ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 Справа №914/1875/18

За позовом: фізичної особи-підприємця Федоришин Романа Михайловича, м. Львів,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Профіцентр квітка», м. Львів,
про: стягнення 10887,68 грн. (з яких: 8890,00 грн. - основний борг, 635,36 грн. - інфляційні втрати, 266,29 грн. - три проценти річних та 1096,03 грн. - пеня).
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов фізичної особи-підприємця Федоришин Романа Михайловича до товариства з обмеженою відповідальністю «Профіцентр квітка» про стягнення 10887,68 грн. (з яких: 8890,00 грн. - основний борг, 635,36 грн. - інфляційні втрати, 266,29 грн. - три проценти річних та 1096,03 грн. - пеня).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

Крім того, разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, яку судом повернуто ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.10.2018.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує порушенням ПП «Юніт-Т» (правонаступник якого є ТзОВ «Профіцентр квітка») умов Договору про надання послуг №48-П від 03.01.2017. Внаслідок порушення своїх договірних умов щодо оплати за надані послуги у відповідача виникла заборгованість в розмірі 8890,00 грн. за неналежне виконання грошових зобов'язань позивачем нараховано 635,36 грн. - інфляційних втрат, 266,29 грн. - три проценти річних та 1096,03 грн. - пені.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не подав, доказів оплати боргу чи інших письмових доказів, які мають значення для правильного вирішення спору до суду не надав.

22 жовтня 2018 року на адресу Господарського суду Львівської області повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого встановлено, що відповідач належним чином та завчасно (12.10.2018) отримано ухвалу про відкриття провадження у даній справі, якою встановлено строк для подання відзиву.

Так, станом на 03.12.2018 судом виконано усі необхідні та належні дії для надання відповідачу можливості реалізувати своє законне право на захист, зокрема, подання відзиву чи інших письмових доказів, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд вважає за необхідне розглядати спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

03 січня 2017 року між ФОП Федоришин Р.М та приватним підприємством «Юніт-Т» укладено Договір №48-П про надання послуг (надалі Договір). За умовами цього Договору Виконавець . (позивач у справі) зобов'язується надати Замовнику наступні послуги - ремонт ходової частини, двигунів, коробок передач, редукторів, зварювальні роботи, геометрія коліс, заміна мастил, супутні слюсарні роботи, ремонт електрообладнання, а Замовник зобов'язується прийняти виконані послуги і оплатити їх (п. 1.1. Договору).

Відповідно до пю 2.1. Договору Роботи виконуються відповідно до Акту виконаних робіт, які підписуються представниками Сторін і є невід'ємною частиною Договору. В Актах виконаних робіт зазначається перелік виконаних робіт та їх вартість, перелік деталей та матеріалів, наданих для виконання робіт Замовником, а також терміни виконання робіт.

Згідно з п. 4.1. Договору Вартість робіт зазначається в Акті виконаних робіт, що складається виконавцем після проведення ремонту та технічного обслуговування автомобіля і підписується представниками обох Сторін. Пунктом 4.2. Договору встановлено, що Замовник здійснює оплату наступним чином: 100% коштів визначених сторонами в акті виконаних робіт (надання послуг) протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт (наданих послуг) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Так, на виконання умов Договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято виконання роботи (надані послуги), що підтверджується Актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), зокрема:

- Акт №450 та рахунок фактура №533 від 14.06.2017 на суму 600,00 грн.;

- Акт №469 та рахунок фактура №553 від 26.07.2017 на суму 150,00 грн.;

- Акт №476 та рахунок фактура №560 від 14.08.2017 на суму 350,00 грн.;

- Акт №493 та рахунок фактура №577 від 07.09.2017 на суму 300,00 грн.;

- Акт №505 та рахунок фактура №589 від 21.09.2017 на суму 800,00 грн.;

- Акт №506 та рахунок фактура №590 від 25.09.2017 на суму 4090,00 грн.;

- Акт №514 та рахунок фактура №601 від 02.10.2017 на суму 650,00 грн.;

- Акт №516 та рахунок фактура №603 від 06.10.2017 на суму 150,00 грн.;

- Акт №517 та рахунок фактура №604 від 06.10.2018 на суму 450,00 грн.;

- Акт №525 та рахунок фактура №612 від 26.10.2017 на суму 1100,00 грн.;

- Акт №528 та рахунок фактура №616 від 02.11.2017 на суму 250,00 грн.

Як встановлено судом, дані Акти підписані та скріплені печатками підприємств, окрім Акту №528 від 02.11.2017. Відповідач оплати виконаних робіт (наданих послуг) не здійснив.

08 травня 2018 року позивачем направлено відповідачу вимогу про сплату боргу №2/05/18. Докази направлення долучено до матеріалів справи. Відповіді на вказану вимогу не отримано.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що 02.04.2018 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації щодо ПП «Юніт-Т». З даного Витягу встановлено, що правонаступник ПП ««Юніт-Т» є ТзОВ «Профіцентр квітка».

06 липня 2018 року позивачем скеровано правонаступнику ПП ««Юніт-Т» - ТзОВ «Профіцентр квітка» вимогу про сплату боргу за Договором в розмірі 8890,00 грн. Докази надіслання долучено до матеріалів справи. Відповіді на вказану вимоги відповідачем не надано.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Профіцентр квітка» правонаступника ПП ««Юніт-Т» 8890,00 грн. - основного боргу, 635,36 грн. - інфляційних втрат, 266,29 грн. - трьох процентів річних та 1096,03 грн. - пені.

Відповідач відзив на позову не подав, проти позову не заперечив, доказів оплати боргу суду не подав, інших письмових доказів не представив.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення частково.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного Договору про надання послуг №48-П від 03.01.2017.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, як встановлено судом, позивачем виконано роботи (надано послуги) на загальну суму 8890,00 грн. Відповідачем (станом на час прийняття робіт (послуг) - ПП «Юніт-Т», станом на час розгляду справи правонаступником якого є ТзОВ «Профіцентр квітка») прийнято робіт на загальну суму 8640,00 грн., адже як встановлено, Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №528 від 02.11.2017 на суму 250,00 грн. відповідачем не підписано.

Отже, суд розглянувши вимоги про стягнення 8890,00 грн. основного боргу, зазначає, що обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є 8640,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд розглянувши позовні вимоги про стягнення 635,36 грн. інфляційних втрат, 266,29 грн. трьох процентів річних, перевіривши розрахунок позивача, зазначає, що такий здійснено частково не правильно. Зокрема, при здійсненні розрахунку позивачем не враховано п. 4.2. Договору, а саме, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів, а позивачем у розрахунок враховано 10 календарних днів. Так, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд зазначає, що обґрунтованими є 588,58 грн. інфляційних втрат та 256,66 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Так, суд звертає увагу позивача, що укладеним Договором №48-П про надання послуг від 03.01.2017 сторонами не встановлено такого виду відповідальності за порушення умов договору, як пеня. Відтак, вимоги про стягнення пені є необгрунтованими.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, до стягнення з відповідача підлягає 1535,05 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись ст.ст. 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Профіцентр квітка» (79071, місто Львів, вулиця Тютюнників, будинок 25, квартира 2; ідентифікаційний код 32327296) на користь фізичної особи-підприємця Федоришин Романа Михайловича (79000, АДРЕСА_2; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) 8640,00 грн. - основного боргу, 588,58 грн. - інфляційних втрат, 256,66 грн. - трьох процентів річних та 1535,05 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.12.2018.

Суддя Березяк Н.Є.