ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА
"27" листопада 2018 р. Справа № 924/764/18

за позовом заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства освіти і науки України

до 1. Державного навчального закладу "Ярмолинецький навчальний заклад "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Агро Енерджі"

про визнання недійсним договору та зобов"язання звільнити земельну ділянку

Суддя Смаровоз М.В.

Представники учасників процесу:

прокуратури: Максимчук М.В.;

відповідача 1: Тарадуда В.Г. за довіреністю від 28.09.2018р.;

інших учасників процесу: не з`явились.

У засіданні 27.11.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства освіти і науки України звернувся до суду із позовом, в якому просив суд: визнати недійсним договір від 05.04.2018р., укладений між Державним навчальним закладом "Ярмолинецький навчальний заклад "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти" та товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Агро Енерджі"; зобов"язати товариство з обмеженою відповідальністю "Титан Агро Енерджі" звільнити земельну ділянку площею 150 га, що розташована за межами населеного пункту на території Говорівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, яку товариство займає на підставі договору від 05.04.2018р.

У підготовчому засіданні 27.11.2018р. представник відповідача 1 просить суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження у справі у зв"язку із відсутністю предмету спору.

Прокурор у своїй заяві, поданій 26.11.2018р. проти задоволення клопотання відповідача 1 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України не заперечує посилаючись на те, що вказане клопотання мотивовано тим, що між відповідачами 11.10.2018р. досягнуто взаємної згоди щодо розірвання оспорюваного договору, на підтвердження чого було підписано відповідну додаткову угоду. Зазначена додаткова угода підписана сторонами, скріплена печатками сторін. Також, у підготовчому судовому засіданні у вказаній справі представником відповідача 1 повідомлено, що земельна ділянка, яка перебуває у постійному користуванні навчального закладу на цей час ТОВ «Титан Агро Енерджі» звільнена. Крім того, представники відповідачів не заперечували, щодо факту використання (зайняття) на час дії та на підставі оспорюваного договору відповідачем 2 земельної ділянки відповідача 1 площею 150 га.

При цьому, як зазначив прокурор, з огляду на наведене, враховуючи що 23.12.2015р. Судовою палатою у господарських справах Верховного Суду України прийнято постанову за наслідками розгляду справи № 3-1143ге 15 (918/144/15). Обставини даної справи стосувались спору про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, який в процесі судового розгляду був розірваний угодою сторін з поверненням об`єкту оренди.

Також, як вказує прокурор, Верховний Суд, пославшись на приписи частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 207 Господарського кодексу України, зазначив, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до статті 216 ЦК, оскільки використання майна - «річ» безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично неможливо. Тому, визнаючи договір оренди недійсним, необхідно серед іншого встановити обставини, пов`язані з виконанням договору, та визначити момент, з якого вважаються припиненими зобов`язання за цим договором. Оскільки договір сторони розірвали, а майно повернули, то зобов`язання за спірним договором є припиненими. Отже визнання договору оренди недійсним є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування.

Крім того, як стверджує прокурор, подібна за спрямованістю позиція висловлювалась Верховним Судом у постанові від 19.08.2014р. у справі №3-38гс14 (5011-31/17917-2012), предметом розгляду в якій був спір про визнання недійсним з моменту укладення договору лізингу.

За наслідками розгляду справи №3-195гс15 (910/24029/13), Верховний Суд у складі Судових палат у господарських та у цивільних справах 01.07.2015р. прийняв постанову, в якій навів позицію щодо розуміння змісту частини третьої статті 207 ГК, зазначивши, що відповідно до цієї норми господарське зобов`язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення. Якщо ж за змістом зобов`язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов`язання визнається недійсним з моменту його виникнення і припиняється на майбутнє, а не з моменту укладення.

Також, у цій постанові зроблено висновок, що фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним і припинятися лише на майбутнє, а не з моменту укладення. Спірний договір розірвано угодою сторін, тому визнавати його на майбутнє немає підстав.

Як встановлено судом, 11.10.2018р. між державним навчальним закладом "Ярмолинецький навчальний заклад "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти" (навчальний заклад) та товариством з обмеженою відповідальністю "Титан Агро Енерджі" було укладено додаткову угоду № 2 про наступне:

"1. Сторони дійшли згоди розірвати угоду від 05.04.2018р. та додаткову угоду від 04.05.2018р. укладені між навчальним закладом та замовником.

2. З моменту набрання чинності цією Угодую зобов`язання сторін, що виникли з договору, припиняються, і сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками, що виникли за договором.

3. Сторони підтверджують, що усі взаєморозрахунки передбаченні договором в тому числі: платежі в повному обсязі сплачені.

4. Сторони дійшли згоди, що на момент підписання цієї угоди як замовником, так і виконавцем були виконанні всі зобов`язання, передбачені договором, і жодна зі сторін не має будь-яких майнових чи інших претензій одна до одної.

5. Ця угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами, скріплення її печатками сторін. Ця угода складена при повному розумінні сторонами її умов термінології українською мовою у трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу."

Дана угода скріплена підписами та печатками обох сторін.

Як вбачається із довідки № 773, виданої 26.10.2018р. директором державного навчального закладу "Ярмолинецький навчальний заклад "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти" відповідно до договору, укладеного між ДНЗ «Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти» і ТОВ «Титан Агро Енержі» б/н від 05.04.2018р. та додаткової угоди №1 від 04.05.2018р., згідно акту виконаних робіт від 28.09.2018р. сільськогосподарський виробник розрахувався в повному обсязі шляхом перерахування коштів в сумі 250000 грн. на поточний рахунок навчального закладу 10.10.2018р.

Також, як зазначено у довідці відповідно до додаткової угоди №2 від 11.10.2018р. сторони дійшли згоди розірвати угоду від 05.04.2018р., додаткову угоду №1 від 04.05.2018р. На даний час товаровиробник звільнив земельну ділянку загальною площею 150га. Сторони взаємних претензій не мають.

Крім того, у своїй заяві прокурор просить повернути прокуратурі Хмельницької області судовий збір у розмірі 3524 грн., сплачений за подання позовної заяви, у разі закриття провадження у справі. Дана заява підлягає задоволенню у зв`язку з закриттям провадження у справі.

Повний текст ухвали (враховуючи зміст положень ст.233 ГПК України, а також перебування судді у відрядженні 28-30 листопада 2018р.) складено 04.12.2018р.

Керуючись ст.ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, п.5 ч.1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Повернути прокуратурі Хмельницької області (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, , р/р 2814, Банк Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) з Державного бюджету України 3524 грн. сплаченого судового збору, перерахованого згідно з платіжним дорученням № 1498 від 06.08.2018р. та платіжним дорученням № 1497 від 06.08.2018р.

Ухвала набирає законної сили 27.11.2018р. та може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Повний текст ухвали складено 04.12.2018р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 6 прим. (всім рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - позивачу (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10); 3 - відповідачу 1 (32100, смт. Ярмолинці, Хмельницька обл., вул. Пушкіна, 2); 4 - відповідачу 2 (29000, м. Хмельницький, вул. Панаса Мирного,18, кв. 74); 5 - Городоцькій місцевій прокуратурі (32000, м. Городок, вул. Грушевського, 80); 6 - прокуратурі Хмельницької області.