ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/120/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання - Чеголя Є.О.

Представники сторін в судове засідання не з'явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2018

суддя Цісельський О.В.

Час і місце ухвалення: 10:00 год.; м. Одеса

повний текст рішення складено 20.06.2018

у справі № 916/120/18

за позовом Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса

до відповідача Фізичної особи - підприємця Овдєйчука Олега Ігоровича

про стягнення 82 108,39 грн.

В С Т А Н О В И В:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Овдєйчук Олега Ігоровича 82 108,39 грн. збитків у вигляді недоотриманої орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав зобов'язання за попереднім договором №81 платного використання військового майна, розташованого в Одеському гарнізоні за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 8, військове містечко №56, майно - технічний майданчик використовував не за цільовим призначенням, з перевищенням дозволеної площі у позадоговірний період з дати закінчення строку дії попереднього договору до підписання основного договору, плату за користування майном не здійснив.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.06.2018 у задоволені позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що з врахуванням відсутності договірних правовідносин сторін між сторонами щодо використання військового майна, розташованого в Одеському гарнізоні за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 8, військове містечко №56, в період з 01.01.2016 (після припинення дії попереднього договору №81) по 17.05.2017 включно (укладення основного договору оренди 18.05.2017, що не оспорюється сторонами), правові підстави для нарахування до стягнення з відповідача 82 108,39 грн. збитків у вигляді неотриманої орендної плати - у позивача відсутні.

Крім того, судом зазначено, що матеріали справи не містять доказів неналежного виконання відповідачем зобов'язань за попереднім договором №81 від 10.09.2015 щодо використання останнім технічного майданчику не за цільовим призначенням, з перевищенням дозволеної площі.

Не погодившись з означеним рішенням суду, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2018 у справі № 916/120/18 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до Фізичної особи - підприємця Овдєйчука Олега Ігоровича про стягнення збитків у вигляді недоотриманої орендної плати в сумі 82 108.39 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, зазначає, що до укладання основного договору оренди між сторонами в порядку статті 635 ЦК України та статті 182 ГК України укладено Попередній договір №81 від 10.09.2015 платного використання військового майна. Дослідивши матеріали справи з цього питання скд першої інстанції дійшов висновку, що дія Попереднього договору закінчилась 31.12.2015, але судом першої інстанції не вірно розтлумачено статтю 635 ЦК України, в котрій чітко прописано, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, але ж в даному випадку в попередньому договорі встановлено, що за п. 10.1 сторонами встановлено термін дії попереднього договору до 31.12.2015 або до підписання основного договору, але не більше ніж один рік, тобто до 10.09.2016.

Виходячи з невірного розрахунку терміна дії попереднього договору №81 суд першої інстанції посилається на те, що правові підстави для нарахування до стягнення з ФОП Овдєйчука О.І. 82 108,39 грн. збитків у вигляді недотриманої орендної плати відсутні у зв'язку з врахуванням відсутності договірних правовідносин сторін між сторонами щодо використання військового майна.

За результатами фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності КЕВ м. Одеса за період з 01.01.2014 по 01.11.2016, проведеного Південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту, згідно Аудиторського звіту від 03.07.2017 № 234/3/4/54аз встановлено, що внаслідок неправомірних дій ФОП Овдєйчук О.І., за період з 01.03.2016 по 31.10.16 КЕВ м. Одеса недоотримано орендної плати в сумі 82 108, 39 грн.

Розрахунок недоотриманої орендної плати в сумі 82 108, 39 грн. зроблено на підставі висновку про ринкову вартість технічної площадки площею 233 кв.м. військового містечка №56 в м. Одеса, виготовленого ТОВ ОФ «Інюг-Експертиза», що становить 306 000,00 грн. (без ПДВ).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

17.09.2018 за вх. № 2709/18/Д1 від ФОП Овдєйчука О.І. до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 статі 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини п'ятої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи № 916/120/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог частини першої статті 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 19.10.2018, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 прийнято справу № 916/120/18 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В. Призначено розгляд справи № 916/120/18 до розгляду на 04.12.2018 о 14:00 год.

У судове засідання 04.12.2018 представники сторін не з'явився.

04.12.2018 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.09.2015 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси (Сторона - 1) та Фізичною особою-підприємцем Овдєйчук Олегом Ігоровичем (Сторона - 2) укладено попередній договір №81 платного використання військового майна, розташованого в Одеському гарнізоні за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 8, військове містечко №56.

Згідно умов п.1.1. Попереднього договору, Сторона - 1 передає, а Сторона - 2 приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно (до моменту укладення основного договору) - технічний майданчик загальною площею 250 кв.м. військового містечка №56 (у подальшому - майно), що знаходиться на балансі Орендодавця, розташоване за адресою: 65033, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 8, вартість якого визначена на 10.09.2015 та становить 139 815 грн.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей Договір діє з « 10.09.2015 по 31.12.2015, або до підписання Основного договору, але не більше ніж один рік».

Згідно розділу 2 Попереднього договору, сторона-2 вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору

Передача майна не тягне за собою виникнення у Сторони-2 права власності на це Майно. Власником Майна залишається Держава, а Сторона-2 користується ним протягом строку визначеному в Договорі.

У разі припинення цього Договору Майно повертається Стороною-2 Стороні-1 в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Сторона-1 повинна скласти акт приймання-передачі та прийняти Майно протягом одного місяця.

Відповідно до п.3.1 Попереднього договору, оплата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (вересень 2015 року) 1747,68 грн.

Згідно пункту 7.1. Попереднього договору Квартирно-експлуатаційний відділ зобов'язаний передати ФОП Овдєйчук О.І. майно згідно розділу 1 цього договору по акту приймання - передачі майна, який затверджується одночасно з цим договором.

За змістом частин 1, 2, 3 статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Проаналізувавши зміст Попереднього договору від 10.09.2015 щодо укладення договору оренди, колегією суддів встановлено, що основний договір мав бути укладений між сторонами не пізніше 10.09.2016, оскільки у п.10.1. Попереднього договору міститься посилання на встановлений законодавством граничний строк, який відповідно до частини 1 статті 182 ГК України встановлений - «не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору».

Відповідно до статей 251, 252 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Судова колегія дослідивши умови п. 10.1 Попереднього договору зазначає, що сторони встановили термін дії Попереднього договору №81 відповідно до статті 252 ЦК України. Строк дії договору сторони визначили календарною датою з 10.09.2015 до 31.12.2015, та альтернативно визначили термін дії договору з вказівкою на подію, яка може настати - укладання основного договору (частина друга статі 252 ЦК України).

При цьому, сторони у відповідності до частини першої статті 182 ГК України, обмежили термін дії Попереднього договору не більш ніж один рік, оскільки вимога щодо строку дії попереднього договору в один рік з моменту його укладення імперативно встановлена приписами Господарського кодексу України.

Таким чином, враховуючи те, що пункт 10.1. договору містить вказівку на термін, а саме: з 10.09.2015 по 31.12.2015, в зазначений період подія - «укладення Основного договору» не настала, отже договір припинив свою дію 31.12.2015.

Враховуючи наведене, зобов'язання, встановлені Попереднім договором від 10.09.2015, є припиненими з 31.12.2015.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів передачі нерухомого військового майна, а саме відсутній Акту приймання-передачі відповідно до п. 7.1. Попереднього договору.

В матеріалах справи (а.с.43), наявна квитанція №111 від 20.12.2016 про сплату ФОП Овдєйчук О.І. за договором №81/2015 суму 10 486,08 грн., колегією суддів встановлено, що плата за місяць за Попереднім договором №81 складала 1747,68 грн., то, за період з березня 2016 по 10.09.2016 (дата діє договору) сума за договором складала саме 10 486,08 грн., яка сплачена відповідачем.

Щодо доводів апеляційної скарги, що позивачем понесені збитки у вигляді недоотриманої орендної плати, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України:

- особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша);

- збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою і другою статті 1166 названого Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом статті 1166 названого Кодексу для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків.

Колегією суддів, за результатами оцінки наявних у її матеріалах доказів, з урахуванням відзиву на позовну заяву, а також відзиву на апеляційну скаргу, поданих учасниками справи, з'ясовано недоведеність позивачем наявності зазначених трьох елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідача, що унеможливлює застосування до останнього цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди).

При цьому, за умови існування між сторонами договірних відносин, посилання позивача на висновки перевірки органів фінансової інспекції як на підставу задоволення позовних вимог, колегією суддів не приймається, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору, який припинив свою дію 31.12.2015.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не було доведено наявності в діях відповідача складу господарського правопорушення, оскільки несвоєчасна оплата платежів за попереднім договором з боку відповідача, була наслідком невиконання своїх зобов'язання за Попереднім договором №81 від 10.09.2015 з боку самого позивач - Квартирно-експлуатаційний відділу щодо передання відповідачу нерухомого військового майна, відповідно до п. 7.1. Попереднього договору, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Крім того, згідно умов п.1.1. Попереднього договору, квартирно-експлуатаційний відділ передає, а ФОП Овдєйчук О.І. приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно (до моменту укладення основного договору) - технічний майданчик загальною площею 250 кв.м. військового містечка №56, що знаходиться на балансі Орендодавця, розташоване за адресою: 65033, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 8.

Матеріали справи не містять доказів про внесення змін до Попереднього договору щодо площі технічного майданчика.

Отже, колегією суддів не приймається, доводи апеляційної скарги, що ФОП Овдєйчука О.І. використовувався майданчик загальною площею 385 кв.м.

Також колегією суддів не приймається, розрахунок недоотриманих ресурсів внаслідок позадоговірного використання технічного майданчика на військовому містечку № 56,оскільки в останньому не вказано на підставі чого робився розрахунок саме за період з 01.03.2016 по 31.10.2016.

Крім того, колегією суддів не приймається, як доказ, недоотриманої орендної плати у сумі 82 108,39 грн. аудиторський звіт за результатами фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси за період з 01.01.2014 по 01.11.2016», оскільки останній не містить підпису посадової особи не завірена печаткою, не зазначено на підставі чого він складений.

Посилання позивача на проведення службового розслідування військовою службою правопорядку на підставі наказу Міністра оборони України від 24.11.2016 року № 629 (аркуш 3 апеляційної скарги) не може бути належним і допустимим доказом цього, відповідно до вимог статей 76-78 ГПК України, оскільки наказ Міністра оборони України від 24.11.2016 № 629 та матеріали службового розслідування в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2018 у справі № 916/120/18 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 15.06.2018 у справі № 916/120/18 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.12.2018.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

суддя О.Ю. Аленін

суддя Л.В. Лавриненко