ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"12" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2764/18
Товариство з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод будівельних виробів МОНОЛІТ звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.№2976/18) про видачу судового наказу про стягнення з приватного малого підприємства ІНТЕРСІ 61 476,94 грн., де 49 145,50 грн. заборгованість, 8 233,55 грн. пеня, 1 240,08 - 3% річних, 2 857,81 грн. інфляційні.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2018р. у задоволенні заяви (вх.№2976/18) товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод будівельних виробів МОНОЛІТ про видачу судового наказу до боржника приватного малого підприємства ІНТЕРСІ в частині стягнення 8 233,55 грн. - пені, 1 240,08 - 3% річних, 2 857,81 грн. - інфляційних було відмовлено.
В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначає, що 21.08.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод будівельних виробів МОНОЛІТ (надалі - Заявник, Постачальник) та приватним малим підприємством ІНТЕРСІ (надалі - Боржник, ОСОБА_1) було укладено договір поставки товару №107 (надалі - Договір поставки), згідно з умовами якого Постачальник зобовязався поставляти ОСОБА_1 товар (бетон, розчин, фундаментні блоки, залізобетонні- вироби, портландцемент, щебінь, пісок, інші будівельні вироби), а ОСОБА_1 зобовязався приймати товар та розраховуватись за нього.
Постачальником на підставі Договору поставки та заявок ОСОБА_1 за період з 22.12.2017р. року по 27.12.2017 року було поставлено ОСОБА_1 товар та надано послуг з його транспортування на загальну суму 101 385,50 (сто одна тисяча триста вісімдесят пять) грн. 50 коп., що підтверджується належним чином оформленими, підписаними обома сторонами документами:
Заявка вих. № 633 від 21.12.2017 року.
Видаткова накладна № 1744 від 22.12.2017 року на суму 3357,00 грн.
Довіреність на отримання товару № 417 від 22.12.2017 року.
Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1581 від 22.12.2017 року на суму 750,00 грн.
Товарно-транспортна накладна № 5035 від 22.12.2017 року.
Заявка № 634 від 21.12.2017 року.
Довіреність на отримання товару № 416 від 23.12.2017 року.
Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1587 від 23.12.2017 року на суму 4500,00 грн.
Товарно-транспортні накладні №№ 5054-5058 від 23.12.2017 року.
Заявка № 26.12.2017 року.
Довіреність на отримання товару № 418 від 26.12.2017 року.
Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1594 від 26.12.2017 року на суму 1800,00 грн.
Товарно-транспортні накладні № 5059 та № 5066 від 26.12.2017 року.
Заявка № 636 від 27.12.2017 року.
Довіреність на отримання товару № 420 від 27.12.2017 року.
Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1596 від 27.12.2017 року на суму 1800,00 грн.
Товарно-транспортні накладні №№ 5082-5083 від 27.12.2017 року.
Згідно п.3.1. Договору розрахунок за кожну партію товару ОСОБА_1 проводить шляхом попереднього перерахування грошових коштів на р/р Постачальника протягом 3-х днів з дати виставлення рахунку.
Відповідно до п. 3.2. за погодженням Сторін можливе відстрочення оплати поставленої партії Товару на узгоджений строк з дати її поставки.
Рахунки на оплату надавались ОСОБА_1 завжди перед здійсненням поставки товару (електронною поштою) та в паперовому вигляді разом з товаром. Але йдучи на зустріч ОСОБА_1, розуміючи його гостру потребу в отриманні товару, Постачальник поставив товар без отримання оплати та погодив строк оплати, запропонований Покупцем у його письмових заявках, а саме: до кінця січня 2018р..
ОСОБА_1 не належним чином виконав свої грошові зобовязання з оплати за отриманий товар, а розрахувався лише частково, а саме, 26.01.2018 року перерахував на банківський рахунок Заявника 50 000,00 (пятдесят тисяч) грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку за 26.01.2018 року. Решта суми так і залишилась не сплаченою.
З врахуванням наведеного, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 49 145,50 грн.
У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом пяти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Згідно з п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Враховуючи, наведене, заява (вх.№2976/18) товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод будівельних виробів МОНОЛІТ про видачу судового наказу до боржника приватного малого підприємства ІНТЕРСІ, підлягає задоволенню з покладанням на боржника витрат на оплату судового збору.
Керуючись ст.ст.148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд
3. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
5. Повідомити боржника, що:
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом пяти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ______________________________.
Строк предявлення судового наказу до виконання: __________________________.
Дата видачі судового наказу стягувачу: _____________________________________.
Суддя Цісельський Олег Володимирович