СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" грудня 2018 р.           Справа №913/334/18

Суддя Хачатрян В.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача – Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ, (вх.№1300Л/1-40) на рішення Господарського суду Луганської області від 02.11.2018 року по справі №913/334/18,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м.Сєвєродонецьк, Луганська область,

про стягнення 67186296,40 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу природного газу №16-429-Н від 27.09.2016 року в розмірі 67186296,40 грн., з яких: 35630029,02 грн. сума пені, 8343633,66 грн. сума нарахованих 3% річних, 23212633,72 грн. сума інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору №16-429-Н від 27.09.2016 року в частині проведення своєчасного розрахунку за поставлений природний газ протягом жовтня 2016 року – березня 2017 року. У зв’язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов’язання на підставі ст.625 Цивільного кодексу України та п.7.2 договору позивачем нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеня.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 02.11.2018 року у справі №913/334/18 (суддя Драгнєвіч О.В., повний текст рішення складено 06.11.2018 року) позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пеню в сумі 10210982,41 грн., 3% річних в сумі 2259347,39 грн., втрати від інфляції в сумі 6630736,20 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 175327,83 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:

- скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 02.11.2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 25419046,61 грн., 3% річних в розмірі 6084286,27 грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 16581897,52 грн.;

- прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити;

- судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідача по справі.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При цьому ч.4 ст. 6 Закону «країни «Про судовий збір» визначає, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи характер вимог, а також вимоги діючого законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, слід відзначити, що судовий збір за подання вказаної апеляційної скарги у справі №913/334/18 підлягає сплаті в розмірі 925050,00 грн.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Крім того, слід відзначити, що Відділом організаційно-документального забезпечення роботи Господарського суду Луганської області складено акт №90 від 04.12.2018 року, в якому зазначено, що під час перевірки документів апеляційної скарги по справі №913/334/18, які надійшли від Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не виявилося одного додатку, а саме доказів сплати судового збору (оригіналу платіжного доручення).

Таким чином, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, без доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, що є підставою для залишення її без руху.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга позивача – Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», на рішення Господарського суду Луганської області від 02.11.2018 року по справі №913/334/18 підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись чч. 1, 2 ст. 174, ст. 234, п.2 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИЛА:

1.          Апеляційну скаргу позивача – Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», на рішення Господарського суду Луганської області від 02.11.2018 року по справі №913/334/18 залишити без руху.

2.          Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.          Повідомити апелянта, що заява і докази у підтвердження факту усунення недоліків повинні надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п’ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

4.          Роз’яснити заявнику, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.С. Хачатрян