ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Справа №909/491/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - О.І.Матущак

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю»

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2018

у справі № 909/491/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

про: стягнення помилково перерахованих коштів в сумі 111635,88 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2018 у справі № 909/491/18 (суддя Неверовська Л.М.) задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю» та стягнуто з відповідача на користь позивача 111635,88 грн. помилково перерахованих коштів та 1762,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що у відповідності до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується отримання відповідачем помилково перерахованих коштів в сумі 111635,88 грн. Належність зазначених коштів саме позивачу підтверджується випискою з транзитного рахунку і доданими відповідачем до заяви про залучення третіх осіб платіжними дорученнями, в яких чітко зазначений транзитний рахунок позивача № 1643. Саме на цей рахунок 23.01.2018 відповідачем здійснювалося повернення коштів в розмірі 90865,63 грн. із зазначенням платежу: "повернення коштів згідно з листом від 12.01.2018 ОСОБА_3П.", які були повернуті банком 24 січня 2018 року, оскільки зазначений відповідачем рахунок не належить ОСОБА_3

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю» подав до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадане рішення та відмовити у задоволенні позову повністю посилаючись, зокрема, на те, що воно є незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник вважає те, що банківська помилка, внаслідок якої позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти, мала бути здійснена виключно в межах залишку грошових коштів на картковому рахунку ОСОБА_3 Тобто, на картковому рахунку № 8572 третьої особи мала знаходитись сума грошових коштів в розмірі не меншому за суму списання, а саме, сума в розмірі 223271,76 грн. На думку скаржника, виконання позивачем платіжних доручень третьої особи за рахунок грошових коштів, які надходили на рахунок третьої особи протягом операційного дня можливо було встановити виключно дослідивши умови договору банківського (карткового) рахунку, який було укладено між позивачем та третьою особою. Відтак, при розгляді даної справи судом першої інстанції не було дотримано вимог статті 79 ГПК України щодо достатності доказів. Одночасно судом не було застосовано право суду, визначене положеннями частини 4 статті 74 ГПК України щодо збирання доказів з власної ініціативи у випадку існування сумнівів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, оскільки позивачем до матеріалів справи не надавався примірник договору на обслуговування банківського (карткового) рахунку. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції було встановлено факт повернення відповідачем грошових коштів на рахунок третьої особи № 8572 в розмірі 90865,63 грн. з урахуванням вартості готельних послуг, які були спожиті третьою особою впродовж 06.01.2018-12.01.2018 , що склало 132406,13 грн., відтак, відповідач зазнав збитків рівно на ту суму, яка була повернута ним третій особі, а саме сума в розмірі 90865,63 грн. Отже, оскаржуване рішення, на думку скаржника, не є справедливим, оскільки надавши послугу третій особі, відповідач фактично надав її без належної компенсації з боку третьої особи. Окрім того, як зазначає скаржник, судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення внаслідок незастосування положень статті 1190 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Відтак, на думку скаржника, в незалежності від того що саме стало підставою для звернення позивача до суду, не лише відповідач мав нести відповідальність у вигляді повернення суми грошових коштів на користь позивача, але й третя особа, якій в кінцевому результаті було перераховано надлишок грошових коштів, отриманих відповідачем в розмірі 90865,63 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2018 справу № 909/491/18 передано судді-доповідачу ОСОБА_4 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Якімець Г.Г, ОСОБА_5

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 909/491/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю» на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2018, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 призначено справу № 909/491/18 до судового розгляду на 04.12.2018.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

06.11.2017 Публічним акціонерним товариством "Креді ОСОБА_2" (позивачем) здійснювалися розрахунки за інтернет-платежами фізичних осіб.

Згодом позивачем виявлено, що в програмному забезпеченні банку стався технічний збій, внаслідок чого Західна філія Товариства з обмеженою відповідальністю, яка є відособленим структурним підрозділом ТОВ "Зірка Буковелю" помилково отримала грошові кошти в розмірі 111 635, 88 грн.

Платником ОСОБА_3 на користь відповідача здійснювався платіж на суму 50603,14 грн. Даний факт підтверджується меморіальним ордером № 20495708-2 від 06 листопада 2017 року (а.с.10) та випискою по рахунку № 1643 (а.с.12). Через збій в програмному забезпеченні, відповідач двічі отримав суму у розмірі 50603,14 грн. (відбулося роздвоєння операції), що підтверджується меморіальним ордером № 20495709-2 від 06 листопада 2017 року (а.с.11) та випискою по рахунку № 1643.

Також, платником ОСОБА_3 на користь відповідача здійснювався платіж на суму 61032,74 грн. Даний факт підтверджується меморіальним ордером № 20495710-2 від 06 листопада 2017 року року (а.с.13) та випискою по рахунку № 1643. Через збій в програмному забезпеченні, відповідач двічі отримав суму у розмірі 61032,74 (відбулося роздвоєння операції), що підтверджується меморіальним ордером № 20495711-2 від 06 листопада 2017 року (а.с.14) та випискою по рахунку № 1643.

24.11.2017 Публічним акціонерним товариством "Креді ОСОБА_2" направлено повідомлення про помилковий переказ №12815/4159 (а.с.15), № 12815/4160 (а.с.16) до банку неналежного отримувача - АТ "ОСОБА_6 Аваль"; доказ направлення наявний в матеріалах справи (а.с.17).

Проте, помилково отримані кошти не були повернуті позивачу і перейшли в розпорядження саме відповідача.

12.01.2018, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, звернулася до відповідача із заявою на повернення надмірно сплачених нею грошових коштів у розмірі 90865,63 грн. (а.с. 42).

23.01.2018 відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 90865,63 грн. на рахунок з якого поступили грошові кошти, а саме, на транзитний рахунок позивача № 1643, зазначивши призначення платежу: повернення коштів згідно з листом від 12.01.18 ОСОБА_3 (а.с. 39).

24.01.2018, ПАТ "Креді ОСОБА_2", було повернуто зазначений вище платіж відповідачу (а.с. 40) із зазначенням про невірність номера рахунку ОСОБА_3

25.01.2018 відповідач повторно перерахував грошові кошти у розмірі 90865,63 грн. (а.с. 41) на рахунок ОСОБА_3 № 8572, який зазначений останньою в заяві від 12.01.2018.

Оскільки помилково отримані відповідачем грошові кошти не повернуто позивачу, ПАТ "Креді ОСОБА_2" звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача помилково перерахованих грошових коштів в сумі 111635, 88 грн.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкцією "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженою постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004р.

Пунктом 2.36 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004р. встановлено, що банк, який помилково переказав кошти, зобов'язаний негайно надіслати повідомлення неналежному отримувачу (безпосередньо або через банк, що обслуговує цього отримувача) про здійснення йому помилкового переказу та про потребу повернути зазначену суму протягом трьох робочих днів з дати надходження такого повідомлення. Форма повідомлення про помилковий переказ (далі в цій главі - повідомлення), яке надсилає банк неналежному отримувачу, наведена в додатку 20 до цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 35.1. ст. 35 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що неналежний отримувач зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми коштів банку-порушнику, за умови отримання повідомлення цього банку про здійснення помилкового переказу.

Пунктом 35.2. ст. 35 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що у разі своєчасного повідомлення банком-порушником неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу та порушення неналежним отримувачем строку, встановленого пунктом 35.1 цієї статті, неналежний отримувач має повернути суму переказу, а також сплатити банку-порушнику пеню в розмірі 0,1 відсотка цієї суми за кожний день починаючи від дати завершення помилкового переказу до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу.

Згідно п. 2.35. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженою постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004р., кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Банк, що обслуговує неналежного отримувача, не несе відповідальності за своєчасність подання ним розрахункового документа на повернення помилково зарахованих на його рахунок коштів.

Абзацом 2 пункту 32.3.1. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що одночасно банк-порушник зобов'язаний після виявлення помилки негайно повідомити неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу і про необхідність ініціювання ним переказу еквівалентної суми коштів цьому банку протягом трьох робочих днів від дати надходження такого повідомлення. Форма повідомлення банку про здійснення помилкового переказу встановлюється Національним банком України.

Згідно приписів Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", позивач 24.11.2017 року направив повідомлення про помилковий переказ №12815/4159 (а.с.15), № 12815/4160 (а.с.16) до банку неналежного отримувача - АТ "ОСОБА_6 Аваль"; доказ направлення наявний в матеріалах справи (а.с.17). Проте, помилково отримані відповідачем кошти в сумі 111635,88 грн так і не повернуті позивачу.

Згідно приписів ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків; банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

З огляду на вищевикладене, банк, як будь-яка інша юридична особа має власні грошові кошти, які знаходяться на рахунках.

Режими та різновиди рахунків регламентовані Планом бухгалтерського обліку банків України" та Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку, затверджених Постановою Правління НБУ від 11.09.2017 № 89.

Згідно із п.8 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку, транзитні рахунки - рахунки, що використовують для обліку платежів на час до перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України з питань бухгалтерського обліку або договорами.

У відповідності до п. 491 Плану бухгалтерського обліку, призначенням транзитного рахунку за операціями, здійсненими з використанням платіжних карток є облік коштів за операціями, здійсненими з використанням платіжних карток, у тому числі під час розрахунків за товари і послуги. За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань за здійснені розрахунки з використанням платіжних карток. За кредитом рахунку проводяться суми надходжень за здійснені розрахунки з використанням платіжних карток згідно з інформацією, що надається процесинговим центром, інші операції з використанням платіжних карток (номер таких рахунків є 2924, в той час як згідно із п. 440 Плану кошти на вимогу фізичних осіб для здійснення операцій з використанням платіжних карток (карткові рахунки) знаходяться на рахунку з номером 2625).

Вищевикладене спростовує заперечення відповідача щодо неможливості перерахування позивачем власних коштів.

Факт подвійного списання коштів з транзитного рахунку позивача №1643, а не рахунку клієнта ОСОБА_3, підтверджується випискою з транзитного рахунку (а.с. 12), отже отримані відповідачем кошти є виключно грошовими коштами Позивача, а не клієнта.

Згідно абзацу 1 п. 1.9. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках.

Кредитні відносини регулюються статтями 1054-1056 Цивільного кодексу України з яких чітко вбачається, необхідність укладення окремого договору в письмовій формі з додержанням вимог Закону України "Про споживче кредитування", якщо позичальником є фізична особа.

При цьому кредитні кошти зараховуються на окремий рахунок згідно Плану бухгалтерського обліку, а саме, 22-3 в залежності від строку кредиту (п. 236 ).

З огляду на вищевикладене, твердження відповідача що у випадку недостатності кількості коштів на рахунку ОСОБА_3 такі кошти могли бути передані їй в якості кредиту відповідно до договору банківського рахунку є безпідставним та необгрунтованим.

У відповідності до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується отримання відповідачем помилково перерахованих коштів в сумі 111635,88 грн

Належність зазначених вище коштів саме позивачу підтверджується випискою з транзитного рахунку (а.с.12) і доданими відповідачем до заяви про залучення третіх осіб платіжними дорученнями (а.с. 35-38), в яких чітко зазначений транзитний рахунок позивача № 1643. Саме на цей рахунок 23.01.2018 відповідачем здійснювалося повернення коштів в розмірі 90865,63 грн. із зазначенням платежу: "повернення коштів згідно з листом від 12.01.2018 ОСОБА_3П.", які були повернуті банком 24 січня 2018 року, оскільки зазначений відповідачем рахунок не належить ОСОБА_3

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2018 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2018 у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 275, 276, 281, 282, 283, 284, 285 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю» - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2018 у справі № 909/491/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

ОСОБА_7 ОСОБА_4

Судді: О.І.Матущак

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 06.12.2018