ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа№ 910/42/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

Розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

арбітражний керуючий Сольський В.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018

у справі № 910/42/18 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСМК"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/42/18 усунуто арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича від виконання обов'язків розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСМК"; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСМК" арбітражного керуючого Девяткова Антона Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1731 від 02.12.2015); зобов'язано розпорядника майна арбітражного керуючого Девяткова Антона Олександровича ознайомитись з матеріалами справи, виконати вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2018, зокрема, подати суду повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів, скласти та подати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСМК" у строк до 29.10.2018.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, арбітражний керуючий Сольський В.С. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі № 910/42/18 скасувати частково: в частині ухвалення рішення про усунення арбітражного керуючого Сольського В.С. від виконання обов'язків розпорядника майна ТОВ "ПСМК" та призначення розпорядником майна ТОВ "ПСМК" іншого арбітражного керуючого; передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва у новому складі суду.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права.

Зокрема, Сольський В.С. стверджує, що звертався до керівника боржника щодо розгляду вимог кредиторів, проведення інвентаризації, інших питань, натомість, відповіді від боржника не отримував.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2018 справу № 910/42/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М. Пантелієнка В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/42/18 за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича; справу призначено до розгляду на 11.12.2018.

22.11.2018 до суду апеляційної інстанції від арбітражного керуючого Сольського В.С. надійшло на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому заявник просить забезпечити проведення судового засідання у справі № 910/42/18 про банкрутство ТОВ "ПСМК", що призначено на 11.12.2018 об 14 год. 30 хв., у режимі відеоконференції. Просить доручити Личаківському районному суду м. Львова забезпечити проведення в режимі відеоконференції судового засідання у справі №910/42/18 в приміщенні Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 задоволено клопотання арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 11.12.2018 арбітражний керуючий Девятков А.О. та ГУ ДФС у Вінницькій області не з'явились, відзиву на апеляційну скаргу суду не надали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Застосовуючи, згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак враховуючи, що явка сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторін, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу Сольського Володимира Степановича за відсутності арбітражного керуючого Девяткова А.О. та ініціюючого кредитора, які повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, за наявними матеріалами справи.

Арбітражний керуючий Сольський В.С. вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі № 910/42/18 скасувати частково: в частині ухвалення рішення про усунення арбітражного керуючого Сольського В.С. від виконання обов'язків розпорядника майна ТОВ "ПСМК" та призначення розпорядником майна ТОВ "ПСМК" іншого арбітражного керуючого; передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва у новому складі суду.

В судовому засіданні 11.12.2018, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги арбітражного керуючого Сольського В.С. не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про відкриття справи про банкрутство прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 30.05.2018, зобов'язано арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1122 від 07.06.2013), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 25.05.2018 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСМК".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 відкрито провадження у справі № 910/42/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСМК"; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в розмірі 4 120 433 грн. 73 коп.; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича; зобов'язано розпорядника майна у строк до 09.08.2018:

- подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, докази повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання;

- скласти та подати господарському суду на затвердження реєстр вимог кредиторів боржника;

- провести інвентаризацію майна боржника.

Попереднє засідання призначено на 27.08.2018.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з неявкою сторін, клопотанням розпорядника майна про відкладення розгляду справи, тощо.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2018, зокрема, було усунено арбітражного керуючого Сольського В.С. від виконання обов'язків розпорядника майна боржника.

Дане рішення місцевого господарського суду обґрунтоване неналежним виконанням арбітражним керуючим Сольським В.С. покладених на нього обов'язків розпорядника майна ТОВ "ПСМК".

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Сольським В.С. станом на час постановлення оскаржуваної ухвали (08.10.2018) без поважних причин не було виконано вимоги ухвали місцевого господарського суду від 20.06.2018, а саме, не було розглянуто вимоги кредиторів, не подано на затвердження суду реєстр вимог кредиторів, не проведено інвентаризацію майна боржника, про що вірно зазначив суд першої інстанції та що не спростовано скаржником у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим арбітражний керуючий стверджує, що невиконання вимог ухвали суду від 20.06.2018 не залежали від його волі, зокрема, зазначає, що боржник відсутній за юридичною адресою, а також не надає відповіді на запити арбітражного керуючого щодо визнання чи відхилення заявлених кредиторських вимог.

Колегія суддів зазначає, що розпорядник майна - це фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном. Розпорядник майна несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України. Підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків зокрема є невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов'язків.

Одночасно слід зауважити, що статус арбітражного керуючого характеризується не лише сукупністю прав та обов'язків останнього, а й ефективністю та невідворотністю інституту дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого за свої дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону розпорядник майна зобов'язаний: розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено справу про банкрутство; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 98 Закону під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, судова колегія вважає, що докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про неналежне виконання арбітражним керуючим Сольським В.С. покладених на нього обов'язків розпорядника майна ТОВ "ПСМК", що не спростовано апелянтом.

Так в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник не знаходиться за юридичною адресою, а також скаржником не надано доказів відправлення запитів до боржника, як то, чеки поштового відділення, описи вкладення, повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо. Отже, відсутність в матеріалах справи відповідних доказів та відповідно відсутність доказів вчинення розпорядником майна покладених на нього обов'язків, свідчить про неналежне виконання Сольським В.С. обов'язків розпорядника майна ТОВ "ПСМК". До того ж, слід звернути увагу, що строк процедури розпорядження майном ТОВ "ПСМК" закінчувався 13.10.2018 (оскаржувана ухвала постановлена 08.10.2018), тоді як розпорядником майна не вчинено жодної дії на виконання вимог ухвали суду від 20.06.2018.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути звільнено судом від виконання повноважень. Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 6) наявності конфлікту інтересів.

Враховуючи викладені норми права, беручи до уваги, що арбітражний керуючий протягом чотирьох місяців без поважних причин не виконував належним чином покладені на нього, як на розпорядника майна, обов'язки, а отже зловживав правами наданими розпоряднику майна, у сукупності з фактами територіальної віддаленості арбітражного керуючого (м. Львів) від боржника (м. Київ), що може слугувати причиною неналежного виконання обов'язків, нез'явленням у судове засідання разом з поданням клопотань про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції, становлять обґрунтовану підставу для усунення арбітражного керуючого від виконання обов'язків у даній справі про банкрутство.

Доводи арбітражного керуючого Сольського В.С. в обґрунтування відсутності підстав для усунення його від виконання обов'язків розпорядника майна ТОВ "ПСМК" через постійні намагання арбітражного керуючого отримати інформацію від боржника не приймаються колегією суддів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення розпорядником майна зазначених дій, як і не подано таких доказів до суду апеляційної інстанції.

Додатково Північний апеляційний господарський суд наголошує, що неотримання арбітражним керуючим від керівника боржника відповідей на суттєві питання, що їх ставить арбітражний керуючий у своїх листах має тягти за собою подання арбітражним керуючим клопотання до суду про відсторонення керівника боржника від посади та покладення виконання його обов'язків на розпорядника майна на підставі статті 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не звернення з клопотанням про зобов'язання боржника надати відповідні письмові пояснення.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваній ухвалі, вичерпності висновків місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції враховує позицію викладену в рішенні Європейського суду, прийнятому у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Судова колегія наголошує, що у даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

За таких обставин враховуючи, що матеріалами справи підтверджуються обставини неналежного виконання арбітражним керуючим Сольським В.С. покладених на нього обов'язків розпорядника майна ТОВ "ПСМК", місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про усунення арбітражного керуючого від виконання повноважень з власної ініціативи.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича судом не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування ухвали ухвали Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі № 910/42/18 (в тій частині, щодо оскарження якої відкрито дане апеляційне провадження). Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, у відповідній частині, судовою колегією не встановлено.

У зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/42/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/42/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/42/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.12.2018.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко