ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 листопада 2018 р. Справа № 903/665/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/665/18

за позовом заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до фізичної особи-підприємця Ярощука Руслана Григоровича, с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області

про стягнення 21 226,22 грн.,

за участю представників:

від позивача: Бірук В.Я. (дов. № 023133 від 27.12.2017р.),

від відповідача: Гламазда П. В. (довіреність № б/н від 22.08.2018р.),

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Волинської області Скучинський Л.Є. (посвідчення № 036131 від 29.10.2015р.),

в с т а н о в и в:

13.09.2018 року заступник керівника Маневицької місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з позовною заявою до господарського суду, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця Ярощука Р. Г. 21 226,22 грн. заборгованості за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

На обґрунтування позовних вимог посилається на Закон України "Про дорожній рух", Закон України "Про автомобільний транспорт", Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879. Вказує, що 06.04.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на 24 км об'їздної дороги м. Новомосковськ, Дніпропетровської області було проведено перевірку транспортного засобу - автомобіля SCANIA, модель R 440, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки FAYMONVILLE, модель STBZ-2VA-03, реєстраційний номер НОМЕР_4, власник транспортного засобу - фізична особа-підприємець Ярощук Руслан Григорович.

За наслідками перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 045009 від 06.04.2018р.

Згідно з актом № 045009 від 06.04.2018р. під час перевірки було виявлено порушення: перевезення вантажу у міжнародному сполученні без наявності дозволу на перевищення вагових обмежень, який дає право на рух автомобільними дорогами України, чим порушено вимоги ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Звернення з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті заступник керівника Маневицької місцевої прокуратури обґрунтовує тим, що законодавством України не передбачено механізму примусового стягнення Укртрансбезпекою та її територіальними підрозділами плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у разі її несплати добровільно; наслідком несплати коштів є ненадходження коштів до Державного бюджету України, що, на думку заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури, суттєво порушує інтереси держави, а тому є підстави для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Таким чином, при пред'явленні вказаної позовної заяви прокурором виконано вимоги ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.53 ГПК України та наведено обґрунтування порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та неналежного здійснення.

Ухвалою суду від 17.09.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу було постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання було призначено на 10.10.2018 року.

Відповідач в судове засідання 10.10.2018р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи підтверджується повідомленням про вручення № 796 від 26.09.2018р.

25.09.2018р., 08.09.2018р. та 10.10.2018р. на адресу суду надійшли листи Маневицької місцевої прокуратури № 36/1-854вих-18 від 20.09.2018р. та № 36/1-892вих-18 від 02.10.2018р., в яких було наведено розгорнуті розрахунок плати, заявленої до стягнення з відповідача.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. було закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 31 жовтня 2018 р.

29.10.2018р. представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Волинським окружним адміністративним судом справи № 140/2011/18 за позовом фізичної особи-підприємця Ярощука Р. Г. до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунку та набрання рішення суду у цій справі законної сили.

В судовому засіданні 31.10.2018р. прокурор та позивач позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 31.10.2018р. представник відповідача клопотання про зупинення підтримав.

Суд клопотання представника відповідача від 29.10.2018р. про зупинення провадження у справі залишив без розгляду з огляду на наступне.

Розрахунок, який відповідач просить Волинський окружний адміністративний суд визнати протиправним та скасувати, було складено 06.04.2018р.

Ухвала про порушення провадження у справі № 903/665/18 була винесена 17.09.2018р.

Як вбачається із повідомлення про вручення поштового відправлення № 796 від 26.09.2018р., ухвалу суду від 17.09.2018р. відповідач отримав 21.09.2018р., однак в судове засідання 10.10.2018р. не з'явився, відзиву на позов та жодних клопотань до суду не подавав.

Як було зазначено вище, ухвалою суду від 10.10.2018р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.10.2018р.

Неможливості подати клопотання про зупинення провадження у справі до закриття підготовчого провадження відповідач не обгрунтував, жодних доказів, які б перешкоджали йому це зробити не подав.

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий під час відкриття розгляду справи по суті з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Представник відповідача не навів поважних причин, з яких клопотання про зупинення провадження у справі не було заявлене в підготовчому провадженні.

В судовому засіданні 31.10.2018р. було оголошено перерву до 28.11.2018р.

В судовому засіданні 28.11.2018р. представник відповідача усно позов заперечив. В усних поясненнях навів обставини, що на його думку, можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Зокрема, посилався на відсутність декларації про відповідність автоматичного приладу для зважування транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь, яким здійснювалося зважування транспортного засобу відповідача, відсутність витягу на підтвердження відстані, пройденої транспортним засобом із перевантаженням по автомобільних дорогах України, відсутність акту обстеження майданчика, на якому проводилося габаритно-вагове зважування автомобіля відповідача.

В судовому засіданні 28.11.2018р. було оголошено перерву до 29.11.2018р. до 15 год. 30 хв.

В судовому засіданні 29.11.2018р. представник відповідача звернувся до суду з клопотанням від 29.11.2018р. про залишення позову без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.226 ГПК України у зв'язку з тим, що позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

На підставі ч.2 ст.207 ГПК України клопотання представника відповідача від 29.11.2018р. залишено судом без розгляду, оскільки воно заявлено після закриття провадження у справі, під час розгляду справи по суті, без наведення поважних причин неможливості звернення з таким клопотанням в підготовчому провадженні.

Разом з цим, в судовому засіданні 29.11.2018р. було задоволено клопотання прокурора та приєднано до матеріалів справи копію інформації Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області від 28.11.2018р., копію акта приймання-передачі від 08.12.2017р., копію сертифіката відповідності типу від 27.11.2017р., копію декларації про відповідність №2 від 27.11.2017р., копію сертифіката відповідності від 27.11.2017р., копію додатка до сертифіката відповідності №UA.TR.002.CB.0300-17 від 27.11.2017р., копію сертифіката якості від 18.10.2017р., копії декларації про відповідність №4, картографічне зображення пройденої відстані, фотографії майданчика, на якому проводилось габаритно-вагове зважування.

Наведені докази подані прокурором на спростування доводів представника відповідача, про які стало відомо під час розгляду справи по суті, з усних заперечень представника відповідача на позов.

Таким чином, подати зазначені докази на стадії підготовчого провадження прокурор не міг, оскільки про обставини, на спростування яких подано докази, що приєднані судом, прокурору стало відомо з усних заперечень представника відповідача на позов, наданих під час розгляду справи по суті. Відзив на позов у строк, визначений судом в ухвалі від 17.09.2018р., відповідачем не було надано. За таких обставин суд вважає, що докази, про приєднання яких просив прокурор, не були подані на стадії підготовчого провадження з поважних причин, а тому клопотання було задоволено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, дослідивши надані докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до п.3, п.п.15, 27 п.5, абз.1 п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015р. №592 «Про деякі питання забезпечення діяльності Держаної служби з безпеки на транспорті», ст.29 Закону України «Про дорожній рух», п.31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, Уктрансбезпека здійснює функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

06.04.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на 24 км об'їздної дороги м. Новомосковськ, Дніпропетровської області було проведено перевірку транспортного засобу - автомобіля SCANIA, модель R 440, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки FAYMONVILLE, модель STBZ-2VA-03, реєстраційний номер НОМЕР_4, власник транспортного засобу - фізична особа-підприємець Ярощук Руслан Григорович.

За наслідками перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 045009 від 06.04.2018р.

Згідно з актом № 045009 від 06.04.2018р. під час перевірки було виявлено порушення: перевезення вантажу у міжнародному сполученні без наявності дозволу на перевищення вагових обмежень, який дає право на рух автомобільними дорогами України, чим порушено вимоги ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У зв'язку із перевищення вагових обмежень Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 06.04.2018р. було складено акт № 0005804 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку № б/н від 06.04.2018р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 23).

Відповідно до акту № 0005804 від 06.04.2018р. було зафіксовано перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових обмежень, а саме: повна фактична маса транспортного засобу склала 44,4 тонни при нормативно допустимій - 40 тонн.

До акту від 06.04.2018 № 0005804 Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 0005804 від 06.04.2018р. на суму 664,20 євро. Як вбачається з вказаного розрахунку, пройдена відстань транспортного засобу склала 1107 км.

Як вбачається із доданих до матеріалів справи копій актів та довідки, водій транспортного засобу із змістом вищевказаних документів ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Відповідно до п. 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (надалі - Порядок № 879) перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

10.04.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату 664,20 євро, однак, на день подачі позову фізична особа-підприємець Ярощук Р.Г. не вніс плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що і призвело до звернення заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до господарського суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.06.2018р. у справі №820/1203/17 дійшла правового висновку про те, що зазначена категорія справ не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Також згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.06.2018р. у справі №820/1203/17, а ні Конституцією України, а ні законами України Укртрансбезпеку не наділено правом звернення до суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів.

Оскільки законодавством України не передбачено механізму примусового стягнення Укртрансбезпекою та її територіальними підрозділами плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у разі її несплати добровільно; наслідком несплати коштів є ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави, а тому є підстави для звернення заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури до суду з позовом на захист інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу 40 тон (для контейнеровозів понад 44 т), навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі - 16 т, строєні осі - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) здійснюється за спеціальними правилами.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки, подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Відповідно до п. 27 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір», який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України, справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які, в установленому порядку, не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Абзацом 1 пункту 28 Порядку № 879 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом 31 Порядку № 879 встановлено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідачем було порушено вимоги ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки здійснено перевезення вантажу в міжнародному сполученні без наявності дозволу на перевищення вагових обмежень, який дає право на рух автодорогами України.

Вказаний факт підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 06.04.2018р. № 045009, актом № 0005804 від 06.04.2018р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 22-23).

Як вбачається із письмових пояснень Маневицької місцевої прокуратури № 36/1-854вих-18 від 20.09.2018р., сума, заявлена до стягнення із відповідача, була обчислена із врахуванням курсу гривні до євро з інформації, взятої з офіційного сайту Національного банку України станом на 06.04.2018р.

Станом на 06.04.2018р. 10 євро становило 3 195,7574 грн. Згідно з розрахунком № 0005804 від 06.04.2018р. за перевищення вагових параметрів відповідачу нараховано 664,20 євро, відтак в національній валюті ця сума становить 21 226,22 грн.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговими транспортними засобами є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.06.2018р. у справі № 820/1203/17, сума плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в розмірі 21 226,22 грн. підлягає до стягнення з відповідача в повному обсязі.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача посилався на відсутність декларації про відповідність автоматичного приладу для зважування транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь, яким здійснювалося зважування транспортного засобу відповідача, відсутність витягу на підтвердження відстані, пройденої транспортним засобом із перевантаженням по автомобільних дорогах України, відсутність акту обстеження майданчика, на якому проводилося габаритно-вагове зважування автомобіля відповідача.

На спростування доводів представника відповідача прокурором подано копію декларації про відповідність автоматичного приладу для зважування транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь, яким здійснювалося зважування транспортного засобу відповідача та інші документи, що підтверджують його якість та достовірність; на підтвердження відстані, пройденої транспортним засобом із перевантаженням по автомобільних дорогах України, картографічне зображення із прокладенням через пункт здійснення контролю. Відстань у 1107 км вирахувана від пункту пропуску на кордоні України «Ягодин» (Волинська область) до «Заводу пластмасових виробів» смт. Солоне (Дніпропетровська область).

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу - спеціалізованого вантажного сідлового тягача-Е марки Scania (номерний знак НОМЕР_2 (з спеціалізованим напівпричепом-цистерною-Е марки ППТЦ, модель 99983 (номерний знак АС 4011ВТ), що належать Ярощуку Р. Г., здійснювався у пересувному пункті габаритно-вагового контролю на 24 км об'їздної дороги м. Новомосковськ автомобільної дороги М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта».

Відповідно до п.п. 9 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (надалі - Порядок №879) пересувний пункт габаритно-вагового контролю (надалі - пересувний пункт) спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками».

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються наказом Міністерства інфраструктури України № 255 від 28.07.2016 «Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування (надалі - наказ № 255).

Відповідно до п.1 наказу № 255 габаритно-ваговий контроль пересувними пунктами здійснюється на спеціально обладнаних ділянках доріг I-ІV категорій.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.

Із системного тлумачення норм Порядку № 879, наказу № 255, та Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015р. в Укртрансбезпеки відсутні повноваження, пов'язані із облаштуванням ділянок доріг для здійснення цього виду контролю чи його обстеження, у зв'язку з цим відсутні правові підстави для складання акту, на який посилається представник відповідача.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю був обладнаний згідно із вимогами п. 5 наказу №255, ділянка дороги має тверде асфальтне покриття та відповідає вимогам Порядку №879.

У зв'язку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст. 129 ГПК України покладається судовий збір у справі.

Керуючись ст.ст. 29, 48, 53 Закону України «Про автомобільний транспорт », ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, п. п. 21, 27, 28, 21, 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Ярощука Руслана Григоровича (с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів: УДКСУ у Новомосковському районі Дніпропетровської області, , р/р 4191, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 21 226 грн. 22 коп.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Ярощука Руслана Григоровича (с. Нуйно, Камінь-Каширського району, Волинської області, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) на користь прокуратури Волинської області (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, код 02909915, на р/р 4945 в Державній казначейській службі України, МФО 820172) 1 762 грн. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 10.12.2018 року.

Суддя І. О. Якушева