надходять на поточний рахунок підприємства не вистачає на повне погашення першочергових обов'язкових платежів. На даний час підприємство відповідача є збитковим, а виконання рішення суду у період міжсезоння призведе до зупинення господарської діяльності підприємства.

На підтвердження вказаних обставин представник ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" надав копію фінансового звіту станом на 30.09.2018 та довідку про зменшення обсягів виробництва.

Згідно з ч.1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Згідно з усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов'язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов'язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Складне фінансове становище ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія", яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення. Відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Наведені обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність заявника, що не є підставами, з якими закон пов'язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається боржник у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків. Фінансове становище ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" є результатом його власної підприємницької діяльності, в процесі якої підприємство має планувати свої доходи та видатки.

Разом з тим, боржник не подав доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема, довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, довідки про відсутність майна у власності, тощо.

Крім того, заявник не надав доказів щодо виконання робіт (послуг), для прикладу, за зобов'язаннями з третіми особами, за рахунок яких можливо виконати рішення у справі. З огляду на зазначене, у боржника відсутні докази на підтвердженням того, що надалі підприємство зможе погашати борг, тобто відсутні реальні перспективи погашення заборгованості перед стягувачем.

У випадку відстрочення виконання рішення стягувач не матиме можливості користуватися своїми грошовими коштами без отримання будь-якої компенсації, оскільки невиконання грошового зобов'язання за наявності судового рішення про задоволення вимог позивача з відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період такого відстрочення та понесе збитки від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в економіці країни.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 331 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" про відстрочення виконання рішення суду від 03.08.2018 у справі №906/510/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає апеляційному оскарженню протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції або згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до апеляційного суду через відповідний місцевий суд.

Повний текст ухвали складено: 11.12.2018

Суддя ОСОБА_3

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек.)