РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2018Справа № 910/16397/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго»
до 1. Державного підприємства «Держекоінвест» 2. Міністерства екології та природних ресурсів України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Державна казначейська служба України в місті Києві
за участю Заступника прокурора міста Києва
простягнення коштів

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників процесу:

від позивача Степаненко О.М. - представник
від відповідача-1 не з'явились
від відповідача-2 Іванюк Н.В. - представник
від третьої особи не з'явились
від прокуратури Греськів І.І. - прокурор відділу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Держекоінвест» та Міністерства екології та природних ресурсів України про стягнення солідарно з відповідачів 56331410,90 грн внаслідок неналежного виконання зобов'язань згідно з договором про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013.

Позов мотивовано тим, що ДП «Держекоінвест» свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманих робіт повністю не виконало, та існує заборгованість в розмірі 56331410,90 грн, яку відповідачі, на думку позивача, мають сплатити солідарно, оскільки Міністерство є органом управління ДП «Держекоінвест» та є розпорядником бюджетних коштів за бюджетною програмою по КПКВК 6351020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 скасовано частково, позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ДП «Держекоінвест» на користь ТОВ «Інтертехенерго» 53514840,36 грн заборгованості, 69426,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви; в іншій частині рішення залишено без змін; стягнуто з ДП «Держекоінвест» на користь ТОВ «Інтертехенерго» 34713,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.03.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у справі №910/16397/15 скасовано частково та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства «Держекоінвест» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» (01033, м. Київ вул. Саксаганського, 44 Е; код ЄДРПОУ 361430 (п'ятдесят три мільйони п'ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот сорок) грн. 36 коп. заборгованості, 69426 (шістдесят дев'ять тисяч чотириста двадцять шість) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. В іншій частині рішення залишити без змін.». Також присуджено до стягнення з Державного підприємства «Держекоінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» 34713,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 11.04.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у справі №910/16397/15 скасовано в частині задоволених позовних вимог до Державного підприємства «Держекоінвест», а справу у цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В частині відмови у задоволенні позову до Міністерства екології та природних ресурсів України постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у справі №910/16397/15 залишено без змін.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у справі №910/16397/15, Верховний Суд вказав, що для правильного вирішення спору у цій справі, господарському суду як першої, так й апеляційної інстанцій, під час вирішення клопотання відповідача-1 про припинення провадження у справі необхідно було з'ясувати підстави відмови у позові у справі №910/9035/15, які наведені у постанові суду апеляційної інстанцій від 11.11.2014, та чи мають вони значення для правильного вирішення цього спору з урахуванням вимог ст. 35 ГПК України.

Верховний Суд вказав також, що при новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, дати належну правову оцінку всім зібраним у справі доказам в їх сукупності, звернути увагу на підстави поданого позову та заперечення на нього, дослідити підстави відмови у позові у справі №910/9035/15, які наведені у постанові суду апеляційної інстанцій від 11.11.2014, та чи мають вони значення для правильного вирішення цього спору, та в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону вирішити спір.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 суддею Смирновою Ю.М. справу №910/16397/15 прийнято до свого провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 27.08.2018.

23.08.2018 від позивача надійшли письмові пояснення по справі з урахуванням постанови Верховного Суду від 11.04.2018, в яких позивач заявлені ним вимоги підтримує в повному обсязі.

23.08.2018 від Прокуратури міста Києва надійшли письмові пояснення по справі, в яких прокурор просить суд у задоволенні позову відмовити повністю та зазначає, зокрема, що Державною фінансовою інспекцією України проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ДП «Держекоінвест» за ІІ-ІV квартал 2013 року та завершений звітний період 2014 року, в ході якої встановлено, що з боку ТОВ «Інтертехенерго» допущено неповне та неякісне виконання підрядних робіт та установлено факти завищення обсягів та вартості робіт за договором від 27.06.2013 №3003/06. Крім того, прокуратура вказує, що судові рішення у справі №910/1459/16 є підставою для перегляду судових рішень у справі №910/9035/14 за нововиявленими обставинами, а не враховуватися як підстави позовних вимог у даній справі, спір у якій є аналогічним зі справою №910/9035/14.

23.08.2018 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшов відзив, в якому Мінприроди проти задоволення позову заперечує та зазначає, що позивачем в порушення п.п. 7.2.1, 7.2.3, 7.3.1, 7.3.2, 7.3.3, 8.1.1, 8.1.2, 8.1.11, 8.1.14, 8.1.15 Договору №3003/06 від 27.06.2013 підрядні роботи з теплосанації 23 об'єктів соціальної інфраструктури, до яких безпосередньо входять дитячі садочки, школи та заклади охорони здоров'я, проведено неякісно та не в повному обсязі, що свідчить про безпідставність вимоги про стягнення коштів в цілому. При цьому, Мінприроди посилається на ту обставину, що в 2013-2014 роках на адресу міністерства від заявників проектів (балансоутримувачів) надійшли числені скарги щодо якості виконаних робіт. Крім того, Мінприроди посилається на результати перевірки Державної фінансової інспекцієюї України фінансово-господарської діяльності ДП «Держекоінвест» та експертне дослідження від 25.02.2014.

Також 23.08.2018 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач-2 зазначає, що спір у справі №910/16397/15 вже розглядався, оскільки предмет розгляду даної справи аналогічний за змістом зі справою №910/9035/15, а саме - стягнення з ДП «Держекоінвест» суми коштів у розмірі 56331410,90 грн за договором №3003/06 від 27.06.2013 та підстави в обох справах ідентичні - неналежне, на думку позивача, виконання державним підприємством умов укладеного договору в частині несвоєчасної оплати за начебто виконані підрядні роботи. За таких обставин, відповідач-2 вказує на наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач проти вказаного клопотання заперечив, з підстав, наведених у поданих суду 14.09.2018 запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі, а також поданих 26.09.2018 додаткових поясненнях до заперечень на клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як встановлено судом, на розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/9035/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» до Державного підприємства «Держекоінвест» про стягнення 56331410,90 грн за неналежне виконання умов договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2014 у справі №910/9035/14 позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Державного підприємства «Держекоінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» заборгованість у розмірі 56331410,90 грн. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2014 у справі №910/9035/14, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015, рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2014 скасовано повністю та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Верховного Суду України від 09.07.2015 відмовлено ТОВ «Інтертехенерго» у допуску справи №910/9035/14 до провадження Верховного Суду України.

На думку Міністерства, позов, який розглядається Господарським судом міста Києва у справі №910/16397/15, та спір, який уже було вирішено між позивачем та відповідачем-1, мають однакові предмет та підстави.

Суд відзначає, що закриття провадження у справі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, вирішило спір, тотожний до спору, що розглядається, тобто коли одночасно тотожні всі елементи: сторони, предмет і підстави позову. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає праву звернутися до суду з новим позовом і не дає суду підстави закривати провадження у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Виконуючи в ході нового розгляду справи вказівки Верховного Суду, судом проаналізовано підстави відмови у позові у справі №910/9035/14.

Так, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у справі 910/9035/14 Київський апеляційний господарський суд послався на те, що зі змісту спірного договору, а саме пунктів 3.3., 3.8., 3.10., будь-які виплати за цим Договором здійснюються з урахуванням бюджетних призначень та після отримання ДП «Держекоінвест» відповідних бюджетних коштів; крім того, пунктом 1.3. договору передбачено, що у разі відсутності коштів на оплату виконаних робіт початок фінансування і остаточні розрахунки можуть бути перенесені. Суд у справі №910/9035/14 дійшов висновку, що при укладенні Договору сторони передбачили та погодили можливість зміни прав та обов'язків сторін за Договором у частині порядку оплати як початкових, так і кінцевих робіт, оскільки розуміли, що ДП «Держекоінвест» є підприємством, заснованим на державній формі власності, яке фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, зміну прав та обов'язків сторін за Договором у частині порядку оплати робіт сторони обумовили настанням певної обставини, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальною обставиною), - наявністю бюджетного фінансування. Втім, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що у них відсутні будь-які докази на підтвердження отримання відповідачем необхідних коштів з Державного бюджету України на оплату робіт за Договором. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно було застосовано до спірних правовідносин відповідні норми Цивільного кодексу України та безпідставно не враховано умови Договору, погоджені сторонами, щодо здійснення розрахунків за роботи лише за умови наявності у відповідача належного бюджетного фінансування.

При цьому, у постановах апеляційної та касаційної інстанції у справі №910/9035/14 було лише зазначено, що згідно з листами балансоутримувачів з питань якісного, фактичного та належного виконання позивачем робіт з капітального ремонту об'єктів соціальної сфери у АР Крим роботи по зазначеному договору або взагалі не виконувались, або були виконані не в повному обсязі. Проте, Київським апеляційним господарським судом та Вищим господарським судом України не конкретизовано, які саме недоліки наявні у виконаних за договором №3003/06 від 27.06.2013 роботах та не зазначено документи, які підтверджують неякісне виконання певних робіт.

Тобто фактично підставою для відмови у задоволенні позову у справі №910/9035/14 став факт відсутності бюджетного фінансування, а обставини щодо обсягу та якості виконаних робіт не були предметом дослідження вказаної справи.

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі №910/1459/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016, визнано недійсним п. 1.3 договору про закупівлю № 3003/06 від 27.06.2013 в частині речення «у разі відсутності коштів на оплату виконаних етапів (роботи), початок фінансування і остаточні розрахунки можуть бути перенесені», п. 3.3 договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 в частині словосполучення «у разі належного бюджетного фінансування…» та «… з моменту надходження таких коштів на реєстраційний рахунок замовника», абзац 2 п.3.8 договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 в частині словосполучення «… з урахуванням бюджетних призначень…» та п. 3.10 договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013.

26.09.2018 в ході нового розгляду справи позивачем були подані пояснення по справі, а також додаткові пояснення до заперечень на клопотання про закриття провадження у справі, в яких позивач, посилаючись на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі №910/1459/16, фактично змінює підстави позову.

До аналогічних висновків щодо того, що подані позивачем пояснення з урахуванням результатів розгляду справи №910/1459/16, є зміною підстав позову дійшов Верховний Суд, переглядаючи дану справу (№910/16397/15) в касаційному порядку.

При цьому, у поясненнях, поданих 26.09.2018, позивач зазначає, що у випадку, якщо на думку суду, взяття до уваги в рамках даної справи рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі №910/1059/16 є зміною підстав позову, позивач просить суд розглядати дані пояснення як заяву про зміну підстав позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Частиною 4 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що уразі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Враховуючи, що судове рішення, яким визнано недійсними окремі пункти договору, що стосуються порядку оплати виконаних робіт, було прийнято після винесення судом рішення у даній справі (за результатами розгляду справи у першій інстанції), суд дійшов висновку, що в даному випадку мала місце зміна фактичних обставин справи, а тому у зв'язку з необхідністю захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, пояснення позивача, подані в ході нового розгляду справи, розцінюються судом як заява про зміну підстав позову.

Таким чином, враховуючи, що в ході нового розгляду справи позивачем змінено підстави позовних вимог, та подана позивачем заява відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, станом на момент розгляду справи, підстави позову у справі №910/910/9035/14 та у справі №910/16397/15 є різними, у зв'язку з чим у підготовчому засіданні 04.10.2018 судом відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства екології та природних ресурсів України про закриття провадження у справі.

27.08.2018 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшло клопотання, в якому Мінприроди просило суд призначити у даній справі судову будівельно-технічну експертизу об'єктів соціальної сфери, визначених в Договорі про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013, укладеному між ТОВ «Інтертехенерго» та ДП «Держекоінвест»; доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи Міністерство просило поставити такі питання: чи відповідають роботи, виконані ТОВ «Інтертехенерго» по договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 вимогам Договору, проектної документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва; чи відповідають матеріали, використані ТОВ «Інтертехенерго» для виконання робіт по договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 вимогам Договору, проектної документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва; якщо роботи чи матеріали, використані ТОВ «Інтертехенерго» для виконання робіт по договору №3003/06 від 27.06.2013 не відповідають вимогам Договору, проектної документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва, то в чому саме полягають невідповідності; чи мало місце завищення вартості проведених підрядних робіт за договором про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 та в яких обсягах.

Також 27.08.2018 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшло клопотання, в якому Мінприроди просить призначити у даній справі судову економічну експертизу об'єктів соціальної сфери, визначених в Договорі про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 для встановлення реальної вартості матеріалів, використаних під час виконання підрядних робіт та вартості окремих видів робіт.

В клопотанні про призначення судової економічної експертизи Міністерство екології та природних ресурсів України наводить наступний перелік питань, які необхідно поставити експерту: чи відповідають роботи, виконані ТОВ «Інтертехенерго» по договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 вимогам Договору, проектної документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва; чи відповідають матеріали, використані ТОВ «Інтертехенерго» для виконання робіт по договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 вимогам Договору, проектної документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва; якщо роботи чи матеріали, використані ТОВ «Інтертехенерго» для виконання робіт по договору №3003/06 від 27.06.2013 не відповідають вимогам Договору, проектної документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва, то в чому саме полягають невідповідності; чи мало місце завищення вартості проведених підрядних робіт за договором про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 та в яких обсягах; чи підтверджуються документально висновки аудиторської перевірки, проведеної Державною аудиторською службою України, які зафіксовані в акті від 22.08.2014 щодо завищення вартості виконаних робіт за договором №3003/06 від 27.06.2013 з урахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи; яка реальна ринкова вартість матеріалів, які використані при виконанні підрядних робіт за договором №3003/06 від 27.06.2013; чи мало місце завищення вартості матеріалів, які використані при виконанні підрядних робіт за договором №3003/06 від 27.06.2013; чи мало місце та чи підтверджується документально необґрунтоване списання будівельних матеріалів на завищений обсяг і вартість виконаних ТОВ «Інтертехенерго» підрядних робіт за договором №3003/06 від 27.06.2013; чи допущено з боку ТОВ «Інтертехенерго» та чи підтверджується документально нецільове використання ТОВ «Інтертехенерго» коштів за договором №3003/06 від 27.06.2013 та у якому розмірі; підстави коригування актів виконаних робіт.

В свою чергу, від позивача 14.09.2018, надійшли письмові заперечення на клопотання про призначення експертизи у справі №910/16397/15.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Як відзначив Вищий господарський суд України в Інформаційному листі від 27.11.2006 № 01-8/2651 «Про деякі питання призначення судових експертиз», судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання, для з'ясування яких відповідач-2 просить призначити судові експертизи у справі, безпосередньо пов'язані з необхідністю досліджень відповідності будівельних об'єктів певній нормі, правилу, регламенту.

Із п. 1.2 Договору та Календарного плану виконання та фінансування робіт (Додаток №1 до Договору), випливає, що всі роботи, оплата за виконання яких є предметом спору у даній справі, виконувались на об'єктах соціальної сфери, які розташовані на території Автономної Республіки Крим, яка наразі є тимчасово окупованою територією.

Так, за змістом ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у даній справі вже призначалася судова будівельно-технічна (оціночно-будівельна) експертиза документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта були поставлені питання: 1) чи відповідають роботи, виконані ТОВ «Інтертехенерго» та матеріали, використані ТОВ «Інтертехенерго» для виконання робіт по договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 вимогам договору, проектній документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва; 2) якщо роботи чи матеріали використані ТОВ «Інтертехенерго» для виконання робіт по договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 не відповідають вимогам договору, проектної документації, державним будівельним нормам (ДБН) та іншим стандартам з питань будівництва, то в чому саме полягають невідповідності; 3) чи мало місце завищення вартості проведених підрядних робіт та використаних матеріалів за договором про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 та в яких обсягах; 4) яка ринкова вартість виконаних робіт та використаних матеріалів при виконанні підрядних робіт за договором №3003/06 від 27.06.2013, станом на 2014 рік.

Перелік питань, поставлений судом експерту в ухвалі від 22.06.2017, включає і ті питання, які відображені у клопотанні відповідача-2, заявлені в ході нового розгляду справи.

Однак, як свідчать матеріали справи, дана ухвала суду була залишена без виконання, у зв'язку з тим, що для вирішення поставлених перед експертизою питань необхідною умовою є проведення обстеження об'єктів дослідження безпосередньо за місцем їх розташування. У листі №11394-17 від 20.07.2017 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз вказав, що у зв'язку з окупацією АР Крим проведення таких обстежень на даний час є неможливим, а відповідно неможливим є і виконання призначеної експертизи.

З наведеного слідує, що навіть у разі призначення у даній справі судової експертизи, відповідна ухвала суду матиме лише формальний характер, а фактичне її виконання, з огляду на місце розташування об'єктів дослідження, наразі буде неможливим.

Інша частина питань, поставлених відповідачем-2 у клопотанні про призначення судової економічної експертизи щодо правильності висновків аудиторської перевірки, проведеної Державною аудиторською службою України, з'ясування в межах даної справи в площині господарських правовідносин позивача з відповідачами не потребує.

17.09.2018 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив Міністерства екології та природних ресурсів України.

18.09.2018 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшли клопотання про виклик свідків в судове засідання, в яких міністерство просить суд викликати в судове засідання у якості свідків начальника відділу інспектування в аграрній галузі, екології та природокористування Державної аудиторської служби України Панаріна Сергія Вікторовича, громадянина ОСОБА_5, а також головних інспекторів Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві Хомінську Майю Іванівну та Діцула Станіслава Олеговича для надання ними показань.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Господарського процесуального кодексу України свідком може бути будь-яка дієздатна фізична особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи, а відповідно до ч. 1 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Частиною 2 ст. 87 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

За приписами ч. 1 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка, яка відповідно до ч. 4 вказаної статті має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Отже, з наведених положень законодавства слідує, що у процесуальному статусі свідка особа може бути викликана до суду за умов подання нею у строк, встановлений для подання доказів, заяви свідка та якщо обставини, викладені у відповідній заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

В свою чергу, оскільки від осіб, яких Міністерство просить викликати у судове засідання як свідків, заяв свідків в порядку ст. 88 Господарського процесуального кодексу України не надходило, у задоволенні клопотань відповідача-2 про виклик свідків судом відмовлено.

Також 18.09.2018 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшло клопотання про повернення позовної заяви, мотивоване тим, що в порушення вимог п. 6 ч. 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви не долучено докази вжиття заходів досудового врегулювання даного спору.

Проте, наведені відповідачем-2 обставини не можуть бути підставами для повернення позовної заяви після відкриття провадження у справі, а тому у задоволенні даного клопотання судом відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 було продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/16397/15 на 30 днів.

30.10.2018 від Міністерства екології та природних ресурсів України для долучення до матеріалів справи були надані, зокрема, такі документи: копія скарги Яркополенської загальноосвітньої школи від 08.10.2014 №244, копія скарги Луганського навчально-виховного комплексу Луганської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим, копія скарги Міського клінічного пологового будинку №2, копія план-графіку виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/16397/15 та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.11.2018.

У судовому засіданні 12.11.2018 оголошувалась перерва до 20.11.2018.

16.11.2018 від позивача надійшли пояснення щодо факту підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт у справі №910/16397/15.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позов підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача-2 та прокуратури у судове засідання з'явилися, проти задоволення позову заперечили з підстав, наведених вище.

Відповідач - Державне підприємство «Держекоінвест» під час нового розгляду справи представників в судове засідання не направив, заяв по суті справи не надав, своїм правом не скористався. Жодних заперечень проти заявлених позивачем вимог не навів.

Оскільки відповідача-1 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 23.11.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» (підрядник) та Державним підприємством «Держекоінвест» (замовник) укладено договір про закупівлю №3003/06 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.2 Договору підрядник зобов'язується на власний ризик, своїми та залученими силами, засобами та закупленими матеріальними ресурсами виконати роботи з капітального ремонту об'єктів соціальної сфери АР Крим (теплосанація 23 об'єктів) (надалі - роботи), та здати закінчені роботи в порядку і строк, встановлений договором, а замовник зобов'язується прийняти закінчені роботи і оплатити їх.

Згідно з п. 2.1 Договору договірна тверда загальна ціна робіт (додаток № 2 до цього договору) становить 116357838,20 грн, у тому числі ПДВ 19392973,03 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору джерелом фінансування є кошти Державного бюджету України за КПКВК 6351020 «Державна підтримка заходів, спрямованих на зменшення обсягів викидів (збільшення абсорбції) парникових газів, у тому числі на утеплення приміщень закладів соціального забезпечення, розвиток міжнародного співробітництва з питань зміни клімату», КЕКВ 3210.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що з моменту початку дії цього договору, визначеного пунктом 12.1. договору, замовник перераховує підряднику попередню оплату не більше 30% від річного обсягу робіт (закривається актами приймання будівельних робіт за формою КБ-2в), у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2006 № 1404 «Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», яка має бути погашена до 27.08.2013. Замовник здійснює перерахування коштів попередньої оплати підряднику на підставі наданого підрядником рахунку-фактури.

Відповідно до п. 3.3. Договору у разі належного бюджетного фінансування замовник здійснює попередню оплату в сумі не більше 34907351,46 грн, в тому числі ПДВ на суму 5817891,91 грн на розрахунковий рахунок підрядника протягом 5-ти банківських днів з моменту надходження таких коштів на реєстраційний рахунок замовника.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що виконання підрядником робіт оформлюється актами приймання виконаних будівельних робіт (складеними за формою № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт») та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (складеними за формою № КБ-3). Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 складаються окремо за кожним об'єктом згідно з переліком об'єктів, визначеному у додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 3.8 Договору оплата проводиться за фактично і якісно виконані роботи, які відображені в підписаних сторонами актах приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в. Роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, які не відповідають установленим вимогам, замовником не оплачуються. Підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3. Оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом 10-ти робочих днів, з урахуванням бюджетних призначень, з моменту підписання сторонами зазначених документів.

Згідно з п. 3.9 Договору щомісячна оплата робіт здійснюється після закриття підрядником 30% попередньої оплати на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 та акта приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в протягом 10-ти банківських днів з дати підписання вказаного акта приймання будівельних робіт та довідки. Проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більш як 95% їх загальної вартості за договірною ціною. Щомісячне утримання замовником 5% вартості виконаних робіт здійснюється замовником після прийняття робіт по кожному об'єкту, для формування гарантійного фонду.

У п. 3.10 Договору сторони погодили, що всі виплати за цим договором здійснюються після отримання ДП «Держекоінвест» відповідних бюджетних коштів.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що у разі відсутності коштів на оплату виконаних робіт початок фінансування і остаточні розрахунки можуть бути перенесені.

Проте, в подальшому рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі №910/1606/14 визнано недійсним п. 1.3 договору про закупівлю № 3003/06 від 27.06.2013 в частині речення «у разі відсутності коштів на оплату виконаних етапів (роботи), початок фінансування і остаточні розрахунки можуть бути перенесені», п. 3.3 договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013 в частині словосполучення «у разі належного бюджетного фінансування…» та «… з моменту надходження таких коштів на реєстраційний рахунок замовника», абзац 2 п. 3.8 договору про закупівлю № 3003/06 від 27.06.2013 в частині словосполучення «… з урахуванням бюджетних призначень…» та п. 3.10 договору про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013.

Згідно з п. 12.1 Договору останній набуває чинності з дати підписання його сторонами і надання підрядником забезпечення виконання зобов'язань та діє до 30.09.2013, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Додатковою угодою № 1 від 26.08.2013 внесено зміни до Договору, відповідно до яких сторони погодили продовжити термін виконання робіт до 01.09.2014 та термін дії договору до 01.10.2014.

30.12.2013 відповідач на виконання умов Договору перерахував на користь позивача попередню оплату у розмірі 34907351,46 грн, що підтверджується банківською випискою з особового рахунку позивача від 30.04.2014.

За правовою природою укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» та Державним підприємством «Держекоінвест» Договір №3003/06 від 27.06.2013 є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що ним на виконання умов Договору було виконано та передано, а відповідачем-1 прийнято підрядні роботи на загальну суму 91238762,36 грн, з яких відповідачем було оплачено лише 34907351,46 грн, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення на його користь решти вартості робіт у розмірі 56331410,90 грн.

Як встановлено судом, в Договорі (п.п. 3.8, 3.9) сторони погодили, що виконання підрядником робіт оформлюється актами приймання виконаних будівельних робіт (складеними за формою № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт») та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (складеними за формою №КБ-3), які складаються окремо за кожним об'єктом згідно з переліком об'єктів, визначеному у додатку № 1 до договору. Щомісячна оплата робіт здійснюється на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 та акта приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в протягом 10-ти банківських днів з дати підписання вказаного акта приймання будівельних робіт та довідки.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано належним чином засвідчені копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 та актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за лютий 2014 року окремо по кожному об'єкту, визначеному в Додатку №1 до Договору.

З наведених документів вбачається, що за спірний період сторонами Договору було складено та підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 на загальну суму 91238762,36 грн.

Також в матеріалах справи наявні копії актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за лютий 2014 року, які підписані представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств, на загальну суму 91053219,24 грн.

Тобто, різниця між вартістю робіт, наведеною у довідках форми КБ-3, та актах форми КБ-2в, які підписані обома сторонами, становить 185543,12 грн.

Судом встановлено, що по об'єкту «Капітальний ремонт Євпаторійської загальноосвітньої школи І-ІІІ рівнів з українською мовою навчання №13, адреса: м.Євпаторія, вул. Ситнікова, 10. Зміна вікон, утеплення фасадів» позивачем надано для долучення до матеріалів справи довідку про вартість виконаних будівельних робіт на загальну суму 3186844,93 грн, а також два акти приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року: акт №1 та акт №2. Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 на суму 29319,00 грн підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Проте, наявний у справі акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року щодо вказаного об'єкта сторонами Договору не підписано (надана позивачем до справи копія акту не містить навіть загальної суми виконаних робіт).

Відтак, акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року щодо об'єкта Євпаторійська загальноосвітня школа І-ІІІ рівнів з українською мовою навчання №13, не може бути прийнято судом як доказ виконання вказаних в даному акті підрядних робіт.

Належних та допустимим доказів в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України виконання підрядником робіт на суму 185543,12 грн та підписання у зв'язку з цим сторонами акту виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в на таку суму (як того вимагає встановлений п. 3.9 Договору порядок оформлення виконаних робіт) позивачем не надано.

При цьому, як свідчать матеріали справи, на адресу ДП «Держекоінвест» від балансоутримувачів об'єктів соціальної інфраструктури, які знаходяться на території Автономної Республіки Крим та на яких виконувалися підрядні роботи на підставі Договору, надходили скарги щодо невиконання та неналежного виконання з боку позивача договору про закупівлю.

Так, за змістом актів приймання виконаних будівельних робіт № 1 (на суму 2718319,30 грн) та №2 (на суму 228911,18 грн) за лютий 2014 року по об'єкту «Капітальний ремонт Луганського навчально-виховного комплексу Луганської сільської ради Джанкойського району АР Крим, Джанкойський район, с. Луганське, пров. Шкілький, 2. Зміна вікон, утеплення фасадів», а також відповідної довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати, загальна вартість виконаних підрядником робіт по даному об'єкту склала 2947230,48 грн.

За змістом актів приймання виконаних будівельних робіт №1 (на суму 4612631,26 грн) та №2 (на суму 142850,48 грн) за лютий 2014 року по об'єкту «Капітальний ремонт Міського клінічного пологового будинку №2, м.Сімферополь, вул. 60 лет Октября, 30. Зміна вікон, утеплення фасадів», а також відповідної довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати, на вказаному об'єкті підрядником виконано роботи на загальну суму 4755481,74 грн.

За змістом актів приймання виконаних будівельних робіт №1 (на суму 2659690,46 грн) та №2 (на суму 107854,64 грн) за лютий 2014 року по об'єкту «Капітальний ремонт Яркополенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Яркополенської сільської ради Джанкойського району АК Крим, с. Ярке поле, вул. Мічурина, 27. Зміна вікон, утеплення фасадів», а також відповідної довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати, на вказаному об'єкті підрядником виконано роботи на загальну суму 2767545,10 грн.

Загальна вартість робіт по вказаним трьом об'єктам, за даними актів та довідок становить 10470257,32 грн.

В свою чергу, від керівництва Яркополенської загальноосвітньої школи, яка знаходиться за адресою: вул. Мичурина, 27, с. Яркое Поле, Джанкойського району Автономної Республіки Крим, на адресу відповідача-1 надійшла скарга про те, що в межах реалізації проекту цільових інвестицій з капітального ремонту приміщення школи, згідно умов укладеного договору, в період з 27.06.2013 по 01.10.2014 жодних робіт із заміни вікон та утеплення фасаду не проводилося.

Від Луганського навчально-виховного комплексу Луганської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим також на адресу відповідача-2 надійшов, за змістом якого в період з лютого по травень 2014 року роботи із заміни вікон та утеплення фасаду теж не проводились.

Окрім того, Міський клінічний пологовий будинок №2, який знаходиться за адресою: 95024, вул. Б.Хмельницького, 16 у м. Сімферопіль надіслав відповідачу-1 інформацію у вигляді таблиці про обсяги невиконаних робіт за договором, який є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Враховуючи наявність заперечень балансоутримувачів щодо обсягу робіт, які проводилися по об'єктах: Луганський навчально-виховний комплекс Луганської сільської ради Джанкойського району АР Крим, Міський клінічний пологовий будинок №2 та Яркополенська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Яркополенської сільської ради Джанкойського району АК Крим, суд не може прийняти акти приймання виконаних будівельних робіт по вказаних об'єктах як беззаперечний доказ факту виконання робіт на суму 10470257,32 грн.

Отже, в матеріалах справи наявні підписані замовником та підрядником акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (та відповідні довідки) на загальну суму 80582961,92 грн, щодо яких жодних зауважень ані замовником, ані балансоутримувачами відповідних об'єктів соціальної сфери заявлено не було.

Заперечуючи проти позову, відповідач-2 та прокуратура посилаються на ту обставину, що Державною фінансовою інспекцією України в 2014 році проводилася перевірка фінансово-господарської діяльності ДП «Держекоінвест» за ІІ-ІV квартал 2013 року та завершений звітний період 2014 року. Так, відповідач-1 та прокуратура зазначають, що відповідно до Акту ревізії від 22.08.2014 №07-23/106 вартість частини робіт, виконаних ТОВ «Інтертехенерго» є завищеною у розмірі понад 2 млн грн, а роботи на окремих об'єктах виконані не у повному обсязі.

Проте, суд відзначає, що зі змісту Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Держекоінвест» за ІІ-ІV квартал 2013 року та завершений звітний період 2014 року, станом на 01.07.2014 по бухгалтерському обліку підприємства рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Інтертехенерго» в загальній сумі 103734827,00 грн (по 4 договорах виконання робіт по 252 об'єктах соціальної сфери).

За результатами перевірки встановлено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 13 Господарського кодексу України, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п. 3.3.9 ДБН Д.1.1.-1-2000 ТОВ «Інтертехенерго» у 2013 році завищено вартість окремих видів ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 25978307,30 грн, які відкориговані шляхом зменшення обсягів окремих видів робіт, які були включені до актів КБ-2В за 2013 рік у завищених обсягах та відображені у актах КБ-2В за 2014 рік.

Поряд з цим, до справи позивачем у якості доказів виконаних робіт на користь відповідача-1 надано вже відкориговані акти, та саме виходячи із вартості робіт, вказаних у відкоригованих актах, позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості в рамках даної справи. Питання ж застосування санкцій за порушення позивачем правил ведення бухгалтерського обліку, встановлених в ході ревізії, знаходиться поза межами компетенції господарського суду.

Крім того, судом відхиляється посилання відповідача-2 на висновок експертного дослідження від 25.02.2014, оскільки відповідне дослідження не стосується об'єктів, на яких виконувалися роботи за договором про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013.

Так само судом не приймаються до уваги як такі, що не стосуються предмету спору, доводи відповідача-2 про наявність заперечень щодо обсягу та якості виконаних робіт за іншими договорами, укладеними між позивачем та відповідачем-1, оскільки предметом розгляду даної справи є виключно питання стягнення заборгованості за Договором про закупівлю №3003/06 від 27.06.2013.

Також позивачем відхиляється посилання Міністерства на наявність кримінальних проваджень №0000245 та №0000107. За приписами ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В свою чергу, як свідчать матеріали справи, названі кримінальні провадження знаходяться на стадії досудового розслідування, та процесуальних документів за результатами вирішення відповідних кримінальних справ (якими було б встановлено обставини, які мають преюдиціальне значення, в тому числі факти внесення до офіційних документів завідомо неправдивої інформації, як про те зазначає відповідач-2) до справи не надано.

Таким чином, з огляду на те, що за умовами Договору щомісячна оплата робіт здійснюється протягом 10-ти банківських днів з дати підписання актів приймання будівельних робіт форми КБ-2в та довідок за формою КБ-3, враховуючи, що в матеріалах справи наявні підписані замовником та підрядником акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (та відповідні довідки) на загальну суму 80582961,92 грн, щодо яких жодних зауважень ані замовником, ані балансоутримувачами відповідних об'єктів соціальної сфери заявлено не було, враховуючи сплачену відповідачем-1 суму попередньої оплати за Договором (34907351,46 грн), суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором у розмірі 45675610,46 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом враховано, що за змістом п. 3.11 Договору кінцеві розрахунки у тому числі 5% згідно з п. 3.9 за цим Договором здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Оскільки відповідач-1, як замовник будівництва, жодного заперечення щодо обсягів і якості виконаних позивачем робіт не навів, і безпосередньо з умов Договору обов'язку саме позивача здійснити реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації не випливає, суд дійшов висновку про відсутність підстав для утримання обумовлених п. 3.9 Договору 5% вартості виконаних робіт.

Водночас, зважаючи на те, що належних та допустимих доказів виконання робіт на суму 185543,12 грн позивачем не надано, а також враховуючи наявність заперечень щодо обсягу виконаних робіт по об'єктах: Луганський навчально-виховний комплекс Луганської сільської ради Джанкойського району АР Крим, Міський клінічний пологовий будинок №2 та Яркополенська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Яркополенської сільської ради Джанкойського району АК Крим (акти на суму 10470257,32 грн), у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача-1 решти заявленої до стягнення суми заборгованості - у розмірі 10655800,44 грн суд відмовляє.

Враховуючи викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» до Державного підприємства «Держекоінвест» підлягає частковому задоволенню, та з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 45675610,46 грн.

Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - часткового задоволення позову з наведених вище підстав, впливу не мають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги покладаються на позивача та відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються позивача та Прокуратуру міста Києва пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» до Державного підприємства «Держекоінвест» задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Держекоінвест» (03035, м.Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 35, ідентифікаційний код 36939719) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» (65104, Одеська обл., місто Одеса, проспект Маршала Жукова, будинок 103, ідентифікаційний код 36143297) заборгованість у розмірі 45675610 (сорок п'ять мільйонів шістсот сімдесят п'ять тисяч шістсот десять) грн 46 коп., судовий збір за подання позову у розмірі 59253 (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті п'ятдесят три) грн 26 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 29626 (двадцять дев'ять тисяч шістсот двадцять шість) грн 63 коп.

3. В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» до Державного підприємства «Держекоінвест» відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» (65104, Одеська обл., місто Одеса, проспект Маршала Жукова, будинок 103, ідентифікаційний код 36143297) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м.Київ, вулиця Предславинська, будинок 45/9, ідентифікаційний код 02910019) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 16592 (шістнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн 08 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 03.12.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова