УХВАЛА

26 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 5008/579/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Баранець О.М., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Експедиційно - транспортна компанія "Сіко"

про поворот виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016

за заявою ОСОБА_1,

про заміну сторони у виконавчому провадженні,

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ізі Лайф",

до товариства з обмеженою відповідальністю "Експедиційно - транспортна компанія "Сіко",

третя особа: публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м. Ужгород",

про стягнення 7 739 093,85 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено особу стягувача ТОВ "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" у виконавчому провадженні № 50314743 з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 03.10.2013 у справі № 5008/579/2012 на правонаступника - ОСОБА_1 (а. с. 83-86, т. 1).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 у справі № 5008/579/2012 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 5008/579/2012 відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 15.11.2018 касаційні скарги ОСОБА_1, ТОВ "Компанія з управління активами "Ізі Лайф" залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі за № 5008/579/2012 - без змін.

16.11.2018 до Верховного Суду надійшла заява відповідача ТОВ "Експедиційно - транспортна компанія "Сіко" про поворот виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 шляхом скасування постанови та акту про передання майна стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 53186502, затверджених 11.04.2017 в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Секернею В.М. та видачі наказу, яким зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Ужгородської міської ради скасувати запис про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на: 1. Земельну ділянку, реєстраційний номер 248, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,5 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; 2. Комплекс, об'єкт нежитлової нерухомості, реєстраційний номер 248, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 номер об'єкту в РПВН: 17362622, що складається з: пункту миття автомобілів, А, площею 374,8 кв. м; адміністративного будинк, ББ', площею 243, 8 кв. м; навісу, В, площею 339 кв. м; огорожі, № 1-5; споруди (майданчик), І; споруди (збірник водостоків), ІІ; споруди (збірник водостоків), ІІІ.

Вказана заява обґрунтована тим, що апеляційним судом було скасовано ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 у справі № 5008/579/2012, на підставі якої ОСОБА_1 набула статусу сторони у виконавчому провадженні (стягувача) у справі № 5008/579/2012 та право на звернення стягнення на предмет іпотеки (майно відповідача). У зв'язку із скасуванням такої ухвали всі дії, вчиненні у відкритому за заявою ОСОБА_1 виконавчому провадженні № 53186502, підлягають визнанню незаконними, а набуте нею в результаті таких дій право власності на майно відповідача підлягає скасуванню шляхом відміни державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Також, ТОВ "Експедиційно - транспортна компанія "Сіко" було подано додаткові пояснення до цієї заяви.

Розглянувши вказану заяву відповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Статтею 333 ГПК України врегульовано питання повороту виконання рішення, постанови.

За ч. 1 ст. 333 ГПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (ч. 2 ст. 333 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 333 ГПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин 1 - 3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 9 ст. 333 ГПК України).

Оскільки Верховним Судом здійснювався перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2018, як судом касаційної інстанції, за наслідками якого не було скасовано оскаржувану постанову апеляційного суду, не вчинено дії, передбачених ч. 1 ст. 333 ГПК України (закрито провадження у справі; залишено позов без розгляду; відмовлено в позові повністю; задоволено позовні вимоги в меншому розмірі), то відповідно до ст. 333 ГПК України підстав для здійснення судом касаційної інстанції повороту виконання ухвали місцевого суду у цій справі немає.

Крім того, як вбачається зі змісту цієї заяви, вона зводиться не до повороту виконання рішення, а до оскарження дії органу державної виконавчої служби, порядок подання якої визначений ст. ст. 339-345 ГПК України, а не ст. 333 ГПК України на підставі якої було подану цю заяву, та містить вимогу про видачу наказу з питань, які не були предметом спору у справі № 5008/579/2012.

Також, ТОВ "Експедиційно - транспортна компанія "Сіко" оскаржується в апеляційному порядку ухвала Господарського суду Закарпатської області від 06.09.2018, якою заяву відповідача про поворот виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 було повернуто заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, Верховний Суд відмовляє у задоволенні заяви ТОВ "Експедиційно - транспортна компанія "Сіко" про поворот виконання судового рішення - ухвали Господарського суду Закарпатської області від 25.08.2016 у цій справі.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 333 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Експедиційно - транспортна компанія "Сіко" у задоволенні заяви про поворот виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 25 серпня 2016 року у справі № 5008/579/2012.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

І. Ткач