ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 Справа №914/1861/18

місто Львів

За позовом: Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал",
до відповідача:публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд",
предмет позову: стягнення 4'655,02 грн.
СуддяРим Т.Я.
Секретар судового засіданняТурчин Л.Я.
Представники:
позивача:Портах С.Я. - довіреність від 18.07.2018,
відповідача:Дунець Г.Я. - довіреність від 01.11.2018.
Судові процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" виробничий підрозділ "Львівське територіальне управління" стягнення 4'655,02 грн. Ухвалою суду від 08.10.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 07.11.2018.

В судове засідання 07.11.2018 з'явились представники сторін, надали усні пояснення по справі. З урахуванням клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву, суд ухвалив відкласти судове засідання на 28.11.2018.

В судове засідання 28.11.2018 представники сторін з'явились, надали усні пояснення по справі. Суд ухвалив відкласти судове засідання на 05.12.2018, встановивши при цьому строк для подачі сторонами можливих додаткових пояснень та доказів на підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов договору та нормативно-правових актів, при скиданні стічних вод у каналізацію міста Львова, перевищив ліміт забруднення стічних вод. Зважаючи на це, позивач нарахував відповідачу додаткову плату за водовідведення в розмірі 3'852,43 грн. Окрім того, за скид понаднормативних забруднень відповідач повинен сплатити до міського бюджету міста Львова 802,59 грн.

Заперечення відповідача.

При проведенні розрахунку додаткової плати за водовідведення позивач використав повну вартість тарифу водовідведення, а не норматив плати за очищення 1 м3 стічних вод, що суперечить чинним нормативним актам. Позивачем не надано суду документів про підтвердження показника виробничої собівартості з очищення 1 м3 стічних вод із вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Крім того, нормативною базою для розрахунку величини додаткової плати були лише місцеві Правила, укладений між сторонами договір та акт №9152 від 17.04.2018. Однак не бралися до уваги Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316. Зокрема, відповідач не погоджується з включенням у розрахунки обсягу дощових стоків. Відповідач вважає, що результати вимірювань отримані позивачем з порушенням нормативних документів з метрології та не можуть бути використані для здійснення розрахунку плати за скид наднормативно забруднених стічних вод.

Відповідь позивача на відзив.

Позивач вважає відзив відповідача необґрунтованим з таких причин. Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, на який посилається відповідач, передбачає розроблення місцевих Правил приймання, в яких враховуються місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, які є обов'язковими для виробників та споживачів. Саме такими місцевими Правилами й керувався позивач при розрахунку додаткової плати за водовідведення.

Заперечення відповідача на відповідь.

Відповідач звернув увагу суду, що позивачем не було надано документів на підтвердження показника виробничої собівартості ЛМКП "Львівводоканал" по очищенню 1 м3 стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 31.07.2013 у справі №908/473/13-г відсутність однієї зі складових частин формули розрахунку додаткової плати за скид понаднормових забруднень, який повинен дорівнювати виробничій собівартості очищення 1 м3 стічних вод, виключає можливість правильного обрахування додаткової плати за скид наднормативних забруднень.

Фактичні обставини справи.

Між сторонами у справі укладено договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі №300211 від 08.08.2017 (далі - Договір) (а.с. 12-13). Згідно з пунктом 1.1 Договору Львівводоканал (позивач у справі) надає послуги із забезпечення питною водою та приймання стічних вод до міської мережі каналізації, а абонент (відповідач у справі) користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України "Про питну воду і питне водопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (надалі - Правила користування), Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення (надалі - Правила експлуатації), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова (надалі - Місцеві правила приймання).

Згідно з пунктом 2.1 Договору Львівводоканал зобов'язується, відповідно до технічних умов, виданих Львівводоканалом, приєднати абонента до міської мережі водопроводу та каналізації.

Абонент зобов'язується не перевищувати встановлені ліміти водоспоживання і водовідведення та допустимі концентрації забруднювальних речовин в контрольних колодязях на каналізаційних випусках абонента (пункт 2.2.7 Договору); забезпечувати можливість безперешкодного доступу уповноважених працівників Львівводоканалу до мереж та обладнання абонента для виконання службових обов'язків (пункт 2.2.8 Договору). Згідно з пунктом 4.8 Договору скидання абонентом стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій на його каналізаційному випуску оплачується з відповідним підвищеним коефіцієнтом. Визначення допустимих концентрацій і нарахування додаткової плати за послуги водовідведення проводиться Львівводоканалом відповідно до Правил приймання.

Відповідача включено до переліку підприємств, для яких встановлюється ліміт на скид забруднювальних речовин у міську каналізацію станом на 01.01.2012, затвердженому директором Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (а.с. 16).

Позивачем як комунальним підприємством Львівської міської ради 14.12.2017 для відповідача затверджено ліміт №2375 на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації відповідачем (далі - Ліміт) (а.с. 17).

Працівниками підприємства позивача на об'єкті відповідача за адресою: місто Львів, вулиця Городоцька, 128 здійснено відбір контрольної вибіркової проби стічних вод для проведення головного і контрольного хімічних аналізів, про що складено акт №9152 від 17.04.2018 (далі - Акт) (а.с. 18). Відбір було проведено із контрольного колодязя КК-6.

Відбір проб було здійснено чотирма представниками позивача в присутності представника відповідача - завідувача лабораторією Тополюка Т.І., який підписав Акт. Проба в ємності 1,5 л для проведення контрольного аналізу запломбовано та передано відповідачеві. В акті зазначено, що відповідач ознайомлений з правом проведення контрольного аналізу та порядком використання результатів; що якісні показники стічних вод та їх відповідність вимогам Місцевих правил приймання визначає Водоканал шляхом проведення головного аналізу проби. Контрольний аналіз цієї ж проби повинен бути проведений абонентом відразу після відбору. Контрольний аналіз здійснюється в хімічній лабораторії комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління".

Згідно з результатами вимірювань №224 (а.с. 19) відповідно до Акту встановлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин за такими показниками: азот амонійний та фосфати. Зазначені вимірювання проводилися хіміко-бактеорологічною лабораторією позивача.

Позивач здійснив розрахунок величини додаткової плати для відповідача за скид стічних вод з порушенням Місцевих правил приймання щодо їх складу і властивостей №7779 від 08.05.2018 (а.с. 22) у розмірі 4'655,02 грн.

Листом від 11.06.2018 позивач надіслав відповідачу претензію №7779 про додаткову сплату за скид стічних вод з порушенням Місцевих правил приймання щодо їх складу і властивостей на суму 4'655,02 грн. (а.с. 23) разом з відповідними рахунками (а.с. 24).

Відповідач надав позивачу відповідь на претензію №7779, у якій зазначив, що акредитованою лабораторією відповідача також проведено аналізи відібраної стічної води, за результатами яких вміст азоту амонійного становить 2,8 мг/д3, а вміст фосфатів - 0,3 мг/д3. Зазначені результати аналізів підтверджуються протоколом вимірювань №114 від 23.04.2018 (а.с. 32). Окрім того, відповідач провів відповідні аналізи у Львівському відокремленому підрозділі Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті МОЗ України", відповідно до яких вміст азоту амонійного становить 6,8 мг/д3, а вміст фосфатів становить 0,4 мг/д3. Ця обставина підтверджується протоколом №244/170 дослідження води поверхневих водоймищ, прибережних зон морів і стічної води від 02.05.2018 (а.с. 31). Відповідачем проведено профілактичні дії для запобігання можливого перевищення місту фосфатів та азоту амонійного у відповідних колодязях та в подальшому відслідковуватиметься якість стічної води, що скидається у міські каналізаційні колодязі.

Позивач надіслав відповідачу лист від 30.07.2018 (а.с. 33), у якому зазначив, що згідно з Місцевими правилами приймання контрольний аналіз стічних вод може здійснюватися підприємством лише в хімічній лабораторії комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління", про що було повідомлено представника відповідача. Натомість, відповідач провів контрольний аналіз в лабораторії, обраній на власний розсуд.

При ухваленні рішення суд керувався таким.

Відповідно до положень статті 131 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Місцеві правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення населеного пункту встановлюють вимоги щодо приймання стічних вод населеного пункту.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України прийнято наказ від 01.12.2017 №316 "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення" (правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади). Згідно з пунктом 4 зазначених Правил на підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов'язковими для виробників та споживачів.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002 №292 були затверджені відповідні Місцеві правила приймання. Зважаючи на зазначене, правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються саме Місцевими правилами приймання, які є обов'язковими для сторін.

Між сторонами у справі виникло цивільне правовідношення на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Уклавши Договір, відповідач узяв на себе обов'язок не перевищувати … допустимі концентрації забруднювальних речовин в контрольних колодязях на каналізаційних випусках (пункт 2.2.7 Договору). Наслідок порушення взятого на себе обов'язку передбачено в пункті 4.8 Договору. Так, скидання відповідачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій на його каналізаційному випуску оплачується з відповідним підвищеним коефіцієнтом. Визначення допустимих концентрацій і нарахування додаткової плати за послуги водовідведення проводиться Львівводоканалом відповідно до Місцевих правил приймання.

Відповідно до пунктів 7.2.10, 7.2.12, 7.2.14, 7.2.17, 7.2.18, 7.2.20 Місцевих правил приймання за призначенням хімічні аналізи проби поділяються на: головні; контрольні; арбітражні. Головний аналіз - це аналіз, за результатами якого визначаються концентрації забруднювальних речовин, робиться висновок про якісні показники стічних вод, відсутність чи наявність у стічних водах перевищень допустимої концентрації, встановлених для даного підприємства (об'єкта). Після відбору проба для головного аналізу передається Контролюючою службою в хімічну лабораторію (пункт 7.2.32). Якщо проби відібрано Водоканалом - головний аналіз проводить хімічна лабораторія Водоканалу.

Контрольний аналіз проби - це аналіз, який може бути використаний як Контролюючою службою, так і підприємством для перевірки і уточнення результатів головного аналізу. Контрольний аналіз проводиться підприємством. Проба для контрольного аналізу: маркується та пломбується Контролюючою службою і передається підприємству з відповідним записом в акті про відбір проби; передається підприємством в хімічну лабораторію відразу після відбору; не передається підприємству лише у випадку відмови підприємства виділити представника для відбору проби, відмови представника підприємства від підпису акту про відбір проби або незгоди підприємства з порядком застосування результатів арбітражного аналізу проби. Про це робиться відповідний запис в Акті про відбір проби. Зберігання проб Підприємством припустиме, як виняток, лише у разі неможливості проведення аналізу відразу після відбору. У цьому випадку проби зберігаються в холодильній шафі (при температурі 3-4 оС) не більше 24-х годин від часу відбору. Контрольний аналіз може здійснюватись підприємством лише в хімічній лабораторії (пункт 7.2.32) Інспекції (комунальне підприємство "Інспекція благоустрою та екології м. Львова").

Розпорядженням міського голови міста Львова №660 від 31.08.2004 "Про перейменування КП "Інспекція благоустрою та екології м. Львова" та внесення змін до статуту" комунальне підприємство "Інспекція благоустрою та екології м. Львова" було перейменовано в комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління".

Хіміко-бактеорологічна лабораторія позивача виявила перевищення допустимих забруднень стічних вод відповідача. Водночас відповідач не дотримався Місцевих правил приймання, проводячи контрольну перевірку проб. З огляду на зазначені обставини суд не бере до уваги результати вимірювань, проведені іншими лабораторіями.

Відповідно до пункту 7.2.22 Правил при відсутності результатів контрольного аналізу, незгоді Абонента з порядком здійснення арбітражного аналізу чи з порядком застосування його результатів - всі розрахунки виконуються відповідно до результату головного аналізу. Зважаючи на зазначене, суд бере до уваги лише результати головного аналізу, проведеного позивачем у відповідності з вимогами Місцевих правил приймання.

Згідно з пунктом 8.4.3 Місцевих правил приймання у випадку порушення правил стосовно вимог до складу і властивостей стічних вод підприємств, що скидаються в міську каналізацію, підприємства-порушники сплачують додаткову плату як водоканалу за водовідведення (обчислену за підвищеним коефіцієнтом кратності), так і на рахунок міського фонду охорони навколишнього природного середовища (пункти 8.4.5, 8.4.9). При цьому тарифи і об'єми визначаються згідно з груповим рахунком за послуги водопостачання і водовідведення за розрахунковий період, в якому було виявлене порушення.

За таких обставин суд зробив висновок, що відповідач, який взяв на себе обов'язок за Договором не перевищувати допустимі концентрації забруднювальних речовин в своїх контрольних колодязях на каналізаційних випусках, допустив порушення у цій сфері. Разом з тим, не менш важливим є визначення правильного розміру додаткової плати.

Пункт 8.4.9 Правил встановлює, що плата підприємств за скид до Міської Каналізації стічних вод з порушенням Правил щодо їх складу та властивостей (пункт 9.2.2) … здійснюється відповідно до рахунків, які виставляє Водоканал.

Відповідно до пунктів 8.2 Місцевих правил приймання при перевищенні вмісту забруднювальних речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у міську каналізацію, порівняно з встановленими Правилами, підприємства сплачують Водоканалу плату за скид наднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 м3 стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), який встановлюється як частка від тарифу за послуги водовідведення: Нпі = Чт х Ті, де Чт - частка собівартості очищення стічних вод у виробничій собівартості послуг водовідведення; Ті - тариф встановлений за послуги водовідведення.

Виробнича собівартість очищення 1 м3 стічних вод повинна визначатися згідно з Порядком формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги".

Виходячи із постанови Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 5015/3041/12, виробнича собівартість очищення 1 м3 стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій має бути підтверджена відповідними первинними документами.

Документи щодо підтвердження показника виробничої собівартості ЛМКП Львівводоканал по очищенню 1 м3 стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій забруднюючих речовин позивачем не надані і такі в матеріалах справи відсутні.

Згідно з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 31.07.2013 у справі №908/473/13-г, відсутність однієї зі складових частин формули розрахунку додаткової плати за скид понаднормативних забруднень, який повинен дорівнювати виробничій собівартості очищення 1 м3 стічних вод, виключає можливість правильного обрахування додаткової плати за скид наднормативних забруднень.

Таким чином, за відсутності вказаних документів неможливо провести як розрахунок суми додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднень на підставі Акта, так і перевірити правомірність визначення виробничої собівартості очищення 1 м3 стічних вод згідно Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.

При цьому суд не бере до уваги твердження позивача про встановлення показника Чт в розмірі 1, адже це означає застосування повного тарифу, а не його частки, як це визначають Місцеві правила приймання. За таких обставин суд не вбачає можливості для незастосування висновків, які наведені в постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 5015/3041/12. Зазначене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. Відтак судовий збір залишається за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.12.2018.

Суддя Рим Т.Я.