ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/614/18

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства Експортний ОСОБА_1 Туреччини, м. Стамбул, Туреччина

до Товариства з обмеженою відповідальністю Батата, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 40223,65 доларів США

За участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 14.03.2018 р.);

від відповідача: не зявився.

обставини справи:

Акціонерне товариство Експортний ОСОБА_1 Туреччини (далі позивач, АТ «Турк Ексімбанк») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Батата (далі відповідач, ТОВ Батата) про стягнення 40223,65 доларів США заборгованості за контрактом № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р., право вимоги якої позивач отримав на підставі договору страхування/Полісу № 11099113 від 12.04.2013 р.

Позовні вимоги акціонерного товариства Експортний ОСОБА_1 Туреччини обґрунтовано тим, що у результаті несплати відповідачем вартості товару, отриманого за контрактом № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р., позивачем на підставі договору страхування/Полісу № 11099113 від 12.04.2013 р., була здійснена страхова виплата продавцю товару у сумі 40223,65 дол. США, після чого на підставі зазначеного договору страхування, продавець передав право вимоги страхової виплати в сумі 40223,65 дол. США - АТ «Турк Ексімбанк», що, на переконання позивача, стало підставою для стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Батата 40223,65 дол. США страхового відшкодування за неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань згідно контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р.

При цьому, правових підстав позову з посиланням на чинне законодавство позовна заява не містить.

07.08.2018 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли письмові пояснення у справі (заява про застосування строків позовної давності), відповідно до яких відповідач вважає заявлений позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на сплив строку позовної давності, оскільки, як зазначає відповідач, початок перебігу строку позовної давності починається з 01.05.2014 р., а загальний строк позовної давності, на думку відповідача, сплив 01.05.2017 р. Поряд з цим відповідач зазначає, що АТ «Турк Ексімбанк» не є належним позивачем у даній справі, оскільки контракт № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р., умови оплати за яким, на думку позивача, були порушені відповідачем, був укладений між компанією Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_4 та відповідачем у даній справі, при цьому, договір про відступлення права вимоги за вказаним контрактом не укладався. Враховуючи викладене, ТОВ Батата просить суд застосувати строк позовної давності у справі та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

31.08.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи докази щодо правосубєктності позивача за законодавством Турецької Республіки, а також переклад на російську мову документів, які додані до позову.

21.09.2018 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву у даній справі, а також відзив на позов, за змістом якого відповідач вказує, зокрема, на порушення Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 п. 12.3 укладеного з відповідачем контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р., яким встановлено, що жодна з сторін не вправі передавати свої права та обовязки третій особі без згоди іншої сторони контракту, оскільки ТОВ Батата не було повідомлено про заміну кредитора.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.09.2018 р. продовжено строк для подачі відповідачем відзиву на позов до 21.09.2018 р.

У судовому засіданні 16.10.2018 р., представником відповідача було подано виписки по особовому рахунку (ф. 281) ТОВ «Батата» від 30.04.2014 р., відповідно до яких ТОВ «Батата» здійснило перерахування грошових коштів у сумі 9000,00 дол. США на рахунок Sarten Ambalaj Sanayi ve Ticaret A.S.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.10.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено на 18.10.2018 р.

06.11.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а також додаткових пояснень до позовної заяви, відповідно до яких відповідач заперечує щодо доводів відповідача, викладених у відзиві, стверджуючи, що сплив строку позовної давності по рахунку А 348271 від 28.03.2014 р. закінчився 29.04.2017 р., а по рахунку А 348271 від 31.03.2014 р. відповідно - 02.05.2017 р. Також позивач вказує на те, що Формою страхової декларації № 11099-2 дія договору страхуння була продовжена до 30.04.2015 р. Окрім того, позивач вважає, що у звязку з направленням на адресу позивача відповіді № 19 від 26.03.2015 р. на претензію АТ «Турк Ексімбанк», відповідачем було поновлено сплив строку позовної давності до 27.03.2018 р.

15.11.2018 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви, відповідно до яких АТ «Турк Ексімбанк» надає пояснення щодо строку дії Форми страхової декларації № 11099-1 від 12.04.2013 р., а також щодо турецького законодавства на підставі якого, на думку позивача, до АТ «Турк Ексімбанк» перейшло право вимоги від компанії Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5, оскільки виплата страхового відшкодування за Полісом страхування № 11099113 від 24.04.2013 р. була здійснена на території Туреччини.

Відповідно до ст. 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Позивачем були подані вказані пояснення з порушенням приписів ст. 161 ГПК України.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи можуть подавати до суду докази до закінчення підготовчого провадження.

Як вже зазначалось, 06.11.2018 р., тобто після закриття підготовчого провадження, до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання до якого додано, зокрема, форму страхової декларації № 11099-2 від 24.04.2014 р., якою, на думку позивача, продовжена дія договору страхування.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем не обґрунтовано неможливість подання під час підготовчого провадження ні вказаного доказу, ні додаткових пояснень до позовної заяви, у звязку з чим вони не прийняті судом до розгляду.

У підготовчих засіданнях 06.09.2018 р., 17.09.2018 р. та 04.10.2018 р. було оголошено перерви до 17.09.2018 р., 04.10.2018 р. та 16.10.2018 р. та у судових засіданнях 18.10.2018 р., 06.11.2018 р. було оголошено перерви до 06.11.2018 р., 15.11.2018 р., відповідно.

Представник позивача у підготовчих засіданнях 07.08.2018 р., 06.09.2018 р., 17.09.2018 р., 04.10.2018 р., 16.10.2018 р. та у судових засіданнях 18.10.2018 р., 06.11.2018 р., 15.11.2018 р. підтримував позовні вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у підготовче засідання 07.08.2018 р. не зявився, а у підготовчих засіданнях 06.09.2018 р., 17.09.2018 р., 04.10.2018 р., 16.10.2018 р. та у судових засіданнях 18.10.2018 р., 06.11.2018 р. проти позовних вимог заперечував. У судове засідання 15.11.2018 р. відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Батата» (покупець) та Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 (Sarten Ambalaj Sanayi ve Ticaret A.S.) (продавець) було укладено контракт № SAR/BAT 12-12, відповідно до умов якого продавець зобов'язався продати, а покупець купити порожні бляшані аерозольні балони на умовах СІР Донецьк, Україна Інкотермс - 2010, у кількості, асортименті, за цінами та за технологічними умовами, вказаними у додатках до дійсного контракту, що є невід'ємною частиною даного контракту.

Пунктом 2.3 контракту сторонами погоджено, що загальна сума вказаного контракту становить 900000,00 дол. США.

Згідно з п. 3.1 контракту оплата за товар здійснюється покупцем на адресу продавця на підставі Інвойсу, виставленого продавцем. Валютою платежу є долар США. 100% від вартості партії товару по відповідному додатку перераховується на рахунок продавця через 30 днів після дати Інвойсу.

Даний договір набирає чинності після його підписання обома сторонами і є дійсним до 31.12.2014 р. (п. 12.6 контракту).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рахунку-фактури (Invoice) № А 348271 від 28.03.2014 р., згідно електронної експортної декларації зі штрих кодом № 14341200ЕХ082376 Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 поставив відповідачу товар на суму 24650,28 дол. США, а також відповідно до рахунку-фактури (Invoice) № А 348303 від 31.03.2014 р. згідно електронної експортної декларації зі штрих кодом № 14341200ЕХ084093 Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 поставив відповідачу товар на суму 24569,37 дол. США. Вартість поставленого позивачем товару загалом становить 49219,65 дол. США.

Факт отримання відповідачем товару згідно зазначених вище рахунків-фактури (Invoice) підтверджується відповідними відмітками у міжнародних товарно-транспортних накладних СМR № 004067 та СМR № 004069, копії яких долучені до матеріалів справи.

Отже, останнім днем виконання зобовязань з оплати рахунку-фактури (Invoice) № А 348271 від 28.03.2014 р. є 28.04.2014 р., а рахунку-фактури (Invoice) № А 348303 від 31.03.2014 р. є 30.04.2014 р.

В позовній заяві позивач вказує на те, що заборгованість відповідача за неоплачений товар згідно контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р. складає 49219,65 дол. США.

Проте, з матеріалів справи слідує, що відповідачем 30.04.2014 р. було частково оплачено поставлений товар в сумі 9000,00 дол. США, що підтверджується доданими до матеріалів справи виписками (ф. 281) по рахунку ТОВ «Батата», та не заперечувалось представником позивача у судових засіданнях.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Батата» перед Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 за поставлений товар згідно рахунків-фактури (Invoice) № А 348271 від 28.03.2014 р. та № А 348303 від 31.03.2014 р., з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати становить 40219,65 дол. США (49219,65 дол. США 9000,00 дол. США).

12.04.2013 р. між Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 (Sarten Ambalaj Sanayi ve Ticaret A.S.) та Акціонерним товариством Експортний ОСОБА_1 Туреччини (страховик) був укладений договір страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р., відповідно до якого АТ «Турк Ексімбанк» здійснює страхування короткострокових експортних кредитів на постачання товару із Туреччини та повязаних з цією процедурою ризиків, в результаті яких виникають збитки, здійснює компенсацію втрат в обумовлених межах на підставі документів, які є невідємною частиною договору страхування, таких як форма страхування/декларація, отриманої від страхувальника, загальний поліс короткострокового експортного кредиту, за умови відшкодованих зі сторони страхувальника АТ «Турк Ексімбанк» вкладів і надбавок за оформлення полісу, за умови дотримання обумовлених у договорі страхування і додатках до нього обовязків та загальних правил.

Згідно з вказаним полісом кодом експортера є № 11099-1.

Відповідно до форми страхової декларації (№ SК03) від 16.04.2013 р. (код експортера № 11099-1), що є невідємною частиною договору страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р., строк дії даного договору починається з 12.04.2013 р., датою закінчення дії договору страхування встановлено 30.04.2014 р. Строк дії договору страхування складає 1 рік від початкової дати, кінцева дата визначається додаванням часу до кінця місяця, з того моменту, коли закінчується річний строк дії договору.

Відповідно до форми страхової декларації (№ SК03) від 16.04.2013 р. (код експортера № 11099-1) сторонами було погоджено 90% компенсації майбутніх збитків.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказував на те, що в результаті несплати відповідачем вартості товару, поставленого згідно контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р., АТ «Турк Ексімбанк» відповідно до умов Полісу № 11099113 від 12.04.2013 р. на користь Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 було здійснено страхову виплату в розмірі 40223,65 дол. США.

Проте, відповідно до виписки по рахунку позивача 29.12.2014 р. на користь Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 було здійснено перерахування грошових коштів у сумі 80098,82 TL (турецьких лір), що в еквіваленті становить 36240,53 дол. США.

Отже, позивачем було виплачено постачальнику товару за контрактом № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р. не 40223,65 дол. США, як він вказує у позовній заяві, а 36240,53 дол. США.

За твердженням позивача, на підставі Полісу № 11099113, продавець передав йому права вимоги зазначеної вище суми, що підтверджується актом про передачу № 26406 від 18.12.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2014 р. між Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 та АТ «Турк Ексімбанк» було підписано акт про передачу № 26406, відповідно до якого Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 підтверджує здійснення поставки компанії ТОВ «Батата» та отримання виплати, згідно з договором страхування/Полісу № 11099113, підписаного з АТ «Турк Ексімбанк», про часткову компенсацію банком виплати у сумі 40223,65 дол. США, яка раніше ніколи не призначалася в країні чи закордоном, частково чи повністю, фізичній чи юридичній особі та ніколи не підлягала заставі, з усіма правами, у тому числі допомоги правових органів, безповоротно передається та присвоюється АТ «Турк Ексімбанк».

АТ «Турк Ексімбанк» було направлено відповідачу претензію від 15.01.2015 р. на суму 49219,65 дол. США з вимогою негайно оплатити її на вказані у претензії банківські реквізити позивача. Окрім того, за змістом претензії вказано, що продавець, як первісний кредитор, передав право вимоги зазначеної вище суми заборгованості до АТ «Турк Ексімбанк» (новий кредитор). Про виконання передачі права вимоги сплати заборгованості ТОВ «Батата», як боржник був повідомлений письмово.

ТОВ «Батата» було направлено позивачу відповідь № 19 від 26.03.2015 р. на претензію, за змістом якої відповідач підтвердив наявність заборгованості перед Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 у розмірі 40223,65 дол. США та вказав на те, що в додатках до претензії відсутні документи стосовно згоди ТОВ «Батата» на передання права вимоги від Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 на користь АТ «Турк Ексімбанк».

Відповідно до пп. 12.3 контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р., укладеного між Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ТОВ «Батата», ні одна із сторін не вправі передавати свої обовязки за контрактом без письмової згоди на те сторін. Продавець та покупець не мають права без дозволу іншої сторони передавати третій стороні будь-які дані, що містяться у даному контракті (пп. 12.5 контракту).

Матеріали справи не містять попереднього узгодження з покупцем - ТОВ «Батата» на передання постачальником на користь АТ «Турк Ексімбанк» права вимоги заборгованості згідно контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р.

Відтак, акт про передачу № 26406 від 18.12.2014 р., укладений між Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 (постачальником) та АТ «Турк Ексімбанк» (новим кредитором) всупереч п. 12.3 та п. 12.5 контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів письмового повідомлення ТОВ «Батата» про передачу права вимоги заборгованості за контрактом № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р. АТ «Турк Ексімбанк».

Водночас, позивач у поданому позові стверджував, що відповідно до умов договору страхування/Полісу № 11099113 від 12.04.2013 р. 29.12.2014 р. на користь Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 було здійснено страхову виплату в розмірі 40223,65 дол. США, що становить 90% від суми несплаченого відповідачем товару.

Як вже зазначалось, відповідно до виписки по рахунку позивача, яка додана до матеріалів справи на підтвердження здійснення позивачем виплати страхового відшкодування згідно договору страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р., 29.12.2014 р. на користь Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 було здійснено перерахування грошових коштів у сумі 80098,82 TL (турецьких лір), що в еквіваленті становить 36240,53 дол. США.

Проте, як встановлено судом з виписки по рахунку позивача, оплата на рахунок у сумі 80098,82 TL (турецьких лір) на користь Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 була здійснена за договором № 11099/2, про що свідчить запис у графі «пояснення» - « 750 КОМПЕНСАЦИОННАЯ ОПЛАТА 11099/2 КОМПАНИИ SARTEN AMBALAJ SANAYI VE TICARET A.S.», в той час, як вже зазначалося, між АТ «Турк Ексімбанк» та Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 був укладений договір страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р., код експортера - № 11099-1.

Таким чином, позивачем, як страховиком майнових інтересів Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 за договором страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р., на який АТ «Турк Ексімбанк» також посилається, як на підставу виникнення у нього права вимоги до відповідача, було здійснено виплату страхового відшкодування постачальнику за іншим договором № 11099/2.

В той же час судом встановлено, що, як вбачається з форми страхової декларації від 16.04.2013 р., що є невідємною частиною договору страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р., строк дії даного договору починається з 12.04.2013 р., а дата закінчення договору страхування 30.04.2014 р., тобто 1 рік від початкової дати, кінцева дата визначається додаванням часу до кінця місяця, з того моменту, коли закінчується річний строк дії договору.

Таким чином, договір страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р. закінчив свою дію 30.04.2014 р.

Як зазначалося вище, відповідно до рахунку-фактури (Invoice) № А 348303 від 31.03.2014 р. Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 поставив відповідачу товар на загальну суму 24569,37 дол. США, заборгованість за яким, з урахуванням п. 3.1 контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р. виникла з 01.05.2014 р., оскільки 30.04.2014 р. є останнім днем належного виконання зобовязання.

Отже, судом встановлено, що спірний страховий випадок за рахунком-фактури (Invoice) № А 348303 від 31.03.2014 р. настав 01.05.2014 р., в той час, як договір страхування закінчив свою дію 30.04.2014 р.

З огляду на викладене, підстави для виплати страхового відшкодування за укладеним договором страхування у позивача згідно рахунку-фактури (Invoice) № А 348303 від 31.03.2014 р. взагалі були відсутні. В той же час, як вже зазначалось, позивачем не доведено, що вказана виплата була зроблена.

Щодо підстав позову суд вважає за потрібне зазначити наступне.

В прохальній частині позовної заяви позивач взагалі не вказує правової природи коштів, які він просить стягнути, називаючи вказану суму за текстом позовної заяви то заборгованістю, то шкодою, що є різними поняттями.

Водночас, за змістом позовної заяви позивач також вказує, що продавець передав право вимоги суми страхової виплати АТ «Турк Ексімбанк», що підтверджується актом про передачу № 26406 від 18.12.2014 р.

Однак, продавець товару не є страховиком у спірних відносинах, тобто особою, яка здійснила виплату, отже він і не може передавати права її вимоги, у звязку з чим твердження позивача про передання продавцем права вимоги суми страхової виплати АТ «Турк Ексімбанк», є помилковим.

Доказів існування деліктних правовідносин між позивачем та відповідачем матеріали справи не містять.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Твердження позивача у позовній заяві про повну несплату товару відповідачем спростовано матеріалами справи.

Суду не доведено належними та допустимими доказами здійснення АТ «Турк Ексімбанк» на користь Сартен ОСОБА_3 ОСОБА_5 виплати у сумі 80098,82 TL (що складає 36240,53 дол. США, а не 40223,65 дол. США, як позивач вказував у позовній заяві) саме за договором страхування/Поліс № 11099113 від 12.04.2013 р., як і не доведено передання постачальником на користь АТ «Турк Ексімбанк» права вимоги заборгованості до ТОВ «Батата» згідно контракту № SAR/BAT 12-12 від 12.12.2013 р.

Таким чином позов є необґрунтованим, недоведеним, а отже таким, що не підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи відповідачем була подана заява про застосування строку позовної давності, проте позовна давність застосовується у випадку порушення права позивача, чого судом встановлено не було.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 ст. Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

повний текст рішення складено 13.12.2018 р.

Суддя О.О. Рябцева