СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Справа № 913/661/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області (вх. №1002 Л/1-42) на рішення Господарського суду Луганської області від 16.10.2018 у справі № 913/661/17

за позовом - першого заступника прокурора Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до - Товариства з обмеженою відповідальністю "БС Проперті", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Амстор", м.Дніпро Дніпропетровської області

про стягнення 1 146 454 грн 82 коп.,-

ВСТАНОВИЛА:

Перший заступник прокурора Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БС Проперті" про 1 146 454 грн 82 коп. безпідставно збережених коштів за оренду землі.

Рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/661/17 від 16.10.2018 в позові відмовлено.

Заступник прокурора Харківської області з вказаним рішенням не погодився та звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтуванні апеляційної скарги заступник прокурора Харківської області наголошує, що обов'язок зі сплати орендних внесків за користування земельної ділянки виник у Товариства з обмеженою відповідальністю "БС Проперті" з моменту оформлення права власності на нерухоме майно за адресою: проспект Космонавтів, 28, мікрорайон 73, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, у зв'язку з чим відповідач безпідставно зберігає кошти у розмірі 1 146 454 грн 82 коп. за користування земельною ділянкою за період з 28.12.2016 року по 31.08.2017.

У судове засідання, яке відбулось 12.12.2018, зявився прокурор прокуратури Харківської області.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що рішення Господарського суду Луганської області у справі №913/661/17 від 16.10.2018 не відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області №3561 від 22.10.2009, 19.01.2010 між Сєвєродонецькою міською радою Луганської області (Орендодавець) та ТОВ "Амстор" (Орендар) укладено Договір оренди землі, який зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок за №5 від 12.02.2010.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК, ЦК, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У відповідності до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно предмету Договору оренди землі №5 від 12.02.2010 Орендодавець на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради за №3561 від 22.10.2009 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - землі комерційного використання (під торговий центр "Амстор"), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, 28, мікрорайон 73.

За змістом п.п. 2, 3 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4014 га, у тому числі: капітальна одноповерхова - 1,0268 га, тимчасова - 0,0168 га, під спорудами - 0,0170 га, проходи, проїзди та площадки - 2,3009 га, під земельними насадженнями - 0,0399 га. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: торговий центр "Амстор".

Пунктом 5 вказаного Договору визначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :06:043:0017 становить 10499441,52 грн.

Договір укладено на 25 років, строком дії по 22.10.2034 року включно. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 1049944,15 грн на рік, що складає 10,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п. 20 Договору, після припинення дії договору оренди земельної ділянки орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку згідно з актом приймання-передачі протягом трьох днів у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану та несвоєчасного звільнення земельної ділянки має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується в судовому порядку.

В п. 35 Договору сторони погодили, що дія договору припиняється, зокрема у разі закінчення строку на який його було укладено.

Актом приймання-передачі об'єкта оренди - земельної ділянки від 12.02.2010 земельна ділянка кадастровий номер :06:043:0017 була передана ТОВ "Амстор" в користування

Інформаційною довідкою Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №85903978 від 26.04.2017 підтверджується, що право власності на об'єкт нежитлової нерухомості - торгівельний центр "Амстор", загальною площею 11642,7 кв.м, що знаходиться за адресою: пр. Космонавтів, 28, мікрорайон 73, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, зареєстровано за ТОВ "Амстор" з 28.12.2016.

В той же час колегія суддів звертає увагу, що з 28.12.2016 власником об'єкту нерухомого майна є ТОВ "БС Проперті" (відповідач у даній справі) на підставі Договору купівлі - продажу нерухомого майна №2128 від 28.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Листом №1282 від 15.03.2017 Сєвєродонецька міська рада повідомила ТОВ "БС Проперті" про те, що оскільки до відповідача перейшло право власності на об'єкт нежитлової нерухомості - торгівельний центр "Амстор", загальною площею 11642,7 кв.м, що знаходиться за адресою: пр. Космонавтів, 28, мікрорайон 73, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, зареєстровано за ТОВ "Амстор", ТОВ "БС Проперті" як власник нерухомого майна зобов'язаний платити орендну плату за використання земельної ділянки.

Позивач також зазначив, що на підставі заяви керівництва ТОВ "Амстор", Сєвєродонецька міська рада на черговій сесії у березні 2017 року розгляне проект рішення міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки з ТОВ "Амстор", а також роз'яснив, що письмово повідомить про прийняте в подальшому рішення відповідача. У вказаному листі також роз'яснено, що з метою своєчасного оформлення прав на земельну ділянку та плати за землю, відповідачу слід звернутись до Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку із заявою про надання земельної ділянки у користування без складання документації із землеустрою.

Листом №2974 від 16.06.2017 Сєвєродонецька міська рада повідомила ТОВ "БС Проперті" про те, що відповідач використовує земельну ділянку, площею 3,4014 га, розташовану за адресою: пр. Космонавтів, 28, мікрорайон 73, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, без оформлення правовстановлюючих документів.

Звертаючись до господарського суду першої інстанції прокурор зазначив, що ТОВ "БС Проперті" набуло 28.12.2016 у власність об'єкт нерухомого майна, який знаходиться на вказаній земельній ділянці, здійснює користування цією земельною ділянкою площею 3,4014 га, наразі без оформлення правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим до місцевого бюджету за період з 28.12.2016 по 31.08.2017, не відбулось надходження коштів у вигляді орендної плати. У зв'язку з чим, Сєвєродонецькою міською радою було здійснено розрахунок орендної плати, на умовах, визначених договором оренди землі №75 від 19.01.2010 із зазначенням коефіцієнту 10% за 2016 рік. Відповідно до рішення сесії Сєвєродонецької міської ради №478 від 22.06.2016 року "Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки на території Сєвєродонецької міської ради" з 01.01.2017 року при розрахунку розміру орендої плати розраховуються нові ставки орендної плати, останнім за період 2017 року застосовано встановлений коефіцієнт 8%.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор первісно посилався на положення ст. 22 ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 124, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 156, ст. 157 Земельного кодексу України, тобто стягнення з відповідача збитків у вигляді неодержаного доходу, а в подальшому, в додатково наданих письмових поясненнях, прокурором заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача 1146454,82 грн як безпідставно збережених відповідачем коштів за оренду землі на підставі ст. 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року позов задоволений повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача 1 146 454,82 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Задовольняючи позовні вимоги на підставі статей 1212 - 1214 ЦК, суд виходив з того, що відповідач у період з 28.12.2016 по 31.08.2017, володіючи нерухомістю, яка розташована по вул. Космонавтів, 28, у м. Сєверодонецьку, використовував земельну ділянку площею 3, 4014 га під вказаною нерухомістю без оформлення правовстановлюючих документів та не сплачував за таке користування плату за землю у встановленому законодавством розмірі (розмірі орендної плати), внаслідок чого відповідач збільшив вартість власного майна, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). Судом також зазначено, що на відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за частиною 4 статті 1212 ЦК не має значення наявність складу цивільного правопорушення, у тому числі вини, а визначальним є сам факт набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої особи.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.12.2017 резолютивну частину рішення Господарського суду Луганської області від 30 листопада 2017 року залишено без змін та одночасно змінено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у той же час визнав помилковою здійснену місцевим судом правову кваліфікацію спірних правовідносин. За твердженняс суду, підставою для задоволення позовних вимог у даному провадженні є саме первісно заявлені прокурором вимоги про стягнення збитків на підставі статей 22, 1166 ЦК у вигляді упущеної вигоди, яка становить суму не отриманої позивачем орендної плати за користування землею за період з 28.12.2016 по 31.08.2017.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Луганської області. Верховний Суд зауважив на передчасності висновків як апеляційного господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 28.12.2016 по 07.04.2017, так і зі здійсненою місцевим господарським судом правовою кваліфікацією заявлених до стягнення сум у вигляді безпідставно набутого майна. З огляду на наведене, а також встановлені у справі обставини чинності договору оренди землі між Сєвєродонецькою міською радою та ТОВ "Амстор" до 07.04.2017 (дати припинення права землекористування ТОВ "Амстор"), суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків починаючи з дати набуття права власності на нерухоме майно до 07.04.2017. Окрім цього колегією суддів зазначено, що до спірних правовідносин положення статей 1212- 1214 ЦК не застосовуються, а застосуванню підлягають положення закону щодо відшкодування збитків відповідно до статті 22 ЦК та статей 152, 156, 157 ЗК.

Після нового розгляду спору суд першої інстанції у судовому рішенні визначив, що з огляду на вказівку Верховного Суду до спірних правовідносин положення статей 1212-1214 ЦК не застосовуються, а застосуванню підлягають положення закону щодо відшкодування збитків відповідно до статті 22 ЦК та статей 152, 156, 157 ЗК. В той же час судом визначено, що рішення Сєвєродонецької міської ради 27 сесії 7 скликання №1299 від 07.04.2017 є лише волевиявленням на надання згоди на розірвання договору оренди уповноваженого органу, яке не має юридичного наслідку розірвання договору, оскільки сторонами у справі не вчинено дій, спрямованих на реалізацію вказаного рішення, а саме не укладено письмової угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки з її подальшою державною реєстрацією.

Таким чином, за твердженням суду на даний час договір оренди №75 від 19.01.2010 не був припинений сторонами в установленому законом порядку, а відтак є чинним. А тому, враховуючи наявність між сторонами у даній справі договірних відносин, відшкодування шкоди не може бути належним способом захисту спірних правовідносин.

За таких обставин, враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог прокурора про стягнення збитків відмовлено в повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитись з відповідною позицією суду в повній мірі за таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, 28, мікрорайон 73, з 28.12.2016 року на підставі Договору купівлі - продажу нерухомого майна №2128 від 28.12.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

У відповідності до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється права власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою припиняється, зокрема, набуттям іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Зокрема, ч.3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, договір оренди землі №75 від 19.01.2010 є припиненим з огляду на вищезазначені положення Закону у зв'язку з набуттям іншою особою (відповідачем) права власності на нерухоме майно, яке розташоване на спірній земельній ділянці.

Водночас, за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Під час розгляду спору колегією суддів з'ясовано, що відповідач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "БС Проперті", володіючи об'єктом нерухомості (торговим центром "Амстор") який розташовано за адресою: проспект Космонавтів, 28, мікрорайон 73, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, користується земельною ділянкою під вказаною нерухомістю площею 3,4014 га, без переоформлення у належний спосіб права користування земельною ділянкою (укладення договору оренди з Сєвєродонецькою міською радою та державної реєстрації такого права).

В той же час слід зазначити, що після відчуження об'єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов'язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Отже, після відчуження об'єктів нерухомості позивачі не повинні сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої вони вже не є, а зобов'язання з такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості.

Зазначена правова позиція щодо переходу прав і обов'язків землекористувача при відчуженні нерухомості підтверджується і судовою практикою Верховного Суду, зокрема викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/3655/17, від 07.11.2018 у справі №910/20774/17 у подібних правовідносинах.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією апелянта, що з моменту виникнення права власності на торгівельний центр "Амстор" (з 28.12.2016) у відповідача виник не тільки обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під вказаною нежилою будівлею, а й сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно правової позиції ОСОБА_1 Верховного суду, викладеної у постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 2 ст. 1213 ЦК України передбачено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Стаття 1212 ЦК України визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 ЦК положення глави 83 ЦК застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов'язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 ЦК вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, всупереч позиції суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з твердженням про неможливість нарахування орендної плати до моменту розірвання договору оренди з первинним землекористувачем- ТОВ "Амстор" у визначеному законодавством способі, як відсутності вини відповідача у неможливості своєчасного укладення договірних правовідносин з Сєвєродонецькою міською радою, оскільки відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 ЦК вина не має значення, важливим є сам факт неправомірного збереження майна однією особою за рахунок іншої. Вказане узгоджується з правовою позицією ОСОБА_1 Верховного суду, викладеної у постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, вбачається, що розмір орендної плати, яку мала отримати Сєвєродонецька міська рада рада від ТОВ "БС Проперті" за користування земельною ділянкою за період з 28.12.2016 по 31.08.2017 складає 1146454,82 грн. Проаналізувавши відповідний розрахунок колегія суддів встановила, що останній здійснений на підставі Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, враховано умови договору оренди землі №75 від 19.01.2010 із зазначенням коефіцієнту 10% за 2016, та умови рішення сесії Сєвєродонецької міської ради №478 від 22.06.2016 року "Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки на території Сєвєродонецької міської ради".

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з позицією позивача про правомірність стягнення з ТОВ "БС Проперті" грошових коштів, як безпідставно збережених орендних платежів, за період з 28.12.2016 по 31.08.2017 у сумі 1146454,82 грн. У звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Луганської області від 16.10.2018 у справі №913/661/17 скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Рішення Господарського суду Луганської області від 16.10.2018 у справі №913/661/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БС Проперті" (ідентифікаційний код 40447298, вул.Січових Стрільців, 1-5, м.Київ, 04053) на користь Сєвєродонецької міської ради Луганської області (ідентифікаційний код 24204220, бул.Дружби Народів, 32, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93408) 1 146 454 грн 82 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.12.2018.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя П.В. Тихий