РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2018Справа № 910/14036/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА"

до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "САЛАМАНДРА"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

про стягнення 167091,18 грн.

за участю представників:

від позивача: Некряч А.В.

від відповідача: Гаратін К.В.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" з вимогою про стягнення 167091,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено відшкодування власнику автомобіля НОМЕР_1, а тому позивачу перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. З урахуванням наведеного, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 167091,18 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 (після усунення недоліків позовної заяви) за вище вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/14036/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 04.12.2018 та залучено до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "САЛАМАНДРА" та ОСОБА_2.

26.11.2018 через відділ через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

04.12.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на невідповідність послуг визначених у калькуляції звіту про оцінку № 01-14/06 від 14.06.2018, рахунку № 1042807 від 08.06.2018 механічним пошкодженням автомобіля НОМЕР_2, описаним в довідці Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України, складеній на місці ДТП та зафіксованим на фотознімках.

Представник позивача в судовому засіданні 04.12.2018 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.12.2018 проти позову заперечив, надав пояснення по суті заперечень.

Представники третіх осіб 1, 2 в судове засідання не з'явились, письмових пояснень не надали.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 04.12.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" та ОСОБА_5 укладений договір добровільного страхування №001338/4600/0000308, згідно із яким майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Porsche реєстраційний номер НОМЕР_3 були застраховані в позивача.

29.05.2018 в м. Києві по вул. Голосіївська, 8, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля НОМЕР_2 та автомобіля КРАЗ 260 реєстраційний номер НОМЕР_4.

Згідно із постановою Голосіївського районного суду м. Києвавід 25.06.2018 у справі №752/11349/18 дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу КРАЗ 260 реєстраційний номер НОМЕР_4, ОСОБА_2, пункту 13.1 Правил дорожнього руху.

Вказаною вище постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2018 встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Згідно із Звітом №01-14/06 від 14.06.2018, складеного ФОП ОСОБА_6 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 та матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля становить 279228,34 грн.

Відповідно до рахунку НОМЕР_5 від 08.06.2018 складеного ТОВ "Віннер ПЦКА" та акту виконаних робіт №6036496 від 26.07.2018 вартість ремонтних робіт автомобіля НОМЕР_2 становить 267091,18 грн.

Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 267091,18 грн. (шляхом перерахування на рахунок ремонтної організації), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №029955 від 26.06.2018.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом КРАЗ 260 реєстраційний номер НОМЕР_4, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована у ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "САЛАМАНДРА" (третя особа 1) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8776736 (термін дії з 21.04.2018 по 20.04.2019).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 0 грн.

В межах ліміту відповідальності встановленої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8776736, ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "САЛАМАНДРА" здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 10000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Враховуючи те, що винний у дорожньо-транспортній пригоді водій транспортного засобу КРАЗ 260 реєстраційний номер НОМЕР_4, ОСОБА_2 був працівником ПрАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ", що є власником вказаного транспортного засобу, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 167091,18 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченою страховиком відповідача сумою страхового відшкодування у розмірі 167091,18 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Загальні підстави відповідальності за завдану позадоговірну майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Як підтверджено матеріалами справи, особою винною у скоєнні ДТП є водій транспортного засобу КРАЗ 260 реєстраційний номер НОМЕР_4, ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що на час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 працював водієм у ПрАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ". Також, станом на час ДТП, транспортний засіб КРАЗ 260 реєстраційний номер НОМЕР_4 належав на праві власності відповідачу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "САЛАМАНДРА" було застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу КРАЗ 260 реєстраційний номер НОМЕР_4 згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8776736 на строк з 21.04.2018 по 20.04.2019 та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до Звіту №01-14/06 від 14.06.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 та матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля становить 279228,34 грн.

Відповідно до рахунку НОМЕР_5 від 08.06.2018 та акту виконаних робіт №6036496 від 26.07.2018 вартість ремонтних робіт автомобіля НОМЕР_2 становить 267091,18 грн.

Виплата позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 267091,18 грн. підтверджується платіжним дорученням №029955 від 26.06.2018.

В свою чергу, страховиком відповідача - ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "САЛАМАНДРА", в межах ліміту відповідальності встановленої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8776736, здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 100000,00 грн.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, в даному випадку на відповідача покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди.

З огляду на наведені норми закону, відповідач відповідно до вимог ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України несе відповідальність лише в тій частині, що не підлягає відшкодуванню страховиком.

Таким чином, оскільки страховиком відповідача здійснено виплату страхового відшкодування межах ліміту відповідальності встановленої полісом №АК/8776736 у сумі 100000,00 грн., то відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування шкоди, що становить різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченою страховиком відповідача сумою страхового відшкодування, тобто у сумі 167091,18 грн. (267091,18 грн. - 100000,00 грн.)

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи Звітом №01-14/06 від 14.06.2018 та актом виконаних робіт №6036496 від 26.07.2018 підтверджується вартість ремонтних робіт автомобіля НОМЕР_2 та визначена позивачем до виплати сума страхового відшкодуванням у розмірі 267091,18 грн.

Матеріали справи не містять заперечень страховика відповідача щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2. Доказів проведення відповідачем або страховиком відповідача експертного дослідження пошкоджень автомобіля НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

Крім того, в матеріалах справи наявний Звіт №01-14/06 від 14.06.2018, згідно із яким вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 та матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля становить 279228,34 грн.

Водночас, заперечення відповідача щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 на підтверджені жодними належними та достатніми доказами. Крім того, наданий відповідачем електронний носій (CD диск), у відповідності до ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, не засвідчений електронним цифровим підписом у зв'язку із чим, не приймається судом як належний доказ по справі.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що розмір страхового відшкодування визначений ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" неправильно.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище викладене, заявлена позивачем до стягнення сума відшкодування у розмірі 167091,18 грн. є обґрунтованою, у зв'язку із чим, підлягає задоволенню.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" про стягнення 167091,18 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м. Київ, ВУЛ.ЛЕЙПЦИЗЬКА, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (01032, м. Київ, вулиця САКСАГАНСЬКОГО, будинок 70-А, ідентифікаційний код 20033533) заборгованість у розмірі 167091,18 грн. та судовий збір у розмірі 2506,37 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.12.2018.

Суддя О.В. Гулевець