ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Справа № 918/227/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 16.10.2018 у справі № 918/227/14 на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 (суддя Бережнюк В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД"

до Дочірнього підприємства "ОСОБА_2 облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про застосування наслідків недійсного правочину

за участю представників сторін:

заявника ОСОБА_3

боржника не з'явився

органу ДВС ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.10.2018 по справі №918/227/14 відмовлено повністю у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 16.10.2018. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1; Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1Я; Зобовязати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Рівненської області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні за № 54056747 (№42423745 номер зведеного виконавчого провадження) арештувати та списати кошти з наступних рахунків відкритих Боржником у філії Рівненського обласного УП АТ Ощадбанк м. Рівне (МФО 333368) та в ПАТ «Полтава-банк» (МФО 331489); МФО 333391 ОСОБА_2 ПАТ КБ Приватбанк м.Рівне 7884 МФО 320478 АБ "Укргазбанк" 5198 МФО 336310 ПАТ "Ідея Банк" 1574 №1145 №1910 №1364 МФО 331489 АТ "Полтава-банк" 7001 №4001 №9001 МФО 325268 ПАТ АКБ "Львів" 1001 №3001 №3001 №3001 МФО 331489 АТ "Полтава-банк" 1001 МФО 322313 АТ "Укрексімбанк" 9266 МФО 322001 ПАТ "Універсал Банк" №0120. Здійснити розподіл стягнутих коштів та спрямувати їх на погашення заборгованості перед ТОВ «Новотрейд ЛТД»; Зобовязати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального юстиції у Рівненської області ОСОБА_1 проводити перевірку майнового стану боржника не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Витрати по оплаті судового збору покласти на Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" та призначено розгляд скарги на 04 грудня 2018 року об 11:00 годині.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 отримано позивачем - 26.11.2018, відповідачем - 15.11.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 96-99).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" подало до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції з Солом'янським районним судом м.Києва (вул. Полковника Шутова,1, м. Київ, 03113).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 року у справі №918/227/14 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено Солом'янському районному суду м.Києва забезпечити проведення відеоконференції 04.12.2018 об 11:00 год (а.с. 96-99).

30 листопада 2018 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від органу ДВС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав, вказаних у ньому останній просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.10.2018 у справі № 918/227/14 залишити без змін (а.с. 100-114).

В судове засідання 04.12.2018, яке проводилось в режимі відеконференції з Солом'янським районним судом м.Києва, з'явились представники позивача та органу ДВС.

Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Просив задоволити вимоги апеляційної скарги.

Представник органу ДВС заперечив вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції, вказані у поданому відзиві, просив ухвалу Господарського суду Рівненської області від 16.10.2018 у справі №918/227/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання 04.12.2018, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши представників позивача та органу ДВС, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Дочірнього підприємства "ОСОБА_2 облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.05.2014 року позов задоволено та вирішено Дочірньому підприємству "ОСОБА_2 облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" полімерно-в'яжучий матеріал в кількості 24,150 тон.

29 липня 2014 року на виконання рішення Господарського суду Рівненської області видано наказ.

27 січня 2017 року на адресу Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 918/227/14.

Ухвалою суду від 09 лютого 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі № 918/227/14 від 12 травня 2014 року задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі № 918/227/14 від 12 травня 2014 року, виклавши п. 2 резолютивної частини рішення суду таким чином:

Стягнути з Дочірнього підприємства "ОСОБА_2 облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, м. Рівне, вул. Остафова 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/4, ) 99 015,10 грн. вартості відсутнього полімерно-в'яжучого матеріалу в кількості 24,150 тон.

09 лютого 2017 року на виконання рішення Господарського суду Рівненської області видано наказ.

На виконання ухвали суду від 09 лютого 2017 року у справі №918/227/14 державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 01 червня 2017 року відкрито виконавче провадження №54056747, яке в подальшому 15 листопада 2017 року передано до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, та яке об'єднано у зведене виконавче провадження №42423745.

02 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" звернулось до Господарського суду Рівненської області зі скаргою на дії державного виконавця органу ДВС при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження, а саме: подало скаргу на бездіяльність старшого державного Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява №41510/98, п. 27).

Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п. 84).

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об'єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Згідно із ст.ст. 339, 341 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, діють відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку,передбаченому законом.

Водночас, як судом встановлено на примусовому виконанні у органу ДВС перебуває зведене виконавче провадження №42423745 про стягнення заборгованості з Боржника на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави. До складу зведеного виконавчого провадження входить, зокрема, ВП №54056747 з виконання, виданого на виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/227/14, наказу від 09 лютого 2017 року.

Тобто зведене виконавче провадження об'єднує виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. В той же час, за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Разом з тим, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС: учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Північно-західний апеляціний господарський суд вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати ч.1 ст. 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до правової позиції ОСОБА_5 Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові ОСОБА_5 палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 927/395/13.

За змістом частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевий господарський суд безпідставно не застосував положення пункту 1 частини першої та шостої ст. 175 ГПК України, якими передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції, приходить до висновку, що оскарження дій державного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, відтак провадження з її розгляду підлягає закриттю.

За положеннями ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20 - 23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Оскільки місцевим господарським судом в порушення пункту 1 частини першої та шостої ст. 175 ГПК України не відмовлено у відкритті провадження у справі за поданою скаргою, а в порушення пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України не закрито безпідставно відкрите провадження, останнім порушено правило юрисдикції господарських судів, що є обовязковою підставою для скасування рішення та закриття провадження у справі в порядку частини 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, ухвала Господарського суду Рівненської області від 16.10.2018 у справі №918/227/14 на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нового рішення про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 16.10.2018 у справі №918/227/14 на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 16.10.2018 у справі №918/227/14 - скасувати.

Провадження у справі №918/227/14 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотрейд ЛТД" на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 закрити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Матеріали оскарження ухвали повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "10" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.