ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Справа № 915/745/18

м. Миколаїв

За позовом: Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави

до відповідача: Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про: визнання незаконним та скасування (в частині) рішення,

Суддя: Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання: Ржепецька К.М.

Представники сторін:

від позивача: прокурор Григорян Е.Р. - за посвідченням № 035059 від 13.08.2015,

від відповідача: не з'явився,

від 3-ої особи: не з'явився

Суть спору:

16 липня 2018 року Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 05-58-18 від 12.07.2018 до відповідача - Коблівської сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, - про визнання незаконним та скасування рішення Коблівської сільської ради від 08.07.2016 № 11 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_2 у с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради для індивідуального дачного будівництва.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 11 від 08.07.2016; листа № 385/105-18 від 11.06.2018; інформації № 680-01-20 від 11.06.2018 наданої управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації; містобудівної документації (Генеральний план села Коблеве); листів № 859 від 27.06.2018 та № 01-03/28-04 від 05.07.2018; норм статей 14, 19, 55, 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 1, 2, 6, 10, 59 Закону "Про місцеве самоврядування", статті 17 Закону України "Про основи містобудування", статті 48 (абз. 2) Закону України "Про охорону земель", статті 1 Закону України "Про будівельні норми", статей 59, 60, 62, 80, 84, 118, 152, 186-1 Земельного кодексу України, статей 85, 88, 90 Водного кодексу України, статей 2, 15, 16, 21, 373 Цивільного кодексу України, та мотивовані таким:

По-перше, земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_2 надана у власність ОСОБА_1, Рішенням Коблівської сільської ради від 08.07.2016 № 11, розташована на території рекреаційних закладів, відповідно до Генерального плану села Коблеве будівництво індивідуальних дачних будинків в межах вказаної території не передбачено.

По-друге, індивідуальне дачне будівництво на вказаній території в межах прибережної захисної смуги Чорного моря суперечить містобудівній документації та чинному містобудівному законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам. При прийнятті оскаржуваного пункту рішення сільською радою безпідставно не прийнято до уваги й місце розташування спірної земельної ділянки.

Крім того, всупереч частини 3 статті 186-1 Земельного кодексу України сільською радою прийнято спірне рішення за відсутності позитивного висновку управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації про погодження вказаного проекту землеустрою.

Таким чином, рішення Коблівської сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, у зв'язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Ухвалою суду від 10.08.2018 (з урахуванням ухвали від 24.09.2018 про призначення іншої дати підготовчого засідання), після усунення недоліків позовної заяви, останню було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/745/18, яка розглядається за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01 жовтня 2018 року об 11 год. 40 хв. та встановлено учасникам справи строки для подання до суду заяв по суті справи.

В матеріалах справи наявна заява третьої особи б/н від 28.07.2018 (вх. № 9389/18 від 30.07.2018), яка надійшла до суду до відкриття провадження у даній справі та в якій ОСОБА_1 просить скасувати рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області про надання їй земельної ділянки у с. Коблеве.

01 жовтня 2018 року в судове засідання з'явився лише прокурор, якого суд заслухав.

Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили, про причини їх нез'явлення суд не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать:

- відмітка про отримання відповідачем 16.08.2018 копії ухвали господарського суду від 10.08.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 655;

- відмітка про отримання третьою особою 16.08.2018 копії ухвали господарського суду від 10.08.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 663;

- телефонограма за вих. № 915/745/18/8331/18 від 25.09.2018.

За результатами проведеного судового засідання 01 жовтня 2018 року суд постановив ухвалу, якою продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів (до 08 листопада 2018 року включно) та відклав підготовче засідання на 25 жовтня 2018 року о 12 год. 00 хв.

25 жовтня 2018 року в судове засідання знову з'явився лише прокурор, якого суд заслухав.

Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили, про причини їх нез'явлення суд не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать:

- відмітка про отримання відповідачем 11.10.2018 копії ухвали господарського суду від 01.10.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 663;

- відмітка про отримання третьою особою 12.10.2018 копії ухвали господарського суду від 01.10.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 655.

За результатами проведеного судового засідання 25 жовтня 2018 року суд постановив ухвалу, якою відклав підготовче засідання на 08 листопада 2018 року о 16 год. 00 хв.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи інших, крім вищевказаних, заяв як по суті справи, так і з процесуальних питань до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, так і не скористався, вимоги суду щодо надання відзиву не виконав, про причини невиконання вимог суду не повідомив.

08 листопада 2018 року в судове засідання знову з'явився лише прокурор, якого суд заслухав.

Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили, про причини їх нез'явлення суд не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать:

- відмітка про отримання відповідачем 01.11.2018 копії ухвали господарського суду від 25.10.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 745;

- відмітка про отримання третьою особою 02.11.2018 копії ухвали господарського суду від 25.10.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 737.

За результатами проведеного судового засідання 08 листопада 2018 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 915/745/18 до судового розгляду по суті на 04 грудня 2018 року об 11 год. 00 хв.

04 грудня 2018 року в судове засідання знову з'явився лише прокурор.

Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили, про причини їх нез'явлення суд не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать:

- відмітка про отримання відповідачем 16.11.2018 копії ухвали господарського суду від 08.11.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 652;

- відмітка про отримання третьою особою 16.11.2018 копії ухвали господарського суду від 08.11.2018 у справі № 915/745/18 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 644.

При цьому, відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, так і не скористався, вимоги суду щодо надання відзиву не виконав, про причини невиконання вимог суду не повідомив.

Враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

04.12.2018 за наслідками розгляду справи суд на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника прокуратури, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області № 11 від 08 липня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва» вирішено:

1. Затвердити проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території с. Коблеве, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області громадянам України, зокрема, ОСОБА_1.

2. Вилучити із земель не наданих у власність і постійне користування та надати безкоштовно у власність земельну ділянку в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, зокрема, ОСОБА_1 площею 0,1000 га (земельні рекреаційного призначення, забудовані землі) для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер НОМЕР_2 в межах території населеного пункту с. Коблеве.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна станом на 12.07.2018 право власності або інші речові права на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 не реєструвались.

Висновком комісії погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. України ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва із земель не переданих у власність та у постійне користування в межах населених пунктів Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Як вбачається з листа № 385/105-18 від 11.06.2018 відділу Держгеокадастру у Березанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області згідно даних Національної кадастрової системи відстань від урізу води Чорного моря до південної межі спірної земельної ділянки приблизно 926 м., до північної межі приблизно складає 971 м.

За інформацією наданою Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації листом № 680-01-20 від 11.06.2018 відповідно до проекту планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затвердженого постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985 № 112, вищезазначені земельні ділянки розташовані на територіях, передбачених для розміщення державного лісового фонду. Цільове призначення даних земельних ділянок не відповідало проектним рішенням проекту планування.

Відповідно до генерального плану с. Коблеве, затвердженого рішенням Коблівської сільської ради від 12.12.2014 № 28, зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 розташована на території рекреаційних закладів.

Відповідно до інформації наданої Управлінням екології та природних ресурсів Миколаївської обласної держаної адміністрації листом № 01-03/28-04 від 05.07.2018, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах території зони відпочинку Коблеве Березанського району Миколаївської області, які відведені у власність, зокрема ОСОБА_1 з кадастровим номером НОМЕР_2 на розгляд до управління не надходили, висновки про погодження (відмову) не надавались.

Як вбачається з інформації № 859 від 27.06.2018, наданої Коблівською сільською радою, на спірній земельній ділянці будь-які будівлі та споруди відсутні.

Крім того, третя особа у своїй заяві пояснює, що невідомі їй особи незаконним шляхом придбали на її ім'я земельну ділянку у с. Коблеве Миколаївської області. Були використані персональні дані (реєстраційний номер облікової картки платника податків), у зв'язку з чим третьою особою подано заяву про злочин в порядку ст. 214 Кримінального кодексу України в Обласну прокуратуру Дніпропетровської області. Також третя особа зазначає, що Миколаївську область ніколи не відвідувала, земельну ділянку не придбавала.

Так, прокурор вважає, що рішення Коблівської сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, у зв'язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Предметом даного позову виступає немайнова вимога прокурора до відповідача щодо визнання недійсним та скасування (в частині) рішення останнього у зв'язку з тим, що оспорюване рішення суперечить містобудівній документації і чинному містобудівному законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, суспільним інтересам, вимогам земельного та водного законодавства.

Підставою - рішення Коблівської сільської ради від 08.07.2016 № 11, містобудівна документація (Генеральний план села Коблеве), застосування статей 14, 19, 55, 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 1, 2, 6, 10, 59 Закону "Про місцеве самоврядування", статті 17 Закону України "Про основи містобудування", статті 48 (абз. 2) Закону України "Про охорону земель", статті 1 Закону України "Про будівельні норми", статей 59, 60, 62, 80, 84, 118, 152, 186-1 Земельного кодексу України, статей 85, 88, 90 Водного кодексу України, статей 2, 15, 16, 21, 373 Цивільного кодексу України.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» основою для вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація.

Абзацом 2 статті 48 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що розміщення і будівництво об'єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Містобудівною документацією, діючою на момент прийняття вищевказаного рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки, є Генерального плану села Коблеве, затвердженого рішенням сільської ради від 16.12.2014 № 28.

Відповідно до Генерального плану села Коблеве рекреаційна зона формується на півдні населеного пункту. Вона представлена існуючими рекреаційними закладами, які хаотично розташовані вздовж узбережжя Чорного моря, забудова яких потребує упорядкування. Генеральним планом передбачається її подальший розвиток з урахуванням на території с. Коблеве регіонального ландшафтного парку «Тілігульський». Враховуючи необхідність дотримування основних завдань та умов використання територій, визначених Положенням про ЛРП «Тілігульський», пропонується створення та благоустрій зони стаціонарної рекреації, яка буде представлена пансіонатами сімейного типу, кемпінгами та мотелями. Крім того, в цій зоні передбачається розвиток спортивно-видовщного, культурно-пізновального та екстремального туризму. Намічається розміщення ряду об'єктів, що приваблюють туристів: фестивального комплексу, спортивних центрів, яхт-клубу, серфстанції, екстримпарку, пейнтбольного та покерного клубів, дартс-клубу.

Відповідно до повідомлення Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації листом № 680-01-20 від 11.06.2018, надана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 розташована на території рекреаційних закладів, на якій не передбачено будівництво індивідуальних дачних будинків.

Аналогічна заборона щодо будівництва індивідуальних дачних будинків в межах рекреаційних територій узбережжя Чорного моря встановлена пунктом 10.17 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету у справах будівництва, архітектури і охорони історичного середовища №44 від 17.04.1992, та пунктом 7 Постанови Ради Міністрів УРСР №238 від 1986 року «Про підвищення ефективності робіт по захисту берегів Чорного і Азовського морів від руйнування».

У свою чергу будівельні норми відповідно до ст.1 Закону України «Про будівельні норми» є обов'язковими у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

У відповідності з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, індивідуальне дачне будівництво на вказаній території в межах прибережної захисної смуги Чорного моря суперечить вищевказаній містобудівній документації та чинному містобудівному законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам.

За положеннями ст.60 Земельного кодексу України та ст.88 Водного кодексу України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Відповідно до ст.ст.85, 88 Водного кодексу України, ст.ст.59, 84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Як передбачено ч.4 ст.59 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних рішень), земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для потреб, не зазначених у ч.4 ст.59 ЗК України, законодавством України не передбачено.

Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність для індивідуального дачного будівництва законодавством не передбачено.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Як зазначено в правовій позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-52цс15 від 22 квітня 2015 року, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, прибережна захисна смуга це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України). Відтак відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Вищевказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 01.07.2015 у справі №6-184цс-15, від 10.06.2015 у справі №162цс-15, від 22.04.2015 у справі №6-52 цс-15.

Так, Верховним Судом України зазначено, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити із їх нормативних розмірів, встановлених ст. 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року №486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них». Тобто сама по собі відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги.

При цьому, доказами розташування земельної ділянки в межах прибережних смуг можуть бути матеріали землевпорядної документації, а саме: план меж земельної ділянки та експлікація земельних угідь, пояснювальні записки до проекту землеустрою, погодження проектів землеустрою відповідними органами виконавчої влади, матеріали контролюючих органів, у тому числі щодо фактичної відстані від урізу води, тощо.

Відповідно до ст. 90 ВК України та ст. 62 ЗК України прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних об'єктів, об'єктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонця і хвиль, об'єктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд.

Як вже було зазначено вище, надана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка розташована у прибережній смузі Чорного моря, відстань від урізу води Чорного моря до південної межі складає 926 м, до північної межі 971 м, що підтверджується інформаційною Головного управління Держгеокадастру відділу у Березанському районі Миколаївської області.

Отже, надання у власність ОСОБА_1 спірної ділянки для індивідуального дачного будівництва у цій місцевості також суперечить вимогам земельного та водного законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 186-1 ЗК України установлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої в межах прибережної захисної смуги підлягає погодженню з структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Проте, відповідно до інформації управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 спірної ділянки до управління на розгляд не надходив, висновки про погодження (відмову) не надавались.

Таким чином, всупереч вимог законодавства сільською радою прийнято рішення за відсутності позитивного висновку управління екологічних та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації про погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Оскільки рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 08.07.2016 № 11 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_2 у с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради для індивідуального дачного будівництва суперечить зазначеним нормам законодавства, воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

За правилами ст. 129 ГПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 165 (ч. 9), 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 08.07.2016 № 11 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_2 у с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради для індивідуального дачного будівництва.

3. Стягнути з Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області на користь прокуратури Миколаївської області (р/р 0340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) 1762,00 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

орган, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб: Перший заступник прокурора Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28; ідентифікаційний код 02910048)

відповідач: Коблівська сільська рада Березанського району Миколаївської області (57453, Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, вул. Одеська, 4; ідентифікаційний код 04375748),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (49018, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Повне рішення складено та підписано 07 грудня 2018 року.

Суддя О.Г. Смородінова