ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/3791/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2018 (повне рішення складено 29.10.2018, суддя Н.Е.Петренко) у справі №904/3791/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград

про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в розмірі 26 509, 92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - відповідач) про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в загальному розмірі 26 509,92 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2018 року позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в розмірі 26 509,92 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

В обгрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується своєчасність подання позивачем спірних вагонів.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

- позивачем не додано до позову письмових повідомлень вантажовласника про неможливість прийняти на під’їзну колію порожніх вагонів. Відсутність повідомлення вантажовласника виключає наявність вини відповідача у затримці вагонів на шляху прямування;

- суд невірно застосував положення ст.119 Статуту залізниць України, оскільки він, відповідач, не користувався порожніми вагонами, що були затримані на шляху слідування, оскільки не можливо вилучити корисні властивості транспортного засобу, основною корисною властивістю якого є перевезення вантажу, якщо такий транспортний засіб був порожній;

- судом не врахована вина позивача у затримці вагонів на підходах до станції примикання;

- суд неправомірно стягнув збір за зберігання вантажу.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.12.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді (доповідача) Антонік С.Г., суддів Іванова О.Г., Дарміна М.О.) було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля".

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, у лютому 2018 року по перевізним накладним порожні власні вагони були прийняті залізницею до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Але, на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, спірні вагони були затримані згідно наказів № 308 від 19.02.18р., № 314 від 20.02.18р., № 315 від 20.02.18р., № 316 від 20.02.18р., № 319 від 20.02.18р., № 330 від 20.02.18р., № 336 від 21.02.18р., № 343 від 21.02.18р.

Накази про затримку спірних вагонів на підході до станції призначення були видані через наявність на коліях станції призначення Ароматна неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства.

За фактом затримки станціями затримки Павлоград-1, Синельникове-2, Новомосковськ-Дніпровський, Синельникове-1, Ігрень у порядку передбаченому п. 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів.

Станцією призначення Ароматна складені акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів на даній           станції з вини ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та вчасно повідомлено представників ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про затримку цих вагонів, про що свідчать підписи відповідальних працівників ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на повідомленнях станції Ароматна. Представниками ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" акти підписані без зауважень.

Позивачем було розраховано плату за користування вагонами згідно відомостей плати ф.ГУ-46 №№ 27029018, 27029019, 27029020, 27029021, 27029022 на суму 24 717,84 грн. з урахуванням ПДВ та збір за зберігання вантажу згідно накопичувальній картці ф.ФДУ-92 № 27029001 в сумі 3167,28 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідач не погодився частково з нарахуванням плати за користування вагонами в сумі 23 342,64 грн. з ПДВ та повністю з платою за зберігання вантажу. Всього з сумою 26 509,92 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.6. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 року (з подальшими змінами та доповненнями) №04-5/601"Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно вищезазначених залізничних накладних залізницею були прийняті вагони до перевезення на адресу одержувача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Відповідно до зазначених накладних станція призначення - Ароматна.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (з подальшими змінами).

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил користування вагонами та контейнерами, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується, що спірні вагони були затримані згідно наказів № 308 від 19.02.18, № 314 від 20.02.18, № 315 від 20.02.18, № 316 від 20.02.18, № 319 від 20.02.18, № 330 від 20.02.18, № 336 від 21.02.18, № 343 від 21.02.18, у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на свою під'їзну колію та зайнятістю колій станції призначення Ароматна.

Даний факт підтверджений складеними станціями затримки Павлоград-1, Синельникове-2, Новомосковськ-Дніпровський, Синельниково-1. Ігрень актами про затримку вагонів форми ГУ-23а, повідомленням про затримку вагонів та актами загальної форми ГУ-23.

Станцією призначення Ароматна було вчасно повідомлено відповідача про затримку вагонів, що підтверджується наявністю підписів працівників відповідача на повідомленнях.

Враховуючи наведені вище норми права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно застосував положення ст.119 Статуту залізниць України, оскільки він, відповідач, не користувався порожніми вагонами, що були затримані на шляху слідування, оскільки не можливо вилучити корисні властивості транспортного засобу, якого основною корисною властивістю є перевезення вантажу, якщо такий транспортний засіб був порожній, не приймаються колегією суддів до уваги, враховуючи наступне.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил користування вагонами та контейнерами, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу як за завантажені вагони, так і за порожні вагони.

Безпідставні також доводи апеляційної скарги про неврахування судом вини позивача у затримці вагонів на підходах до станції примикання, а саме: вагони були затримані необгрунтовано за наявності вільних колій на станції Ароматна, враховуючи наступне.

Так, визначення можливості або неможливості доставки на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

В п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. за №411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997р. за №50/1854, вказано: "Черговий по станції зобовязаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів". До того ж, в п.14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України ЦД-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязку №507 від 31.08.2005р. зазначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії.

Крім того, наявність тимчасово вільних колій на станції, і порядок їх використання - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області 24.10.2018р. у справі №904/3791/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2018 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов