ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м.Дніпро Справа № 904/3657/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Коваль Л.А., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 (суддя Петренко Н.Е.) у справі

за позовом ОСОБА_2, м.Дніпро

до відповідача-1: ОСОБА_3, м.Дніпро,

відповідача-2: Державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, с. Маломихайлівка, Дніпропетровська область

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт", м. Дніпро,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "НВП Терракота", м. Дніпро,

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Ірина Анатоліївна, м. Дніпро,

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м. Дніпро

про визнання недійсним договору іпотеки, визнання протиправним та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, Державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, індексний номер рішення 41829043, про скасування обтяження об'єкту нерухомого майна: склад для зберігання поковок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про обтяження 26685067, зареєстрованого державним реєстратором Беляновою К.О. на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 по справі № 904/1185/18. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, індексний номер рішення 41829430 від 27.06.2018, про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на об'єкт нерухомого майна: склад для зберігання поковок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Тетяни Василівни, індексний номер рішення 41836273 від 27.06.2018, про реєстрацію права власності за Приватним підприємством "НВП ТЕРРАКОТА" () на об'єкт нерухомого майна: склад для зберігання поковок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.Визнати недійсним Іпотечний договір від 20.07.2018, укладений між ОСОБА_1 та Приватнимпідприємством "НВП ТЕРРАКОТА" (), посвідчений Приватним нотаріусом Дніпровського міськогонотаріального округу Зайченко Іриною Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за номером 1540.Скасувати запис про іпотеку 27140570 від 20.07.2018, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріальногоокругуДніпропетровської області Зайченко Іриною Анатоліївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42166791 від 20.07.2018 (реєстраційний номер об'єктанерухомого майна 101). Скасувати запис про обтяження 27140500 від 20.07.2018, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Приватним нотаріусомДніпровського міськогонотаріальногоокругуДніпропетровської області Зайченко Іриною Анатоліївною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42166709 від 20.07.2018 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101).

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ОСОБА_2 володіє 50% статутного капіталу ТОВ "Метал-Корт".

ТОВ "Метал-Корт" є законним власником нерухомого майна, а саме: складу для зберігання поковок, який знаходиться за АДРЕСА_1

Внаслідок незаконного рішення відповідачів, ОСОБА_2 втратила право на частку майна товариства, а ОСОБА_3 незаконно отримав нерухоме майно, яке належить товариству.

Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подала до господарського суду заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом: накладення арешту на нерухоме майно, а саме: склад для зберігання поковок, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, стягнення на предмет іпотеки, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна: склад для зберігання поковок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що ОСОБА_3 на підставі скасованої ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.04.2017 у справі № 202/2014/7, за допомогою державного реєстратора Виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Третяк Т.В. незаконно зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно, яке належить ТОВ "Метал-Корт"; передав вказане нерухоме майно як внесок до статутного капіталу ПП "НВП Терракота", в якому він є єдиним учасником; передав дане нерухоме майно в іпотеку ОСОБА_1

За твердженням заявника, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були незаконно вилучені відомості про державну реєстрацію обтяження - арешту нерухомого майна, яке було обтяжено на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 у справі № 904/1185/18 на нерухоме майно - склад для зберігання поковок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ТОВ "МЕТАЛ-КОРТ".

На думку заявника, вищевикладені обставини вказують на те, що зважаючи на характер позовних вимог, забезпечення позову необхідно здійснити шляхом заборони вчиняти будь-які дії реєстраційні дії щодо цього двічі незаконно відчуженого майна, оскільки в разі незабезпечення позову це утруднить та в цілому унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 у даній справі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено в повному обсязі; накладено арешт на нерухоме майно, а саме: склад для зберігання поковок, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101; заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, стягнення на предмет іпотеки, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна: складу для зберігання поковок, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

Приймаючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що обраний позивачем у справі спосіб забезпечення позову - заборона вчинення реєстраційних дій, прямо передбачений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"; цей же Закон не передбачає обмежень щодо проведення реєстраційних дій за місцезнаходженням реєстраційної справи, а тому вчиняти реєстраційні дії може будь-який державний реєстратор у будь-якій адміністративно-територіальній одиниці України.

Місцевий господарський суд оцінив обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема щодо того, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, та дійшов висновку про адекватність (відповідність) заявлених заходів забезпечення позову, оскільки у випадку задоволення позову, відчуження у будь-який спосіб, а також здійснення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за іншими особами може унеможливити або значно утруднити виконання рішення суду.

Окрім цього, місцевий господарський суд врахував, що у судовому порядку за позовом ОСОБА_2 було визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт" щодо переходу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт" на модельний статут, збільшення статутного капіталу; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт" щодо виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт", перерозподілу часток учасників; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт" щодо звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт"; скасовано ряд записів про реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якими змінювалась інформація про статутні документи Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт"; збільшувався статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт" за рахунок збільшення часток учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_7; про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал-Корт".

Не погодившись з прийнятою місцевим господарським судом ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу про її скасування та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2.

За доводами апелянта, оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та без з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що ухвалою суду, яка оскаржується, порушено законні права апелянта як іпотекодержателя.

Щодо наведеного зазначає, що в межах господарської справи розглядаються позовні вимоги ОСОБА_2 до державного реєстратора та ОСОБА_3 ОСОБА_2 заявлена, в тому числі, вимога про визнання недійсним договору іпотеки, яким забезпечено виконання основного зобов'язання боржника - ОСОБА_3 перед апелянтом (кредитор та іпотекодержатель).

За умовами оспорюваного договору іпотеки у разі порушення строку повернення позики апелянт має право задовольнити вимоги за рахунок предмета іпотеки; відповідне право іпотекодержателя передбачено Законом України "Про іпотеку", за приписами якого іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відтак, іпотекодержатель має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у разі порушення боржником основного зобов'язання перед іншими особами, чиї права зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Однак, судом першої інстанції винесено ухвалу, якою заборонено органам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії, пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки, що призвело до позбавлення апелянта права задовольнити вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі порушення боржником основного зобов'язання.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань" та не застосовано Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Апелянт зазначає і про вибірковий підхід суду першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали щодо врахування окремих судових рішень у справах, учасниками яких були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також про те, що суд врахував судове рішення, яке не набрало законної сили у зв'язку з оскарженням його в апеляційному порядку.

За доводами апелянта, ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.08.2018 по справі № 189/1169/18 скасовано арешт, накладений у кримінальному провадженні, на нерухоме майно, право власності на яке 27.06.2018 зареєстровано за Приватним підприємством "НВП Терракота"; при цьому суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 була виключена зі складу ТОВ "Метал-Корт" ще до відчуження належного ТОВ "Метал-Корт" нерухомого майна, на яке накладено арешт, а тому будь-яка шкода охоронюваним законом правам або інтересам ОСОБА_2 відсутня. Покровський районний суд Дніпропетровської області у означеній справі також дійшов висновку про те, що Приватне підприємство "НВП Терракота" є законним та добросовісним власником нерухомого майна, що було придбано та зареєстровано у передбаченому законом порядку.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки тим обставинам, що вимога про визнання недійсним договору іпотеки заявлена особою, яка не є учасником ТОВ "Метал-Корт"; не була учасником Товариства на момент переходу права власності на спірне майно; не є власником майна, що перебуває у іпотеці. З огляду на наведене, враховуючи суб'єктний склад сторін по справі, апелянт вбачає підстави вважати, що вимога про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ТОВ "НВП Терракота" та апелянтом, має розглядатись у порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Позивач вважає безпідставним твердження скаржника про те, що оскаржувана ухвала суду порушує його законні права як іпотекодержателя, оскільки на момент прийняття цієї ухвали у апелянта відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, як іпотекодержателя нерухомого майна.

Застосування судом Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та не застосування Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на думку позивача, не є суттєвою обставиною при ухваленні рішення суду першої інстанції та не можуть бути підставою для його скасування.

Позивач зазначає, що посилання апелянтом на судові рішення, які нібито не були враховані судом першої інстанції, то вони не мають жодного відношення до справи, прийняті з інших підстав та у справах, предметом розгляду яких були інші правовідносини.

Даний спір виник із корпоративних відносин, отже він підсудний господарському суду.

29.11.2018 у судове засідання з'явилися представники позивача та третьої особи-1. Інші учасники справи не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи тривалість строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, пред'явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Окрім того інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 5 статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання

Згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до ч.10 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень (ч.5 ст.14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Згідно з п.2 ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб-підприємців та громадських формувань" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників.

Оскільки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги направлені на захист порушених корпоративних прав позивача у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Метал - Корт" від незаконних дій відповідачів, внаслідок яких ОСОБА_2 втратила право на частку майна в товаристві, а ОСОБА_3 незаконно отримав нерухоме майно, яке належить ТОВ "Метал-Корт", а в подальшому взагалі передав дане майно, як внесок до статутного капіталу ПП "НВП Теракота", в якому він є єдиним учасником.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2018 по справі №904/1261/18 позов ОСОБА_2 задоволено та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Метал-Корт", яким позивача було виключено зі складу учасників товариства. ТОВ "Метал-Корт" було подано апеляційну скаргу на зазначене рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вжиті заходи забезпечення позову є розумними, обґрунтованими та адекватними заходами, оскільки такий спосіб забезпечення позову як заборона вчинення реєстраційних дій прямо передбачений Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вжиті заходи забезпечення позову відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких позивач просить їх вжити, наявні в матеріалах оскарження докази підтверджують доводи позивача про те, що існує загроза прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал Корт" рішень без участі заявника, а також загроза відчуження нерухомого майна товариства на користь інших осіб, у зв'язку з чим невжиття таких заходів може ускладнити у майбутньому або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову у цій справі, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника, що він є законним іпотекодержателем спірного нерухомого майна, оскільки такі доводи стосуються обставин, які підлягають дослідженню під час розгляду справи по суті спору.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що виконання забезпеченого іпотекою основного зобов'язання настає 18.09.2018. Отже, на час прийняття оскаржуваної ухвали були відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, тому задоволення клопотання позивача про забезпечення позову не порушують права іпотекодержателя.

Щодо доводів скаржника про розгляд вимоги про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ТОВ "НВП Терракота" та апелянтом у порядку цивільного судочинства, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч.1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства має право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Зазначене право на участь в управлінні товариством передбачено також п.1 ч.1 ст.116 ЦК України, абз.1 ч.1 ст.88 ГК України та реалізується акціонерами шляхом участі у зборах акціонерів товариства, яке є найвищим органом управління акціонерного товариства і приймає рішення з різних питань діяльності товариства.

Тобто, незалежно від суб'єктивного складу, якщо учасник господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Приймаючи до уваги, що даний спір виник із корпоративних відносин, а тому повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Встановивши наведені обставини, колегія суддів відхиляє усне клопотання представника скаржника про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

З урахуванням наведеного, доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, яка прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 у справі №904/3657/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 05.12.2018.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді Л.А.Коваль

О.В.Березкіна