ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Справа № 915/878/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не з'явився;

представника відповідача: не з'явився;

представника від 3-ї особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК"

(79026, м.Львів, вул.Сахарова, буд.78; поштова адреса: 04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8, БЦ "Іллінський", 10 під'їзд, 6 поверх, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслайн НІК"

(54028, м.Миколаїв, вул.Новозаводська, буд.9-А, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2

(54052, АДРЕСА_1; ідент.номер НОМЕР_1),

про: стягнення заборгованості в сумі 103788,07 грн, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №2018/07/20-4 від 20.07.2018, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслайн НІК" суму заборгованості за Кредитним договором №3Ф-2014 від 20.01.2014 у розмірі 103788,07 грн, з яких: 74361,27 грн - неповернута сума кредиту, 18547,63 грн - прострочені відсотки, 10879,17 грн - пеня по простроченій заборгованості за період з 03.03.2017 по 02.03.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що по укладеному між ПАТ "КРЕДОБАНК" та ОСОБА_2 Кредитного договору №3Ф-2014 від 20.01.2014, банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі. Крім того, на забезпечення зобов'язань за вказаним вище Кредитним договором 20.01.2014 між ПАТ "КРЕДОБАНК", ОСОБА_2 та ТОВ "Транслайн НІК" було укладено Договір поруки №3Ф-2014/S-3, відповідно до якого поручитель (відповідач) зобов'язується відповідати перед кредитором (позивач) за виконання боржником (3-я особа) зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за Кредитним договором №3Ф-2014 від 20.01.2014, укладеним між боржником та кредитором. Відповідач, в порушення приписів чинного законодавства та умов Кредитного договору, Договору поруки, вимоги позивача щодо виконання забезпеченого порукою зобов'язання не виконав. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань по простроченій заборгованості у зазначені в договорі строки позивачем також була нарахована пеня.

Ухвалою суду від 20.08.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.09.2018. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, оскільки рішення у даній справі може вплинути на її права або обов'язки щодо відповідача.

14.09.2018 від позивача на адресу суду надійшло клопотання №2018/09/10-7 від 10.09.2018, в якому він просить розглядати справу без участі його представника.

25.09.2018 судом ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 11.10.2018.

11.10.2018 судом ухвалено продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 12.11.2018.

09.11.2018 від позивача на адресу суду надійшло клопотання №2018/11/05-3 від 05.11.2018, в якому він просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

12.11.2018 судом ухвалено відкласти судовий розгляд справи на 29.11.2018.

26.11.2018 від позивача на адресу суду надійшло клопотання №2018/11/21-1 від 21.11.2018, в якому він підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без участі його представника.

Відповідач в судові засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Про час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений ухвалами суду від 20.08.2018, 25.09.2018, 11.10.2018 та 12.11.2018, які надіслані за місцезнаходженням відповідача, але повернулись до суду з відміткою поштової установи про закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем знаходженням відповідача є: м.Миколаїв, вул.Новозаводська, буд.9-А. Тобто, ухвали суду направлялись на правильну адресу відповідача.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

3-я особа в судові засідання не з'явилася, письмових пояснень на позов не надала. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання ухвал суду від 20.08.2018, 25.09.2018, 11.10.2018 та 12.11.2018.

Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін та 3-ї особи.

У судовому засіданні 29.11.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

20.01.2014 між Публічним акціонерним товариством "КРЕДОБАНК" (банк, позивач у справі) та ОСОБА_2 (позичальник, 3-я особа у справі) було укладено Кредитний договір №3Ф-2014 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов, якого банк зобов'язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

У відповідності до п.2.1. Кредитного договору, банк видає позичальнику кредит в сумі 150000,00 грн на строк до 19.01.2019.

Відповідно до п.п.2.2.1. Кредитного договору, кредит видається на поточні потреби.

Згідно п.п.2.4., 2.5. Кредитного договору кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок №150.

Пунктом 2.6. Кредитного договору визначено, що кредит видається позичальнику в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №150 в порядку та строки встановлені додатком №1 до цього договору.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з інформації позивача на виконання умов Кредитного договору позивач надав 3-й особі кредит у розмірі 150000,00 грн, що підтверджується розрахунком суми позову (а.с.18-19).

Вказані обставини відповідачем та 3-ю особою не заперечені та не спростовані.

Відповідно до п.3.19. Кредитного договору позичальник здійснює платежі на виконання цього договору, шляхом перерахування у безготівковій формі та/або внесення готівкою на свій поточний рахунок №150 відкритий у Відділенні №1 Центральному філії ПАТ "КРЕДОБАНК" у м.Миколаїв відділення Центральної філії ПАТ "КРЕДОБАНК".

Пунктом 4.1. Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором (п.2.1., 3.19.) та/або додатками до нього.

Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 3911,00 грн (далі - ануїтетний платіж) протягом усього строку кредитування (п.2.1.), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно Графіку погашення, шляхом внесення коштів на поточний рахунок вказаний в п.3.19. цього договору.

Якщо кредит видано після 15-го числа поточного місяця, перший ануїтетний платіж здійснюється позичальником не пізніше останнього робочого дня наступного місяця.

Зарахування ануїтетного платежу на погашення заборгованості за цим договором здійснюється банком в останній робочий день місяця, за який здійснено платіж, незалежно від дати його сплати позичальником.

Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту та процентах.

У випадку зміни змінювальної процентної ставки сторони погоджуються, що розмір ануїтетних платежів перераховується виходячи зі зміни цієї ставки. При цьому остаточний термін погашення кредиту залишається без змін. Про зміну ануїтетного платежу позичальник повідомляється банком шляхом надсилання письмового повідомлення на поштову адресу позичальника зазначену в цьому договорі не пізніш як за 15 календарних днів до дати зміни ставки. Зміна розміру ануїтетного платежу не потребує додаткового погодження позичальником.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 629 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог ЦК України та ГК України. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України.

Оскільки, в порушення умов Кредитного договору №3Ф-2014 від 20.01.2014 та приписів діючого законодавства, позичальник (3-я особа) у січні 2018 року прострочив сплату кредиту, 29.01.2018 позивачем було направлено останньому вимогу №2018/01/29-2, в якій позивачем повідомлено позичальника про допущене останнім прострочення по неповернутій сумі кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, а саме: 23793,39 грн неповернута сума кредиту станом на 19.01.2018 та 15015,42 грн - простроченої заборгованості за відсотками, яку він просить сплатити в термін до 02.03.2018.

Направлення зазначеної вимоги 3-й особі підтверджується фіскальним чеком №0070 від 29.01.2018 (а.с.41, 42).

Як зазначає позивач, всупереч п.п.1.1., 2.1., 2.4., 3.2., 3.3 Кредитного договору, позичальник (3-я особа) свої зобов'язання по кредитному договору не виконав, кредит в порядку і в терміни, передбачені Кредитним договором не повернув, проценти за користуванням кредитом не сплатив.

Виконання зобов'язань позичальника перед банком за Кредитним договором №3Ф-2014 від 20.01.2014 було забезпечено Договором поруки №3Ф-2014/S-3 від 20.01.2014 (надалі - Договір поруки), укладеним між Публічним акціонерним товариством "КРЕДОБАНК" (кредитор, позивач у справі), ОСОБА_2 (боржник, 3-я особа у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транслайн НІК" (поручитель, відповідач у справі), відповідно до п.1.1, якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за Кредитним договором №3Ф-2014 від 20.01.2014, укладеним між боржником та кредитором.

Відповідно до п.2.5. Договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

У відповідності до п.3.1. Договору поруки за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків по цьому договору поручитель відшкодовує кредитору завдані йому збитки та крім того сплачує пеню в розмірі 0,2 відсотки від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно п.п.2.2., 2.3. Договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника, а поручитель зобов'язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 (семи) календарних днів з моменту невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до п.4.7. Договору поруки цей договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань по Кредитному договору №3Ф-2014 від 20.01.2014.

У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 ст.559 ЦК України встановлено, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

На виконання умов Договору поруки та діючого законодавства, 02.05.2018 позивачем було направлено відповідачу вимогу №2018/05/02-6, в якій позивачем повідомлено поручителя про допущене прострочення по неповернутій сумі кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом позичальником, що станом на 20.04.2018 сума заборгованості по Кредитному договору становить 94697,50 грн з яких: 74291,27 грн неповернута сума кредиту; 20406,23 грн прострочені відсотки. У зв'язку з викладеним та керуючись ст.ст.625, 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач вимагав від відповідача виконання зобов'язання за Кредитним договором №3Ф-2014 від 20.01.2014 шляхом сплати вище зазначеної заборгованості в термін до 20.05.2018. Крім того позивачем було зазначено у вимозі, що до сплати також належить сума пені, яка розраховується станом на день погашення заборгованості. В матеріалах справи містяться докази направлення вимоги на адресу відповідача (а.с.43, 44).

Відповідачем вказану вимогу залишено без відповіді та виконання, що стало підставою звернення позивача до суду.

Станом на час розгляду справи, відповідачем жодних заперечень щодо розміру та складу заборгованості перед банком або доказів погашення заборгованості по Кредитному договору №3Ф-2014 від 20.01.2014, суду не надано.

Таким чином, на підставі ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов'язання, яке в силу ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На виконання умов Кредитного договору банком було виконано взяті на себе зобов'язання щодо надання кредиту позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку №150 позичальника на поточний рахунок №150 позичальника, що підтверджується банківськими виписками про рух коштів по рахунку (а.с.21-40).

Свої зобов'язання за договором відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на день розгляду справи наявна заборгованість в розмірі 74361,27 грн.

За весь період користування кредитними коштами відповідно до умов Кредитного договору позивачем нараховано позичальнику (3-й особі) відсотки за користування кредитом, які останній сплатив частково, що підтверджується банківською випискою та розрахунком позивача (а.с.18-19, 21-40).

Заборгованість по відсоткам за користування кредитом, нарахованих за період з червня 2017 року по березень 2018 року та не сплачених позичальником станом на 02.03.2018 складає 18547,63 грн.

Детальний розрахунок відсотків наявний в матеріалах справи. Відповідачем та з-ю особою розрахунок не заперечений та не спростований.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.03.2018 становила: 74361,27 грн неповернутої суми кредиту та 18547,63 грн простроченої заборгованості за відсотками.

Факт наявності заборгованості з основного боргу в розмірі 92908,90 грн підтверджується банківською випискою по рахунку позичальника від 02.03.2018 за період з 20.01.2014 по 02.03.2018 та розрахунком позивача (а.с.18-19, 21-40).

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На день розгляду справи, відповідач також не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем у розмірі 92908,90 грн (74361,27 грн + 18547,63 грн).

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 74361,27 грн неповернутої суми кредиту та 18547,63 грн простроченої заборгованості за відсотками обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами п.3) ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема одним із правових наслідків виділяється сплата неустойки.

Згідно п.5.1. Кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по договору процентної ставки, вказаної в п.3.2. цього договору, але не менше десяти гривень за кожний день прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.2 ст.343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями) (надалі - Закон №543/96-ВР), передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону №543/96-ВР визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом №543/96-ВР.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

На підставі п.5.1. Кредитного договору за несвоєчасне виконання позичальником грошових зобов'язань за договором позивач нарахував відповідачу пеню за період з 03.03.2017 по 02.03.2018 в загальній сумі 10879,17 грн.

Згідно п.1.1 Договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі, у тому числі сплати пень, штрафів, неустойок за Кредитним договором №3Ф-2014 від 20.01.2014.

Суд перевіривши розрахунок пені, вважає, що розмір пені підлягає уточненню виходячи з приписів ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", оскільки розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, нарахованої позивачем за період з 03.03.2017 по 02.03.2018. Судом також враховано, що згідно наданого позивачем розрахунку позовних вимог, за період з 02.03.2017 по 30.03.2017 заборгованість зі сплати основного боргу та відсотків відсутня, тобто нарахування за цей період пені є необґрунтованим.

Розмір пені уточнено судом, виходячи з наступного розрахунку:

- період нарахування з 02.06.2017 по 04.07.2017 (33 дн.), ставка НБУ- 12,5 %, подвійна ставка НБУ - 25 %: 4453,00 грн х 25% х 33/365 = 100,65 грн;

- період нарахування з 05.07.2017 по 01.08.2017 (28 дн.), ставка НБУ- 12,5 %, подвійна ставка НБУ - 25 %: 9157,50 грн х 25% х 28 /365 = 175,62 грн;

- період нарахування з 02.08.2017 по 03.09.2017 (33 дн.), ставка НБУ- 12,5 %, подвійна ставка НБУ - 25 %: 13931,44 грн х 25% х 33/365 = 314,89 грн;

- період нарахування з 04.09.2017 по 02.10.2017 (29 дн.), ставка НБУ- 12,5 %, подвійна ставка НБУ - 25 %: 18787,11 грн х 25% х 29/365 = 373,17 грн;

- період нарахування з 03.10.2017 по 26.10.2017 (24 дн.), ставка НБУ- 12,5 %, подвійна ставка НБУ - 25 %: 23704,67 грн х 25% х 24 /365 = 389,67 грн;

- період нарахування з 27.10.2017 по 01.11.2017 (6 дн.), ставка НБУ- 13,5 %, подвійна ставка НБУ - 27 %: 23704,67 грн х 27% х 6/365 = 105,20 грн;

- період нарахування з 02.11.2017 по 03.12.2017 (32 дн.), ставка НБУ- 13,5 %, подвійна ставка НБУ - 27 %: 28714,15 грн х 27% х 32/365 = 679,70 грн.;

- період нарахування з 04.12.2017 по 14.12.2017 (11 дн.), ставка НБУ- 13,5 %, подвійна ставка НБУ - 27 %: 33717,03 грн х 27% х 11/365 = 274,35 грн;

- період нарахування з 15.12.2017 по 03.01.2018 (20 дн.), ставка НБУ- 14,5 %, подвійна ставка НБУ - 29 %: 33717,03 грн х 29% х 20/365 = 535,78 грн;

- період нарахування з 04.01.2018 по 25.01.2018 (22 дн.), ставка НБУ- 14,5 %, подвійна ставка НБУ - 29 %: 38808,81 грн х 29% х 22/365 = 678,36 грн;

- період нарахування з 26.01.2018 по 01.02.2018 (7 дн.), ставка НБУ- 16 %, подвійна ставка НБУ - 32 %: 38808,81 грн х 32 % х 7/365 = 238,17 грн;

- період нарахування з 02.02.2018 по 01.03.2018 (28 дн.), ставка НБУ- 16 %, подвійна ставка НБУ - 32 %: 43981,56 грн х 32% х 28/365 = 1079,66 грн;

- період нарахування з 02.03.2018 по 02.03.2018 (1 дн.), ставка НБУ- 17 %, подвійна ставка НБУ - 34 %: 49176,89 грн х 34% х 1/365 = 45,81 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за період з 02.06.2017 по 02.03.2018 за несвоєчасне виконання позичальником грошових зобов'язань зі сплати основного боргу та відсотків за Кредитним договором №3Ф-2014 від 20.01.2014, який підлягає стягненню з відповідача, становить 4991,03 грн.

У задоволенні позову в частині стягнення пені у сумі 5888,14 грн слід відмовити у зв'язку з безпідставністю їх нарахування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслайн НІК" (54028, м.Миколаїв, вул.Новозаводська, буд.9-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (79026, м.Львів, вул.Сахарова, буд.78; поштова адреса: 04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8, БЦ "Іллінський", 10 під'їзд, 6 поверх, , рахунок ПАТ "КРЕДОБАНК" №87, відкритий в ЦФ ПАТ "КРЕДОБАНК" (адреса: м.Львів, вул.Сахарова, 78), МФО 325365, ) 74361,27 грн заборгованості по кредиту, 18547,63 грн відсотків та 4991,03 грн пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслайн НІК" (54028, м.Миколаїв, вул.Новозаводська, буд.9-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (79026, м.Львів, вул.Сахарова, буд.78; поштова адреса: 04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8, БЦ "Іллінський", 10 під'їзд, 6 поверх, , рахунок ПАТ "КРЕДОБАНК" №1, відкритий в ЦФ ПАТ "КРЕДОБАНК" (адреса: м.Львів, вул.Наливайка, 6), МФО 325365, ) 1661,92 грн судового збору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 10.12.2018 року.

Суддя М.В. Мавродієва