ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2511/13
м. Одеса, просп. Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Ярош А.І. Савицького Я.Ф.

секретарі судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

Від Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_1 - ОСОБА_2, довіреність № 01-19/554, дата видачі : 20.08.18;

Від Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства - ОСОБА_1, довіреність № 02/01, дата видачі : 09.01.18;

Від Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області - ОСОБА_4, довіреність № 23312, дата видачі : 10.09.18;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області

на ухвалу господарського суду Одеської області від 21 вересня 2018 року про задоволення скарги на дії державного виконавця

у справі № 916/2511/13

за позовом Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_3

до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства

про стягнення 383 017,95 грн.

головуючий суддя Погребна К.Ф.

місце ухвалення ухвали: Господарський суд Одеської області

В судовому засіданні 06.12.2018 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2018 року до господарського суду Одеської області надійшла скарга Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на дії старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області у справі №916/2511/13, в якій скаржник просить суд визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 22.08.2018р. про розшук майна Боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANATA FE 2656 н/з НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №56298150 у справі № 916/2511/13; зобовязано державного виконавця Київського відділу усунути порушення: винести постанову про зняття майна з розшуку, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANATA FE 2656 н/з НОМЕР_1 по виконавчому провадженню № 56298150 у справі № 916/2511/13.

21.09.2018 ухвалою господарського суду Одеської області у справі №916/2511/13 (суддя Погребна К.Ф.) скаргу Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на дії Старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_3, ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 у справі №916/2511/13 задоволено. Визнано неправомірною постанову від 22.08.2018р. старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_3, ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №56298150, по справі №916/2511/13. Зобовязано старшого державного виконавця Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_3, ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 усунути порушення шляхом винесення постанови про зняття майна з розшуку, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 по виконавчому провадженню №56298150, по справі №916/2511/13.

Такий висновок суду мотивований тим, що винесення старшим державним виконавцем Другого Київського відділу виконавчої служби міста ОСОБА_3, ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 постанови про розшук майна боржника, а саме: автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1, без виходу за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та встановленням факту дійсної відсутності відповідного майна за місцем знаходженням боржника було передчасним та безпідставним.

Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою місцевого господарського суду, Державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги на дії державного виконавця відмовити у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в звязку з чим виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, яка не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, державним виконавцем були направлені запити до пошуку ТЗ по «НАІ ДДАІ» МВС України, відповідно до сформованих аналітичних результатів пошуку 09.07.2018 року о 11:58, що містяться в матеріалах виконавчого провадження. Державним виконавцем було прийнято рішення у відповідності до закону для розшуку автомобіля НОМЕР_2, про винесення постанови про розшук майна боржника, яка була направлена засобом поштового звязку на адресу боржника.

04.12.18 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну від Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства, відповідно до якого просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р.) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на неї, відповідь на відзив, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін. проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.12.2013 року у справі №916/2511/13 позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_3» задоволений у повному обсязі, стягнуто з Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_3» 383017,95 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та 7660,36грн. судового збору, а також з Комунального підприємства «Теплопостачання міста ОСОБА_3» стягнуто до Державного бюджету судовий збір у розмірі 1710,90грн.

09.01.2014 року на виконання рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2013 року у справі № 916/2511/13, були видані відповідні накази.

26.06.2018 року постановою старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, відкрито виконавче провадження № 56298150 з виконання наказу № 916/2511/13, виданого 09.01.2014 року у справі № 916/2511/13.

22.08.2018 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1, яка розміщена на офіційному сайті міністерства юстиції України.

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця, заявник зазначає, що автотранспортний засіб HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 знаходиться за місцем знаходженням Боржника, за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі,1, у звязку з чим відсутні правові підстави для розшуку автотранспортного засобу державним виконавцем.

Більш того, заявник посилається на положення ч.3 ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, що дії державного виконавця про прийнятті постанови про розшук майна Боржника є неправомірними та як стверджує Боржник, копія постанови від 22.08.2018 року про розшук автотранспортного засобу не була надіслана поштою, а ні доставлена курєрською службою, що є порушенням ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Заходи примусового виконання рішення суду по розшуку (встановлення місцезнаходження) майна боржника, визначені у постанові про арешт коштів боржника від 26.12.2017 ВП № 55409616, не передбачені ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, відповідно до п.3 абз. 3 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються, якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Постанова, як окремий документ, містить такі обов'язкові реквізити: постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою (п.7 розд. І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції країни 2 квітня 2012 р. за № 489/20802).

Згідно з п. 10. розд. VIII. Інструкції з організації примусового виконання рішень, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

- назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

- прізвище, імя та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, вихід за місцем знаходженням (місцем проживання) боржника, для встановлення наявності автотранспортного засобу HYUNDAI SANTA FE 2656 н/з НОМЕР_1 державним виконавцем, в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» - не здійснювався.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом досліджені обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, тому, обґрунтовано здійснено висновок про те, що оскаржувані дії державного виконавця по проведенню виконавчих дій з розшуком майна боржника, вчинені виконавцем з порушенням норм закону, поза межами повноважень державного виконавця і цим право боржника було порушено.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає, що оскаржена ухвала у справі прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Одеської області від 21.09.2018 року у справі № 916/2511/13 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області - без задоволення.

Керуючись статтями ст.ст.233, 240, 281-285

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Одеської області від « 21» вересня 2018 року у справі № 916/2511/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „11 грудня 2018 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя А.І. Ярош

Суддя Я.Ф. Савицький