ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа№ 910/4886/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Власова Ю.Л.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Синельников М.О., Петрук В.П.

відповідача - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

на рішення Господарського суду м. Києва від 19.07.2018 р. (повне рішення складено 27.07.2018 р.)

у справі № 910/4886/18 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 789041,72 грн

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 789041,72 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що 04.07.2011 р. за договором страхування та договором перестрахування настав страховий випадок, зокрема було пошкоджено застраховане рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинівський склозавод", тому на виконання умов договору № добровільного страхування майна юридичних осіб від 14.08.2008 р. та на підставі страхового акту позивачем було виплачено Товариству обмеженою відповідальністю "Малинівський склозавод" страхове відшкодування у розмірі 1366916,65 грн, внаслідок чого позивач відповідно до договору перестрахування звернувся до відповідача з вимогою сплатити частину відповідальності перестраховика.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.07.2018 р. у справі № 910/4886/18 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що після підписання між сторонами акту взаємозаліку зустрічних вимог № 1 від 06.09.2012 р. і після сплати відповідачем 01.10.2012 р. коштів за цим актом позивач будь-яких претензій (усних, письмових) до відповідача не пред'являв, а тому відсутні правові підстави для сплати заборгованості. Крім того, звертаючись із даним позовом, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" пропустило позовну давність.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2018 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" передано на розгляд колегії суддів у складі: Агрикова О.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишено без руху.

Від скаржника 19.09.2018 р. надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4886/18, призначено її до розгляду на 18.10.2018 р., запропоновано учасникам справи подати відзив на апеляційну скаргу та відповідь на відзив.

До суду 26.09.2018 р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Разом з цим суд зазначає, що Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд.

Згідно з п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 р. визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 03.10.2018 р., про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 р. опубліковано відповідне повідомлення. Отже в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

За актом прийняття-передачі судової справи від 01.10.2018 р. справу № 910/4886/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" у справі № 910/4886/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 р. справу № 910/4886/18 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.11.2018 р.

У судовому засіданні 21.11.2018 р. оголошено перерву до 03.12.2018 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/245/18 від 30.11.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці з 03.12.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/4886/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4886/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 р. справу № 910/4886/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 03.12.2018 р., представник відповідача не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, надавав пояснення по суті спору у судовому засіданні 21.11.2018 р.

Жодних доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

24.04.2002 р. між Закритим акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Страхова група «ТАС», та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Веста» було укладено договір № 11-400/2002 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є загальні умови перестрахування (ретроцесії) ризиків, взаємно переданих (прийнятих) сторонами на факультативній (необов'язковій) основі по договорам факультативного перестрахування (ретроцесії), а також права й обов'язки сторін, що беруть участь у перестрахуванні (ретроцесії). Під ризиком (страховим ризиком) розуміється визначена подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності і випадковості настання. Під передачею ризику в перестрахування розуміється страхування одним страховиком ризику виконання усіх або частини своїх обов'язків перед страхувальником в іншого страховика на визначених договором факультативного перестрахування (ретроцесії), ковер-нотом (далі - конкретний договір перестрахування). Сторона, що передає ризик у перестрахування, надалі іменується перестрахувальник. При цьому перестрахувальник - це або страховик, що прийняв на себе ризик по ригінальному договору страхування (страховому полісу) і передає його в перестрахування або ретроцедент, - якщо сам прийняв ризик у перестрахування і частково передає його іншому перестраховику (ретроцесіонеру) у ретроцесію (тобто подальше перестрахування). Сторона, що приймає ризик у перестрахування, іменується перестраховик (цесіонер, ретроцесіонер).

Згідно з п. 3.4.2 договору перестраховик зобов'язується приймати пропорційну участь у межах своєї частини відповідальності або відповідно до прийнятих на себе зобов'язань по конкретним договором непропорційного перестрахування в оплаті усіх витрат, понесених перестрахувальником (страховиком) в результаті розслідування і визначення розміру збитку, крім витрат на заробітну плату й управлінські витрати перестрахувальника (страховика), якщо це передбачено конкретним договором перестрахування.

Як передбачено п. 4.5 договору, перестраховик несе повну відповідальність перед перестрахувальником щодо прийнятої в перестрахування частини ризику. При цьому розмір страхового відшкодування, що підлягає оплаті перестраховиком, визначається в такий спосіб: по конкретним договорам пропорційного перестрахування - пропорційно його частині в загальній сумі страхового відшкодування; по конкретним договорам непропорційного перестрахування - відповідно до прийнятого на себе обсягу відповідальності по конкретному договору непропорційного перестрахування. У будь-якому випадку, перестраховик згодний із тим, що в суму страхового відшкодування будуть включені усі витрати, понесені перестрахувальником (страховиком) у результаті розслідування і визначення розміру збитку, крім витрат на заробітну плату, адміністративних витрат перестрахувальника (страховика), а також платежів «ЕХ GRATIA» (платежі, що за умовами страхування не повинні були виплачуватися, але були виплачені на яких-небудь підставах).

За змістом п. 7.1 договору при настанні страхового випадку, передбаченого оригінальним договором страхування і конкретним договором перестрахування, перестраховик виплачує перестрахувальнику (або за дорученням перестрахувальника страхувальнику (вигодонабувачу) частину страхового відшкодування, що відповідає його частині (обсягу) відповідальності по конкретному договору перестрахування, протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів після одержання від перестрахувальника такого комплекту документів: страхового акту (іншого документа, передбаченого Правилами страхування страховика); офіційного висновку(довідки, акту і т.д.) організацій, у компетенції яких знаходиться даний страховий випадок (наприклад, довідки ДАІ про ДТП, акта пожежно-технічної експертизи про причини пожежі і т.п); калькуляції збитку або копії рахунку (кошторису) на відновлювальні роботи від підприємств, що мають відповідну ліцензію; розрахунки частини страхового відшкодування, що підлягає оплаті перестраховиком. Такий розрахунок повинен бути зроблений з урахуванням безумовної франшизи; копії платіжного доручення з позначкою обслуговуючого банку про списання коштів із розрахункового рахунку або видаткового касового ордеру про оплату перестрахувальником (страховиком) власного утримання по конкретному договору перестрахування.

01.09.2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 договору № 11-400/2002 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 24.04.2002 р., якою у зв'язку зі зміною найменування Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Веста» на Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" (яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування") внесено зміни до преамбули договору.

14.08.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Малинівський склозавод» (далі - страхувальник) укладено договір № добровільного страхування майна юридичних осіб, відповідно до якого об'єктом страхування є майнові інтереси, а саме: єдиний комплект - ТОВ «Малинівський склозавод», яке вказане в заяві на страхування (додаток № 1 до договору страхування) та Переліку застрахованого майна (додаток № 2).

27.08.2010 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (далі - перестрахувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа Страхування" (далі - перестраховик) укладено договір перестрахування (Ковер-нот) № 0340/10 PROPERTY щодо страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинівський склозавод» за договором № добровільного страхування майна юридичних осіб від 14.08.2008 р. з додатковими угодам до нього, предметом (об'єктом) страхування є: майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном, а саме єдиним майновим комплексом Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинівський склозавод», яке вказане в додатку № 1 до даного Ковер-ноту.

Відповідно до п. 7 вказаного договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 30.05.2011 р., загальна страхова сума становить - 465717520, 00 грн.

Згідно з п. 8 договору франшиза (безумовна): 2 % від сукупної страхової суми по нерухомому майну по кожному страховому випадку, щодо кожного об'єкту нерухомого майна, зазначеного в розділі «І Нерухоме майно» додатку № 1 до Ковер-ноту; 1 % від сукупної страхової суми по рухомому майну по кожному страховому випадку, щодо кожного об'єкту рухомого майна, зазначеного в розділі «ІІ Рухоме майно» додатку № 1 до Ковер-ноту.

Пунктом 9.1 договору сторони погодили, що страхування майна проводиться на випадок знищення (втрати) або пошкодження його внаслідок, зокрема стихійного лиха (вибуху, землетрусу, повені, бурі, урагану, вихору, затоплення, зливи, граду, сильних снігопадів, надзвичайних морозів, зсувів, обвалів, селі, дії грунтових вод, просадки грунту).

Відповідно до п. 14 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 30.05.2011 р., відповідальність перестраховика становить 71, % від загальної страхової суми, що складає 332109892,00 грн.

Як вбачається з додатку № 1 до Ковер-ноту № 0340/10 PROPERTY від 27.08.2010 р., до об'єктів рухомого майна віднесено також товари в обігу згідно Переліку товарів, що складають предмет застави: вся та/або будь-яка зі скляної продукції (в т.ч., але не виключно: банки, та/або пляшки, та/або інші в асортименті). Адреса знаходження майна: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Володимирська, 10а.

04.07.2011 р. настав страховий випадок, зокрема внаслідок зливи та граду було пошкоджено застраховане рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинівський склозавод» - товари в обігу: скляні пляшки, які знаходилися в Харківській області, Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Володимирська, 10 а, внаслідок чого страхувальник - ТОВ «Малинівський склозавод» звернувся до позивача з заявою про настання події з застрахованим майном від 07.07.2011 р.

Факт настання страхового випадку та заподіяння внаслідок нього збитку підтверджується листом № 380 від 06.07.2011 р. Харківського обласного центру з гідрометеорології Міністерства з питань надзвичайних ситуацій України; актами огляду пошкодженого майна від 12.07.2011 р. та від 20.07.2011 р.; висновком щодо відповідності партій продукції виробництва ТОВ «Малинівський склозавод» встановленим вимогам від 05.09.2011 р., наданий Державним підприємством «Орган з сертифікації УкрНДІМет-СЕРТ» Міністерства промислової політики України, та висновком експерта про якість склотари виробництва ТОВ «Малинівський склозавод», застрахованого ПрАТ "Страхова група "ТАС" № 60/а-197-11 від 14.10.2011 р., наданого Державним підприємством «Український науково-дослідний інститут скла» Міністерства промислової політики України.

11.05.2012 р. позивачем складено страховий акт № 11157В/01/2012, згідно з яким виплата страхового відшкодування складає 1366916,63 грн.

На виконання умов договору № добровільного страхування майна юридичних осіб від 14.08.2008 р., відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 1366916,63 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 32579 від 11.05.2012 р.

Листом від 27.04.2012 р. № Г1400/4819 позивач звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування за договором перестрахування в розмірі 989041,72 грн, що відповідає частці відповідальності перестраховика 71, % від 1366916,65 грн суми страхового відшкодування, сплаченого позивачем страхувальнику.

06.09.2012 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа Страхування" було проведено взаємозалік зустрічних вимог, про що складено акт № 1, відповідно до якого припинена заборгованість відповідача по договору перестрахування № 0340/10 PROPERTY від 27.08.2010 р. в частині 107458,40 грн шляхом заліку зустрічних однорідних вимог.

01.10.2012 р. відповідачем було перераховано на користь позивача частину страхового відшкодування у розмірі 92541,60 грн за договором перестрахування № 0340/10 PROPERTY від 27.08.2010 р.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, свої зобов'язання за договором перестрахування щодо виплати частини страхового відшкодування виконав не в повному обсязі, у зв'язку з чим несплаченою залишалась сума страхового відшкодування у розмірі 789 041,72 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як передбачено ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

У відповідності зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

04.07.2011 р. настав страховий випадок, зокрема внаслідок зливи та граду було пошкоджено застраховане рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Малинівський склозавод» - товари в обігу: скляні пляшки, які знаходилися в Харківській області, Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Володимирська, 10 а, внаслідок чого страхувальник - ТОВ «Малинівський склозавод» звернувся до позивача з заявою про настання події з застрахованим майном.

Факт настання страхового випадку та заподіяння внаслідок нього збитку підтверджується листом № 380 від 06.07.2011 р. Харківського обласного центру з гідрометеорології Міністерства з питань надзвичайних ситуацій України; актами огляду пошкодженого майна від 12.07.2011 р. та від 20.07.2011 р.; висновком щодо відповідності партій продукції виробництва ТОВ «Малинівський склозавод» встановленим вимогам від 05.09.2011 р., наданий Державним підприємством «Орган з сертифікації УкрНДІМет-СЕРТ» Міністерства промислової політики України, та висновком експерта про якість склотари виробництва ТОВ «Малинівський склозавод» № 60/а-197-11 від 14.10.2011 р., наданого Державним підприємством «Український науково-дослідний інститут скла» Міністерства промислової політики України.

На виконання умов договору № добровільного страхування майна юридичних осіб від 14.08.2008 р. позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 1366916,63 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 32579 від 11.05.2012 р.

Листом від 27.04.2012 р. № Г1400/4819 позивач повідомив відповідача про необхідність виплати страхового відшкодування за договором перестрахування в розмірі 989041,72 грн, що відповідає частці відповідальності перестраховика 71, % від 1366916,65 грн суми страхового відшкодування, сплаченого позивачем страхувальнику.

Згідно з ч. 1 ст. 987 ЦК України за договором перестрахування страховик, який уклав договір страхування, страхує в іншого страховика (перестраховика) ризик виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником. Страховик, який уклав договір перестрахування, залишається відповідальним перед страхувальником у повному обсязі відповідно до договору страхування.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про страхування" перестрахування - це страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Отже, у разі настання страхового випадку у перестраховика виникають певні зобов'язання, зокрема, виплатити свою частину страхового відшкодування. У свою чергу у перестрахувальника теж виникають зобов'язання.

За умовою п. 15.5 договору страхування № від 14.08.2008 р., розмір збитку розраховується відповідно до документів, наданих страхувальником.

В матеріалах справи наявна балансова довідка № 16/4 від 16.08.2011 р. ТОВ «Малинівський склозавод», відповідно до якої загальна сума збитку, заподіяного внаслідок настання страхового випадку, складає 5845679,35 грн.

Згідно з п. 15.4 договору страхування № від 14.08.2008 р., якщо страхова сума певного виду застрахованого майна, яка встановлена в договорі, становить менше дійсної вартості застрахованого майна на дату укладання цього договору, визначеної відповідної вартості застрахованого майна, сума збитку відшкодовується пропорційно співвідношенню страхової суми до дійсної вартості цього майна. Співвідношення страхової суми і дійсної вартості встановлюється окремо по кожному виду застрахованого майна.

З Оборотно-сальдової відомості ТОВ «Малинівський склозавод» за кодом 26 "Готова продукція" вбачається, що вартість застрахованого майна на дату укладання цього договору страхування становить 32961698,73 грн.

Згідно з ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Так, згідно з п. 8 договору франшиза (безумовна): 2 % від сукупної страхової суми по нерухомому майну по кожному страховому випадку, щодо кожного об'єкту нерухомого майна, зазначеного в розділі «І Нерухоме майно» Додатку № 1 до Ковер-ноту; 1 % від сукупної страхової суми по рухомому майну по кожному страховому випадку, щодо кожного об'єкту рухомого майна, зазначеного в розділі «ІІ Рухоме майно» Додатку № 1 до Ковер-ноту.

Таким чином, оскільки пунктом 8.2 договору визначено, що франшиза становить 1 % від сукупної страхової суми по рухомому майну по кожному страховому випадку, щодо кожного об'єкту рухомого майна, суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір франшизи визначено у відсотках від вартості кожного об'єкту рухомого майна.

Як вбачається з розділу «ІІ Рухоме майно», додатку № 1 до Ковер-ноту № 0340/10 PROPERTY від 27.08.2010 р. до об'єктів рухомого майна віднесено також товари в обігу згідно Переліку товарів, що складають предмет застави: вся та/або будь-яка зі скляної продукції (в т.ч., але не виключно: банки, та/або пляшки, та/або інші в асортименті). Адреса знаходження майна: Харківська обл., Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Володимирська, 10а. Вартість 10000000,00 грн.

Отже франшиза в розмірі 1% від сукупної страхової суми щодо об'єкту рухомого майна «Товари в обігу» становить 100000,00 грн (з розрахунку 10000000,00 грн страхова сума х 1% = 100000,00 грн).

Відповідно до п. 3.4.2 договору № 11-400/2002 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 24.04.2002 р. перестраховик зобов'язується приймати пропорційну участь у межах своєї частини відповідальності або відповідно до прийнятих на себе зобов'язань по конкретним договорам непропорційного перестрахування в оплаті усіх витрат, понесених перестрахувальником (страховиком) в результаті розслідування і визначення розміру збитку, крім витрат на заробітну плату й управлінські витрати перестрахувальника (страховика), якщо це передбачено конкретним договором перестрахування.

Згідно з п. 4.5 договору № 11-400/2002 від 24.04.2002 р. перестраховик несе повну відповідальність перед перестрахувальником щодо прийнятої в перестрахування частини ризику. При цьому розмір страхового відшкодування, що підлягає оплаті перестраховиком, визначається в такий спосіб: по конкретним договорам пропорційного перестрахування - пропорційно його частині в загальній сумі страхового відшкодування; по конкретним договорам непропорційного перестрахування - відповідно до прийнятого на себе обсягу відповідальності по конкретному договору непропорційного перестрахування. У будь-якому випадку, перестраховик згодний із тим, що в суму страхового відшкодування будуть включені усі витрати, понесені перестрахувальником (страховиком) у результаті розслідування і визначення розміру збитку, крім витрат на заробітну плату, адміністративних витрат перестрахувальника (страховика), а також платежів «ЕХ GRATIA» (платежі, що за умовами страхування не повинні були виплачуватися, але були виплачені на яких-небудь підставах).

Відповідно до п. 14 договору перестрахування (Ковер-ноту) № 03405/10 PROPERTY від 27.08.2010 в редакції додаткової угоди № 1 від 30.05.2011 р., відповідальність перестраховика (відповідача) становить 71, %.

Таким чином, сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті відповідачем становить 789041,72 грн (4834926,26 грн (розмір збитку внаслідок страхового випадку) х 0,303 (коефіціент недострахування) - 100000,00 грн (франшиза) + 21950,00 грн (сума витрат перестрахувальника на врегулювання збитку)) х 71,%. (відповідальність перестраховика) - 200 000,00 грн (зарахована та сплачена сума страхового відшкодування).

Враховуючи те, що позивачем було надано відповідачу документи, передбачені п. 7 договору № 11-400/2002 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 24.04.2002 р., відповідач зобов'язаний був здійснити виплату частини страхового відшкодування, що відповідає його частині (обсягу) відповідальності по конкретному договору перестрахування, протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів після одержання від перестрахувальника такого комплекту документів, чого відповідачем у повному обсязі не здійснено.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 789041,72 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що після підписання між сторонами акту взаємозаліку зустрічних вимог № 1 від 06.09.2012 р. і після сплати відповідачем 01.10.2012 р. коштів за цим актом, позивач будь-яких претензій (усних, письмових) до відповідача не пред'являв, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

06.09.2012 р. сторонами складено акт взаємозаліку зустрічних вимог № 1, за змістом якого сторони прийняли рішення провести залік зустрічних взаємних вимог в зв'язку з тим, що станом на 06.09.2012 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" має перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа Страхування" грошові зобов'язання по оплаті частки в страховому відшкодуванні на суму 107458,40 грн відповідно до страхового акту № 23814В/01/2012 на 05.09.2012 р.

Після проведення взаємозаліку заборгованість відповідача перед позивачем з оплати частки в страховому відшкодуванні згідно страхового акту № 0365.411.11.01.01 від 09.08.2012 р. становить 92541,60 грн і підлягає перерахуванню на поточний рахунок відповідача протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання оригіналу даного акту взаємозаліку зустрічних вимог.

01.10.2012 р. відповідачем перераховано на користь позивача частину страхового відшкодування у розмірі 92541,60 грн по договору перестрахування № 0340/10 PROPERTY від 27.08.2010 р., що підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС".

Разом з цим з даного акту заліку зустрічних вимог не вбачається домовленості сторін про припинення зобов'язання з виплати страхового відшкодування за договором перестрахування або припинення обов'язку перестраховика за страховим випадком.

Крім того, в акті сума заборгованості (заліку) обґрунтовується страховим актом відповідача № 0365.411.11.01.01 від 09.08.2012 р., тобто на підставі рішення перестраховика про виплату страхового відшкодування.

Отже даним актом заліку зустрічних вимог сторонами припинено зобов'язання відповідача з виплати страхового відшкодування за договором перестрахування лише на суму 107458,40 грн.

Як зазначено судом вище, листом від 27.04.2012 № Г1400/4819 позивач повідомив відповідача про необхідність виплати страхового відшкодування.

Проте, матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення відповідачем позивача про відмову або зменшення розміру страхового відшкодування з обґрунтуванням причин повної або часткової відмови. Крім того, страховий акт складається при виплаті кожної частини страхового відшкодування, відтак відповідач не виконав покладеного на нього обов'язку повністю сплатити страхове відшкодування або письмово повідомити відповідача з обґрунтуванням причин повної або часткової відмови.

Стосовно клопотання відповідача, заявленого ним у місцевому суді, про застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено абз. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).

Враховуючи вищевикладене, колегія дійшла висновку, що за договором перестрахування позивач є застрахованою особою і ним заявлена вимога до відповідача, який є страховиком, а тому на вимоги про стягнення частини страхового відшкодування за договором перестрахування не поширюється позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України.

Отже, оскільки позивачем не пропущено строку позовної давності, його порушене право підлягає захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 р. у справі № 910/10736/15, від 26.01.2017 р. у справі № 910/14902/16 та у постановах Вищого господарського суду України від у справі № 25/246 від 23.03.2011 р., у справі № 13/93 від 16.11.2011 р. та у справі № 5011-69/9465-2012 від 26.02.2013 р.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 19.07.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 19.07.2018 р. у справі № 910/4886/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.12.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

Ю.Л. Власов