ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.11.2018м. ДніпроСправа № 904/2396/18
Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

за участю представників сторін:

від кредитора: гр. ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3);

від кредитора: гр. ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4);

від кредитора: гр. ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_5);

від кредитора: представник гр. ОСОБА_4 - ОСОБА_3 за дов. б/н від 17.05.2018р.;

від кредитора: гр. ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_6);

від кредитора: представник ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" Боінчук О.Л. за дов. №333 від 26.12.2017р.

від боржника: ліквідатор Зімниця О.І.

розглянувши заяву гр. ОСОБА_4, м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "СТАНДАРТ - ЛТД", м. Дніпро

про визнання грошових вимог, -

СУТЬ СПРАВИ:

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "СТАНДАРТ - ЛТД", м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 2, відкрито ухвалою господарського суду 03.07.2018р. відповідно до процедури, передбаченої статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі -Закон).

Постановою суду від 09.07.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ - ЛТД", м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 2, визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено голову ліквідаційної комісії Зімницю Олександра Івановича (49101, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідно до ст. 95 Закону кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно із ст. 38 Закону з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3, 4 ст. 38 Закону судом оприлюднено повідомлення про визнання боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ - ЛТД", м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 2, банкрутом на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет №52702 від 10.07.2018р.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів (ст. 23 Закону).

Кредитори мають право заявляти свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

Відповідно до ст. 41 Закону ліквідатор веде реєстр вимог кредиторів, повідомляє про результати розгляду заявлених кредиторських вимог.

До суду надійшла заява гр. ОСОБА_4 з грошовими вимогами до банкрута в розмір 28 384,57грн.

Відповідно до повідомлення ліквідатора №02-01/16/106 від 15.08.2018р. останнім визнано заявлені вимоги в частині заборгованості із заробітної плати із внесенням до 1 черги реєстру вимог кредиторів. Вимоги кредитора в частині середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільнені ліквідатором відхилено із посиланням на необхідність розгляду зазначеного питання в окремому позовному провадженні.

Також, ліквідатор зазначає, що грошові вимоги у розмірі 19992,96грн. по неповернутим коштам по авансовими звітами не визнаються у зв'язку з тим, що кредитором не подано доказів сплати судового збору за подання зазначених грошових вимог.

30.08.2018р. ліквідатором долучено до матеріалів справи довідку про середній заробіток гр. ОСОБА_4

30.08.2018р. до суду надійшли пояснення гр. ОСОБА_4, у яких зазначено, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати включає в себе виплати за виконану роботу, а також, гарантії та компенсації за відпрацьований час. Згідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, встановлено, що при звільненні працівника виплати всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. У зв'язку з чим, кредитор зазначає, що нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку є правомірними, у зв'язку із порушенням банкрутом прав останнього з виплати стягнутої заборгованості із заробітної плати.

24.09.2018р. до суду надійшли пояснення кредитора, відповідно до яких останній зазначає, що ліквідатором надавались відомості щодо середнього нарахування заробітної плати за два місяці. У зв'язку із чим, кредитор просить витребувати у ліквідатора інформацію стосовно середньоденного заробітку.

16.10.2018р. ліквідатором подано пояснення №02-01/16/153 від 12.10.2018р. відповідно до яких, вимоги гр. ОСОБА_4 із виплати по заробітній платі визнано у розмірі 8 391,61грн.

22.10.2018р. до суду надійшло клопотання ліквідатора №02-01/16/155 від 19.10.2018р. про приєднання документів до матеріалів довідки про нарахований кредитору середньоденний заробіток.

29.10.2018р. до суду надійшли пояснення ліквідатора №02-01/16/161 від 29.10.2018р. відповідно до яких зазначено, що при виплаті працівникам середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні враховуються лише робочі дні та з такого заробітку виключається заробітна плата отримана працівником за новим місцем роботи або допомога по безробіттю, який не працевлаштувався в іншого роботодавця. Також, ліквідатор зазначає, що після введення ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань, в тому числі й щодо сплати середнього заробітку.

06.11.2018р. ліквідатором долучено додаткові документи, а саме докази часткового погашення заборгованості із заробітної плати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_4, 01.04.2015р. прийнятий в ТОВ ВКП "Стандарт ЛТД" на посаду механіка автомобільної колони (гаража), як вбачається із копії трудової книжки наявною в матеріалах грошових вимогах.

03.04.2017р. наказом №12-к звільнений з посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, в день звільнення банкрутом не проведено повного розрахунку з кредитором.

На підставі вищевикладеного, кредитор звернувся до суду із заявою з грошовими вимогами по заробітній платі до банкрута.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Строки виплати заробітної плати передбачені ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України).

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

Відповідно до довідки ТОВ ВКП "Стандарт-ЛТД" №18/05/04-8 від 04.05.2018р. заборгованість по заробітній платі гр. ОСОБА_4 становить 12 891,61грн.

Банкрутом сплачено заборгованість із заробітної плати, у розмірі 12 891,61грн., що підтверджується відомостями на виплату грошей наявними в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне у задоволені заяви з грошовими вимогами в частині заборгованості із заробітної плати в розмірі 8391,61грн. відмовити оскільки станом на день розгляду справи у банкрута відсутня заборгованість із заробітної плати перед кредитором.

Також, кредитор просить визнати середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні.

Згідно з довідкою відповідача №18/10/19-1 від 19.10.2018р. середньоденна заробітна плата становить 186,57грн.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Суд вважає за необхідне визначити суму середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, за період з 04.04.2017р. по 27.09.2018р. (по день остаточного розрахунку по заробітної плати включно) (413 робочих днів) в розмірі 77 053,41грн.

Стосовно заявленої суми заборгованості по неповернутим коштам по авансованим звітам у розмірі 19 992,96грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне вимоги в частині повернення коштів по авансованим звітам у розмірі 19 992,96грн. відхилити, оскільки кредитором не надано доказів в підтвердження понесених витрат.

Стосовно заперечень ліквідатора, слід зазначити наступне.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Крім того, відповідно до ст. 23 Закону, кредитори мають право звернутися до суду з заявою з вимогами до банкрута, в тому числі з вимогами щодо виплати заробітної плати.

Вище зазначене свідчить про те, що звернення кредитора до суду саме із заявою з грошовими вимогами до банкрута щодо виплати заробітної плати є правом кредитора та не суперечить Закону.

Стосовно заперечень ліквідатора, що після визнання боржника банкрутом у останнього не виникає жодних зобов'язань, у зв'язку з чим нарахування середнього заробітку є неправомірним, слід зазначити наступне.

Нормою ч. 3 статті 47 Закону встановлено, що на звільнених працівників боржника поширюються усі гарантії, встановлені законодавством України про працю та зайнятість населення, вказана норма є спеціальною і повинна застосовуватись системно з положеннями трудового законодавства (ст. 94, 116, 117 КЗпПУ, ст. 43 Конституції України), отже в даному випадку суд вважає відсутніми підстави неможливості виникнення у банкрута додаткових зобов'язань, пов'язаних з виплатою заробітної плати.

Під час розгляду грошових вимог судом враховано позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену в постанові від 24.05.2018р. по справі №6/227-09.

Стосовно заперечень ліквідатора щодо несплати кредитором судового збору слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У зв'язку з тим, що середній заробіток входить до структури заробітної плати, кредитор звільняється від сплати судового збору за подачу заяви з грошовими вимогами.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заяву гр. ОСОБА_4 з грошовими вимогами задовольнити частково та визнати грошові вимоги до банкрута у розмірі 77 053,41грн. із включенням до першої черги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 40, 41, 45, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги гр. ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство "СТАНДАРТ - ЛТД" (м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 2, ) в розмірі 77053,41грн. (1 черга).

В решті грошових вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили 27.11.2018р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.М. Полєв