ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа №914/1529/18

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді - Плотніцького Б.Д.

суддів Кравчук Н.М.

Хабіб М.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційні скарги Приватного підприємства «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка», б/н від 26.10.2018 (вх. № ЗАГС 01-05/936/18 від 06.11.2018) та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» №14/4-1371 від 30.10.2018 (вх. № ЗАГС 01-05/959/18 від 08.11.2018),

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.10.2018, суддя Манюк П.Т. (повний текст рішення складено та підписано 09.10.2018),

у справі №914/1529/18,

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка», м. Львів

про стягнення 126 122, 86 грн, ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У серпні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з рахунку Приватного підприємства «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» 126 122, 86 грн, з яких 36 196,84 грн - пеня, 6 948, 83 грн - 3% річних, 82 977, 19 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - задоволено частково. З Приватного підприємства "Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла "Лапаївка" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто суму в розмірі 109 916, 44 грн, з яких:18 098, 42 грн - пеня; 6 948, 83 грн - 3% річних; 82 977, 19 грн - інфляційні втрати. Позивачу відшкодовано понесені судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог Позивача про стягнення з рахунку Відповідача 36 196,84 грн пені, місцевий господарський суд, з урахуванням заявленого Відповідачем клопотання, враховуючи його фінансовий стан, відсутність основного боргу, а також термін прострочення зобов'язання щодо оплати основного боргу, враховуючи інтереси обох сторін, дійшов висновку про часткове задоволення заявленого відповідачем клопотання, та зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню, на 50 %.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції сторони оскаржили його в апеляційному порядку. Зокрема, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у своїй апеляційній скарзі не погоджується з рішенням суду в частині зменшення розміру нарахованої до стягнення пені на 50%.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, зокрема, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував аргументів, доводів та інтересів Позивача, а також не зазначив мотивів такого неврахування. Крім того, скаржник вказує, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов'язанням за договором купівлі-продажу природного газу.

Таким чином, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача 18 098, 42 грн пені та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог. В решті судове рішення залишити без змін.

Приватне підприємство «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» у своїй апеляційній скарзі не погоджується з судовим рішенням у даній справі в цілому. Зокрема, наголошує на тому, що при винесенні рішення зі спору у даній справі місцевим господарським судом не враховано положення Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії", зазначаючи про те, що, оскільки заборгованість зі сплати вартості отриманого за договором від 17.12.2013 №1372/14-БО-21 природного газу погашена Відповідачем у повному обсязі до набрання чинності цим Законом, то позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, заявлених Позивачем до стягнення, задоволенню не підлягають.

Відтак, ПП «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» просить суд рішення Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стислий виклад встановлених судом та неоспорених обставин, і визначених відповідно до них правовідносин

17.12.2013 між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1372/14-БО-21, відповідно до умов якого продавець (Позивач) зобов'язується передати у власність покупця (Відповідач) у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах договору.

На виконання умов договору Позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 192 333, 73 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу та не заперечується обома сторонами.

Згідно п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється відповідачем до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України, а також цим договором.

Відповідно до п. 9.3. договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років.

У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу природного газу № 1372/14-БО-21 від 17.12.2013 Позивач звернувся з позовом про стягнення пені в розмірі 36 196,84 грн, нарахованої на підставі п. 7.2 Договору. Окрім того, на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Відповідача 3% річних в розмірі 6 948, 83 грн та 82 977, 19 грн інфляційних нарахувань.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність правових підстав про часткове задоволення вимог Позивача зі спору у даній справі, з огляду на наступне.

Норми права, якими керується суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом - не допускається.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу приписів ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Водночас, 30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

Статтею 1 вказаного Закону врегульовано, що заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, відповідно до ст. 2 вищенаведеного закону.

Частиною 3 статті 7 Закону встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Даною нормою законодавець передбачив можливість уникнення боржником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання, як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина третя статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини третьої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (про що повідомило і Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у межах своєї компетенції).

Дана правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 927/1152/16.

Позиція суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати вартості отриманого за Договором купівлі-продажу природного газу № 1372/14-БО-21 від 17.12.2013 погашена Відповідачем у повному обсязі 22.04.2016, тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Відповідача про те, що у даному випадку наявні підстави для застосування до спірних правовідносин приписів вказаного Закону, чого не було враховано судом першої інстанції при винесення рішення зі спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції

З урахуванням викладеного в сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, заявлених Позивачем до стягнення, задоволенню не підлягають. У зв'язку з чим рішення Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1529/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин, апеляційна скарга Приватного підприємства «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» підлягає задоволенню, а у задоволенні вимог апеляційної скарги ПАТ НАК "Нафтогаз України" слід відмовити.

Судові витрати

Судові витрати у справі, у тому числі за перегляд судового рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покласти на ПАТ НАК "Нафтогаз України".

Керуючись ст.ст. 86, 129, 252, 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» задовольнити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 04.10.2018 у справі № 914/1529/18 скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 20077720) на користь Приватного підприємства «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» (79066, м. Львів, вул. Сихівська, 9/39а; ідентифікаційний код 30388472) 1 837 (одну тисячу вісімсот тридцять сім) грн 76 коп у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді Н.М. Кравчук

М.І. Хабіб