ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 Справа №914/1753/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКОЛ», м. Одеса,
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Голодовича Миколи Миколайовича, с. Опорець Сколівського району Львівської області,
про: стягнення заборгованості у розмірі 10' 281,88 грн ,

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

Від позивача: Завезіон Т.Ф. - представник (довіреність №125 від 12.11.2018р.).

Від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІКОЛ» до відповідача - Фізичної особи-підприємця Голодовича Миколи Миколайовича про стягнення заборгованості Ухвалою суду від 25.09.2018р. залишено позов без руху для усунення недоліків позивачем. Ухвалою суду від 18.10.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеногопозовного провадження та призначено розгляд справи на 13.11.2018р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду по даній справі.

У судове засідання 04.12.2018р. представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору купівлі-продажу №Но-11557 від 22.09.2017р. не здійснено повної оплати отриманого товару, внаслідок чого існує заборгованість в розмірі 10' 281,88 грн. основного боргу.

Відповідач у судове засідання 13.11.2018р. та 04.12.2018р. не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав.

Враховуючи обмеженість процесуальних строків розгляду цієї справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 252 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІКОЛ» та Фізичною особою-підприємцем Голодовичем Миколою Миколайовичем було укладено Договір купівлі-продажу №Но-11557 від 22.09.2017р.

Відповідно до умов цього договору продавець (позивач у справі) зобов'язується передати у власність покупця (відповідача у справі), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар, вказаний у відповідних накладних, які є невід'ємною частиною цього договору. вартість товару та загальна ціна договору складається з сум, зазначених у видаткових накладних.

Порядок розрахунків за отриманий товар сторони договору погодили у р.3 договору. Так, платежі за товар, що поставляється за договором, повинні бути здійснені в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту підписання відповідної накладної про отримання товару.

Протягом дії договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар, що підтверджується:

Видатковою накладною №39727 від 30.11.2018р. на суму 4' 690,27 грн. з ПДВ,

видатковою накладною №39728 від 30.11.2018р. на суму 2' 785,26 грн. з ПДВ.

Позивач 06.03.2018р. надсилав відповідачу претензію про погашення заборгованості.

Станом на дату прийняття рішення відповідачем не подано доказів оплати заборгованості.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами виникли взаємні права та обов'язки на підставі укладеного договору купівлі-продажу товару.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 662, статті 663, частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Позивач свої обов'язки по поставці товару виконав, відповідач отримав товар, проте не оплатив повністю його вартості.

Щодо заявленої до стягнення суми 10' 281,88 грн. основного боргу, то суд звертає увагу позивача на те, що в матеріалах цієї справи подано докази поставки товару на суму 7' 475,46грн. (4' 690,27+2' 785,26). Докази поставки товару на суму 2' 806,344 грн. в матеріалах справи відсутні, видаткова накладна позивачем не долучена. Зазначення видаткової накладної в Акті звірки розрахунків на суму 2' 806,344 грн. суд не бере до уваги як доказ поставки товару з таких міркувань.

Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, в редакції, чинній станом на дату здійснення спірних поставок товару, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній станом на дату здійснення спірної поставки товару, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Суд зазначає, що акт звірки розрахунків не є зведеним обліковим документом, оскільки є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом у справі, не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій даному випадку поставку товару, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 7' 475,46грн. (4' 690,27 грн.+2' 785,26 грн.). В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Крім того, позивачем в уточнюючій позовній заяві зазначено про понесення судових витрат на такі суми:

12800,00 грн. - квитки на добирання до суду;

6' 000,00 грн. - командировочні витрати представника ТОВ «Арікол».

Суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки позивачем не долучено жодних доказів понесення таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Голодовича Миколи Миколайовича (адреса: АДРЕСА_1, ІНП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКОЛ» (адреса: 65012, м. Одеса, вул.Велика Арнаутська, 17, офіс 2В, ) 7' 475,46 грн заборгованості та 1' 762,00 грн. судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 12.12.2018р.

Суддя Козак І.Б.