ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4749/18
За позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 14 410,62 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Кожемятов К.М., довіреність №2189/01 від 16 травня 2018 року, фахівець першої категорії претензійно-позовної роботи юридичного відділу

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор" заборгованість у розмірі 14 410,62 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 12 053,63 грн.;

- 3 % річних у розмірі 569,93 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 1 787,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №258 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 15 жовтня 2013 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію. У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 21.12.2016 по 05.10.2018 у сумі 569,93 грн. та інфляційні збитки за період з січня 2017 року по квітень 2018 року.

10 грудня 2018 року до господарського суду від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" надійшли письмові пояснення щодо порядку обліку теплової енергії, поставленої відповідачу на протязі спірного періоду. Так, з 21.01.2018 відповідальна особа по будинку 19 за адресою вул. Січеславська (Кремлівська), де розташовано об'єкт відповідача, припинила надавати звітність, показання лічильника теплової енергії про споживання теплової енергії на будинок. Крім того, відповідно до акту - припису від 23.02.2017, представниками позивача зафіксовано не надання доступу представником житлового будинку 19 вул. Січеславська (Кремлівська) до лічильника теплової енергії будинку, що унеможливлює знаття даних роботи показників лічильника.

Нарахування відповідачу за період з 21.01.2017 по 28.02.2017 здійснено, враховуючи максимальне теплове навантаження Q-0,006 Гкал/годину, згідно умов договору № 458, фактичні дні роботи, температуру зовнішнього повітря у розрахунковий період.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду справи не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 25.10.2018, ухвалою про відкладення розгляду від 20.11.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 20 листопада 2018 року. Розгляд справи відкладався з 20.11.2018 на 11.12.2018.

У судовому засіданні 11 грудня 2018 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2013 року між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор" (споживач-покупець) укладений договір №258 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с. 11-15), відповідно до умов якого (п.1.1.) теплопостачальна організація - продавець бере на себе зобов'язання постачати споживачеві - покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач - покупець зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 14.10.2014 керуючись частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін (п.10.3. договору).

Теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року (п. 2.1. договору).

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом (п. 5.1 договору).

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації-продавця та споживача-покупця або за домовленістю сторін в іншому місці (п.5.2. договору).

Межа балансової належності (експлуатаційної відповідальності) сторін оформлюється у вигляді акта зі схемами теплових мереж, підписаного у двосторонньому порядку, який є невід'ємною частиною договору та не може бути змінено в односторонньому порядку (п.5.3 договору).

Відповідно до п. 5.8. договору у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень по опалюванню та гарячому водопостачанню з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Позивачем здійснено поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор" теплової енергії, про що складені акти здачі-прийняття робіт (послуг) (а.с. 24-28):

Акт №6392 від 30.11.2016 на суму 1 043,53 грн.;

Акт №7259 від 31.12.2016 на суму 1 594,28 грн.;

Акт №1157 від 31.01.2017 на суму 2 155,20 грн.;

Акт №2345 від 28.02.2017 на суму 5 006,40 грн.;

Акт №2936 від 31.03.2017 на суму 2 419,37 грн.

Наведені вище акти про постачання теплової енергії складені та підписані як позивачем так і відповідачем, окрім Акту №2936 від 31.03.2017 на суму 2 419,37 грн. Акт № 2345 від 28.02.2017 на суму 5 006,40 грн. містить заперечення відповідача щодо нарахованої суми.

Порядок проведення розрахунків за теплову енергію визначено розділом 6 договору.

Відповідно до п.6.1. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів шляхом 30 відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п'ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Остаточний розрахунок за фактичну спожиту теплову енергію здійснюється до 20 числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії. (п.п. 6.2.- 6.3. договору).

Відповідно до пункту 6.5 договору у споживачів-покупців, що не мають приладів комерційного обліку обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача-покупця у розрахунковому періоді. Розрахунки здійснюються згідно з п.6.3 договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор" не здійснило в повному обсязі розрахунки за спожиту теплову енергію за спірний період, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, що і є причиною спору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 12 053,63 грн. за період з листопада 2016 року по квітень 2018 року.

З огляду на умови договору строк оплати теплової енергії за спірний період, є таким, що настав:

- за Актом від 30.11.2016 на суму 1 043,53 грн. - 20.12.2016, прострочка виконання зобов'язання виникає з 21.12.2016;

- за Актом від 31.12.2016 на суму 1 594,28 грн. - 20.01.2017, прострочка виконання зобов'язання виникає з 21.01.2017;

- за Актом від 31.01.2017 на суму 2 155,20 грн. - 20.02.2017, прострочка виконання зобов'язання виникає з 21.02.2017;

- за Актом від 28.02.2017 на суму 5 006,40 грн. - 20.03.2017, прострочка виконання зобов'язання виникає з 21.03.2017;

- за Актом від 31.03.2017 на суму 2 419,37 грн. - 20.04.2017, прострочка виконання зобов'язання виникає з 21.04.2017.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем була сплачена сума 7 047,23 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 46-49):

№КТЦ00019682 від 08.11.2018 на суму 878,38 грн.,

№КТЦ00019685 від 08.11.2018 на суму 1 594,28 грн.,

№КТЦ00019689 від 08.11.2018 на суму 2 155,20 грн.,

№КТЦ00019690 від 08.11.2018 на суму 2 419,37 грн., у зв'язку з чим заборгованість, яка залишилась несплаченою складає 5 006,40 грн.

Доказів оплати спожитої теплової енергії в сумі 5 006,40 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 5 006,40 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за спірним договором частково сплачена у сумі 7047,23 грн. після звернення позивача з позовом до суду. Отже, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача три відсотки річних за період прострочки з 21.12.2016 по 05.10.2018 у сумі 569,93 грн. та інфляційні збитки за період з січня 2017 року по квітень 2018 року у сумі 1 787,06 грн.

Перевіркою правильності розрахунку 3% річних судом порушень вимог чинного законодавства не встановлено. У зв'язку з чим вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача суми втрат від інфляції.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97, втрати від інфляції складають 1 787,06 грн.

За викладеного з відповідача підлягає стягненню 7 363,39 грн., з яких 5 006,40 грн. - основний борг, 569,93 грн. - 3% річних, 1 787,06 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані зі сплатою судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор" про стягнення 14 410,62 грн. задовольнити частково.

Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор" на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" 7 047,23 грн. - закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ел-Кор" (50031, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 19/1, ідентифікаційний код 33264892) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд.1, ідентифікаційний код 00130850) заборгованість у розмірі 5 006 (п'ять тисяч шість) грн. 40 коп., 3% річних у розмірі 569 (п'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 93 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 787 (одна тисяча сімсот вісімдесят сім) грн. 06 коп. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.12.2018

Суддя Н.М.Євстигнеєва