ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Справа №902/220/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання - Рильнику Д.М.

за участю представників:

ліквідатор ПП "Про-Істейт" - Коломієць М.О. (паспорт №НЕ 530364)

ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" - адвокат Ільків С.М. (довіреність №10200/195 від 30.08.2018 року)

ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" - адвокат Гамей В.В. (довіреність від 20.08.2018 року)

ТОВ "Бізнес Сіті Гріп" - Луценко Р.О. (паспорт НОМЕР_1)

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. та Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 (про визнання вимог ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", суддя Лабунська Т.І., повний текст ухвали складено 17.09.2018 р.)

за заявою Приватного підприємства "Про-Істейт"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. у справі №902/220/18 про банкрутство Приватного підприємства "Про-Істейт" задоволено заяву забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до ПП "Про-Істейт у розмірі 898169,44 дол.США.

Визнано грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", що забезпечені заставою до Приватного підприємства "Про-Істейт" у розмірі 898 169,44 дол. США - основного боргу, що в гривнему еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред'явлення даної зяви складає 23 648 801, 36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору та включено до реєстру вимог кредиторів у справі №902/220/18.

Ухвала суду першої інстанції про задоволення вимог ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" мотивована тим, що іпотечний договір №24.100/08-ДИ01 від 04.08.2008 року є дійсним, а зобов'язання позичальника за кредитним договором, так і не були виконані. Тому, у зв'язку із набуттям боржником права власності на нежитлові приміщення, іпотека стала дійсною для нього, він набув статусу іпотекодавця і відтак має всі його права і несе усі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (нежитлові приміщення).

Таким чином, грошові вимоги кредитора у справі №902/220/18 є законними, обгрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ліквідатор Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломієць М.О. звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. у справі №902/220/18 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредитором та включення кредиторських вимог до реєстру вимог кредиторів Приватного підприємства "Про-Істейт" відмовити повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що строк позовної давності щодо всіх вимог за кредитним договором збіг 24.02.2018 року, так як ліквідатор боржника заявив про застосування позовної давності, то суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" про визнання кредитором та включення кредиторських вимог до реєстру вимог кредиторів ПП "Про-істейт".

Задовольняючи оскаржуваною ухвалою заяву ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме не застосував норму ч. 4 ст. 267 ЦК України до спірних правовідносин.

А тому, існують підстави для скасування оскаржуваної ухвали та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року.

Листом Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 року справу №902/220/18 про банкрутство Приватного підприємства "Про-Істейт" витребувано з місцевого суду.

У відповідності до абз. 3 п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Рівненський апеляційний господарський суд та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Частиною 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

05.10.2018 р. в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про початок роботи Північно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018 "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акту здачі судових справ від 03.10.2018 до Північно-західного апеляційного господарського суду передана апеляційна скарга ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. у справі №902/220/18.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №902/220/18 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 та призначено її до розгляду на 15 листопада 2018 року.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. у справі №902/220/18 і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до Приватного підприємства "Про-Істейт" у розмірі 898 169, 44 дол. США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред'явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору та включення вимог товариства до реєстру вимог кредиторів у справі №902/220/18.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції попри наявність заяви про необхідність застосування строку позовної давності, поданої ліквідатором Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійцем М.О. було проігноровано необхідність застосування норми матеріального права та не застосовано закон, що підлягає до застосування.

Вище викладене є підставою для скасування оскаржуваної ухвали у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 та об'єднано апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" з раніше прийнятою до провадження апеляційною скаргою ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 в одне апеляційне провадження.

08.11.2018 року від ТОВ "Поліс" надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому просить відмовити ліквідатору Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійцю М.О. та ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" в задоволенні апеляційних скарг, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 про задоволення заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до Приватного підприємства "Про-Істейт" залишити без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 року розгляд апеляційних скарг відкладався.

26.11.2018 року від ТОВ "Бізнес Сіті Груп" надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому просить апеляційні скарги ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. та ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" задоволити, ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до Приватного підприємства "Про-Істейт".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 03.12.2018 року.

30.11.2018 року від ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" надійшли письмові пояснення щодо обставин справи.

03.12.2018 року від ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. надійшло клооптання про витребування оригіналів письмових доказів, а саме:

- Оригінал Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 21МБ від 18.11.2015 року та всіх додатків до нього,у т.ч. Акт приймання-передачі документації та докази оплати;

- Оригінал Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 року та всіх додатків до нього.

- Оригінал кредитного договору № 24.100/08-СК від 04.08.08 року та всіх додатків до нього;

- Оригінали платіжних доручень (меморіальних ордерів, банківських виписок), які підтверджують всі платежі за кредитним договором, у т.ч. щодо видачі кредитних коштів позичальнику;

- Оригінал договору іпотеки № 24.100/08-ДИ01 від 04.08.08 року та всіх додатків до нього;

- Оригінал договору купівлі-продажу від 12.12.2002 року №8112;

- Оригінал договору дарування від 03.02.2006 року № 484;

- Оригінал договору купівлі-продажу від 04.02.2006 року №509;

- Оригінал рішення Шевченківського райсуду м. Чернівці від 07.04.2008 року по справі №2-1331/08;

- Оригінал витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18561424 від 18.04.2008 року.

В судове засідання 03.12.2018 року з'явились ліквідатор ПП "Про-Істейт" Коломієць М.О., представники Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп".

Інші учасники у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" в судовому засіданні підтримав доводи апеляційних скарг, з підстав викладених у відзиві.

Ліквідатор ПП "Про-Істейт" та представник Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" підтримали апеляційні скарги з підстав зазначених у них.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" заперечив проти апеляційних скарг з підстав викладених у відзиві на апеляційні скарги.

Колегією суддів в судовому засіданні 03.12.2018 року оглянуто оригінали документів, а саме: іпотечний договір №24.100/08-ДИ01 від 04.07.2008 року, кредитний договір №24.058/08-КЛ від 25.04.2008 року наданих представником ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", Акт приймання-передачі документації до Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року, договір про внесення змін №1 до кредитного договору від 04.08.08р. №24.100/08-СК від 07.12.2010р., кредитний договір №24,100/08-СК, Додаткову угоду №24.100/08-СК/ДУ01 від 31.10.2008р. до кредитного договору від 04.08.2008р. ТОВ "Фінансова компанія "Поліс".

З вище зазначеними документами було надано можливість ознайомитися ліквідатору та представникам ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", ТОВ "Бізнес Сіті Груп".

Колегія суддів, неодноразово заслухавши учасників провадження у справі, розглянувши доводи апеляційних скарг, відзиви на апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційні скарги ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. та Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі №902/220/18 про банкрутство ПП "Про-Істейт" в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Вінницької області від 22.05.2018 року у справі №902/220/18 боржника - ПП "Про-Істейт" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кмиту Р.І.

29.05.2018 року здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі №902/220/18 та офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - ПП "Про-Істейт" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.06.2018 року припинено повноваження арбітражного керуючого Кмити Р.І., як ліквідатора ПП "Про-Істейт" у справі №902/220/18, ліквідатором ПП "Про-Істейт" призначено Коломійця М.О.

26.06.2018 року до господарського суду Вінницької області надійшла заява забезпеченого кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року з додатками про визнання кредиторських вимог до ПП "Про-Істейт" у розмірі 898 169,44 дол.США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред'явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн., 3 524,00 грн. - судового збору та включення вимог товариства до реєстру вимог кредиторів (т. 2 а.с. 67 - 72).

За результатами розгляду заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" №3.268 від 22.06.2018 року про визнання кредиторських вимог до ПП "Про-Істейт", суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення вимог ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" як забезпеченого кредитора.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно ч. 3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

За ч.ч. 2, 6, 8 статті 23 Закону про банкрутство забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Заяви з вимогами забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" та доданих до неї доказів, 04.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ БАНК" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк") та ОСОБА_11 (позичальник) було укладено кредитний договір №24.100/08-СК із змінами і доповненнями, згідно якого ПАТ "ВТБ Банк" надав позичальнику кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому даним договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04.08.2008 року між ПАТ "ВТБ Банк" та позичальником укладено іпотечний договір №24.100/08-ДИ01, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., зареєстрований в реєстрі за №4615.

Відповідно до іпотечного договору предметом іпотеки є будинок з надвірними будівлями, а саме: виділені в натурі нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (вул. Леніна), буд. 119, а саме: приміщення загальною площею 355,80 кв.м., а саме: 2-51 приміщення площею 17,10 кв.м.; 2-52а коридор площею 41,00 кв.м.; 2-52 коридор площею 44,30 кв.м.; 2-53 приміщення площею 42,90 кв.м.; 2-54 коридор площею 2,90 кв.м.; 2-55 приміщення площею 19,50 кв.м.; 2-56 приміщення площею 19,80 кв.м.; 2-57 приміщення площею 19,30 кв.м.; 2-58 приміщення площею 23,60 кв.м.; 2-60 приміщення площею 25,40 кв.м.; 2-61 приміщення площею 21,10 кв.м.; 2-62 приміщення площею 51,90 кв.м.; 2-63 приміщення площею 27 кв.м.

В подальшому 18.11.2015 року між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "ФК "Поліс" укладено договір про відступлення права вимоги rрошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ, 29.03.2016 року Додаткову угоду №5 до даного договору та 12.05.2016 року договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави. Згідно яких Банк відступив право вимоги, зокрема, за кредитним договором та іпотечним договором від 04.08.2008 року, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія "Поліс".

Відтак, ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" стало кредитором позичальника за кредитним договором та іпотекодавцем згідно іпотечного договору від 04.08.2008 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року у справі №2609/20010/12 позов позичальника ОСОБА_11 до ПАТ "ВТБ Банк" про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів задоволено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 15.02.2015 року апеляційну скаргу ПАТ "ВТБ Банк" задоволено, рішення суду першої інстанції від 13.09.2012 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Із заяви та долучених до матеріалів справи документів вбачається, що 12.08.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" звернулося до приватного нотаріуса з метою відновлення запису про іпотеку на підставі іпотечного договору від 04.08.2008 року у зв'язку з тим, що у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2015 року було виявлено описку, а відновлення запису про іпотеку стало неможливим до виправлення даної описки у встановленому законодавством порядку.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 20.05.2014 року за ПП "Про-Істейт" було зареєстровано право власності.

З долученої до матеріалів справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 29.05.2018 року №125469381 вбачається, що нежитлові приміщення зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №01 та мають опис: виділені в натурі нежитлові приміщення загальною площею 348 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Чернівці, вул. Головна, буд. 119, що складаються з: 2-51 приміщення площею 17.10 кв.м., 2-52а коридор площею 37,90 кв.м., 2-52 коридор площею 42,90 кв.м., 2-53 приміщення площею 22,70 кв.м., 2-54 приміщення площею 25,50 кв.м., 2-55 приміщення площею 24,10 кв.м., 2-56 приміщення площею 20,00 кв.м., 2-57 приміщення площею 11,60 кв.м., 2-57а приміщення площею 8.00 кв.м., 2-58 приміщення площею 23,00 кв.м., 2-59 приміщення площею 22,50 кв.м., 2-60 приміщення площею 21,30 кв.м., 2-61 приміщення площею 10,10 кв.м., 2-62 приміщення площею 14.00 кв.м., 2-63 приміщення площею17,90 кв.м., 2-111 приміщення площею 19,80 кв.м., 2-112 коридор площею 5,00 кв.м., 2-113 коридор площею 4,60 кв.м. (т. 2 а.с. 139).

Тобто, з вище викладеного вбачається, що зазначене нерухоме майно рахується за боржником - ПП "Про-Істейт".

Колегією суддів встановлено, що 06.12.2017 року до Державного реєстру прав внесено запис про іпотеку щодо нежитлових приміщень за адресою: м. Чернівці, вул. Головна (вул. Леніна), буд. 119, обтяжувач - ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" на підставі договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, серія та номер 861, виданий 12.05.2016 року, рішення Апеляційного суду міста Києва від 15.02.2015 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2016 року про виправлення описки в рішенні суду від 15.02.2015 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 2 а.с.141 - 142).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмінності які містяться в інформаційній довідці від 29.05.2018 року №125469381 та в іпотечному договорі від 04.08.2008 року щодо нежитлових приміщень за реєстраційним номером №01 не є суттєвими, оскільки не свідчать про новостворене майно, відмінне від того майна, що є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 04.08.2008 року, а підтверджують наявність майна, створеного з прив»язкою до вже існуючої заставленої нерухомості з використанням її функціональних елементів.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Згідно зі статтею 12 цього Закону в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, шо існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно ст. 42 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель чи наступний іпотекодержатель може виконати основне зобов'язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним, і попередній іпотекодержатель зобов'язаний прийняти таке виконання. Наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов'язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором. Майновий поручитель, який виконав основне зобов'язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми.

Отже, з викладеного вбачається, що іпотечний договір №24.100/08-ДИ01 від 04.08.2008 року є дійсним, а зобов'язання позичальника за кредитним договором так і не були виконані.

У зв'язку із набуттям боржником права власності на нежитлові приміщення, іпотека стала дійсною для нього, він набув статусу іпотекодавця і відтак має всі його права і несе усі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (нежитлові приміщення).

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Тому, з урахуванням встановлених вище обставин, боржник є майновим поручителем по відношенню до позичальника та іпотекодавцем по відношеню до ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", тому має відповідати перед товариством, як іпотекодержателем за невиконання позичальником умов кредитного договору в межах вартості предмета іпотеки.

В заяві та у своїх поясненнях представник ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" зазначив суду, що 10.04.2018 року товариству стало відомо про те, що з 02.02.2018 року ПП "Про-Істейт" перебуває в стані припинення; строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - до 13.04.2018 року.

Документи, які містяться в матеріалах справи підтверджують те, що 13.04.2018 року ТОВ "ФК "Поліс" надіслало на адресу ПП "Про-Істейт" заяву з грошовими вимогами від 10.04.2018 року, адресовану Голові ліквідаційної комісії ПП "Про-Істейт". Дана заява була отримана боржником 19.04.2018 року та залишена без задоволення.

Також, колегією суддів встановлено, що в заяві від 10.04.2018 року ТОВ "ФК "Поліс" просило включити вимоги товариства до ПП "Про-Істейт" на суму 898 169, 44 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день подачі заяви складає 23 334 442 (двадцять три мільйони триста тридцять чотири тисячі чотириста сорок дві) гривні, до переліку пред'явлених грошових вимог та задовольнити вимоги ТОВ "ФК "Поліс" на суму 898 169, 44 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день подачі заяви складає 23 334 442 (двадцять три мільйони триста тридцять чотири тисячі чотириста сорок дві) гривні згідно черговості, визначеної законодавством України, в тому числі і як вимоги кредитора, що забезпечені заставою нерухомого майна.

Відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Загальна сума вимоги ТОВ "ФК "Поліс" до ПП "Про-Істейт" складається з суми основного боргу за кредитом - 452 271,43 дол. США., суми прострочених процентів - 445 898,01 дол. США.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви забезпеченого кредитора з грошовими вимогами до боржника від 22.06.2018 року вих. №3.268 долучено витяг з додатку 1 до додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до договору №21МБ від 18.11.2015 року, в якому вказано розмір заборгованості, право вимоги якої ПАТ "ВТБ Банк" відступило ТОВ "ФК "Поліс".

Також було надано виписки по особовому банківському рахунку ОСОБА_11, з яких можна відстежити весь рух коштів, зокрема, й погашення заборгованості за Кредитним договором.

03.09.2018 року разом з клопотанням від 31.08.2018 року вих. №3.374 ТОВ "ФК "Поліс" було долучено детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором №24.100/08-СК від 04.08.2008 року, в якому чітко вказані платіжні періоди для оплати кредиту (а.с. 43-44, т. 4).

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду від 10.06.2013 року у справі №2-991/12 до складу загальної стягнутої заборгованості входить 452 271,43 дол. США боргу за тілом кредиту та 209 586,28 дол. США за відсотками за користування кредитом.

При цьому, сума боргу за тілом кредиту є однаковою у рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.06.2013 року, у додатку 1 до додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до договору №21МБ від 18.11.2015 року, у розрахунку заборгованості та у заяві про визнання кредиторських вимог- 452 271,43 дол. США.

З моменту звернення ПАТ "ВТБ Банк" до суду з позовом про стягнення заборгованості до моменту відступлення права вимоги за Кредитним договором від ПАТ "ВТБ Банк" до ТОВ "ФК "Поліс" минуло майже чотири роки.

За цей час Банком було нараховано відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 236 311,73 дол. США.

Таким чином, загальна сума боргу за відсотками станом на дату відступлення права вимоги за Кредитним договором становила 445 898,01 дол. США, а ТОВ "ФК "Поліс" не здійснювало нарахування процентів за користування кредитними коштами.

А тому, посилання ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. на те, що сума заявлених вимог ТОВ "ФК "Поліс" значно відрізняється від суми боргу, стягнутої за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.06.2013 року колегія суддів вважає безпідставними.

Щодо посилань апелянтів на те, що ТОВ "ФК "Поліс" звернулося з вимогами у справі №902/220/18 про банкрутство ПП "Про-Істейт" з пропуском строку позовної давності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

З вище викладеного вбачається, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спеціальних норм про позовну давність не встановлено.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно частини 2 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Таким чином, Законом про банкрутство визначено, що забезпечені кредитори взагалі не повинні подавати заяви з грошовими вимогами до боржника.

Однак, враховуючи, що ліквідатор Боржника відмовив у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", останнє було вимушене звернутися з відповідною заявою до господарського суду Вінницької області.

Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 року по справі №904/6950/17 дійшов висновку, що що сплив позовної давності не є підставою для припинення як основного зобов'язання, так і іпотеки, вимоги забезпечені заставою, підлягають внесенню окремо до реєстру вимог кредиторів боржника, строк позовної давності до даних вимог не застосовується.

Враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що грошові вимоги ТОВ "ФК "Поліс" до ПП "Про-Істейт" у справі №902/220/18 є законними, обгрунтованими, підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у розмірі 898 169,44 дол.США - основного боргу, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день пред'явлення даної заяви складає 23 648 801,36 грн.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. та Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим оскаржувану ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг, у зв'язку з відмовою в їх задоволенні покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ліквідатора Приватного підприємства "Про-Істейт" Коломійця М.О. та Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.09.2018 р. по справі №902/220/18 залишити без змін.

3. Справу №902/220/18 повернути до господарського суду Вінницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "07" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Тимошенко О.М.