ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/3344/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

без представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року (суддя Назаренко Н.Г., повний текст складено 19.10.2018 року) у справі №904/3344/18

за позовом Фізичної особи - підприємця Селезньової Зої Валентинівни, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 50 445,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Фізична особа-підприємець Селезньова Зоя Валентинівна звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" про стягнення заборгованості у розмірі 50 445,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 по справі №904/3344/18 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Селезньової Зої Валентинівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" про стягнення заборгованості у розмірі 50 445,00 грн. - задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" (49000, м. Дніпро, вул. якова Самарського, буд. 4, приміщення 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Селезньової Зої Валентинівни (04128, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 50 445,00 грн. (п'ятдесят тисяч чотириста сорок п'ять грн. 00 коп.) та 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) судового збору.

Рішення мотивовано тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання з оплати товару.

Короткі вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням господарського суду, до апеляційної інстанції звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року по справі №904/3344/18.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що:

Копія видаткової накладної № 31/05-18 від 31.05.2018р., що міститься в матеріалах справи, не містить обов'язкових реквізитів, а саме даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у прийманні товару. Директор ТОВ "ПАРТНЕР ДЕКОР" не підписував означену накладну та не ставив на неї печатки. Відбиток печатки не можливо розгледіти та через це підтвердити її приналежність саме Відповідачеві.

Право отримувати ТМЦ без оформлення довіреності має керівник (директор) або інші уповноважені особи, якщо відомості про них внесені до ЄДР. Крім того в своїх показаннях свідок зазначив, що контактував з представником ТОВ "ПАРТНЕР ДЕКОР", проте не вказав його посаду та/або прізвище.

Оригіналу видаткової накладної Позивачем суду не надано. В поданих ним додаткових поясненнях Позивач сам підтверджує що не має оригіналу та стверджує, що вона була направлена в електронному вигляду, але доказів цього суду не надає, хоча зміг надати інші листи.

Вважає, що належними та допустимими доказами поставки товару є саме товарно- транспортна накладна та видаткова накладна. Додані до матеріалів справи копія видаткової накладної №31/05-18 від 31.05.2018р. та товарно-транспортна накладна №32 від 31.05.2018р. на нашу думку не є такими що підтверджують факт поставки. Не дивлячись на те, що Позивачем не надано оригіналів підписаних з боку Відповідача документів, суд вважає їх належними.

Щодо підтвердження факту отримання Відповідачем товару підтверджується листуванням між сторонами.

На підтвердження отримання Відповідачем товару Позивач додав до матеріалів справи роздруківку SMS листування (яку суд також прийняв як підтвердження факту поставки) з ОСОБА_2, який не є співробітником або представником ТОВ "ПАРТНЕР ДЕКОР". Позивач сам визнає, що ОСОБА_2 ніякого відношення до Відповідача не має. Схожість назв та видів економічної діяльності Відповідача із ТОВ «Партнер-Альянс» не свідчить про наявність зв'язку між ними та не надає повноважень представнику ТОВ «Партнер-Альянс» вести переговори від імені Відповідача.

Крім того з доданих до матеріалів фотокопій не вбачається коли саме велась переписка, між ким (фотокопії навіть не містять інформації про номери телефонів) та не зрозуміло про які саме бокали в ній йдеться. Цей факт дає підстави стверджувати, що переписка взагалі не стосується спірного питання, а отже є неналежним доказом.

Наявний в матеріалах справи лист ОСОБА_3 не підтверджує ані факту поставки, ані взагалі якихось намірів щодо спірної поставки та не має жодного відношення до справи, адже його зроблено абсолютно в інших правовідносинах. Звертаємо увагу суду, що лист датований 11 серпня 2015р. (тобто майже три роки тому) та не зрозуміло кому адресований.

Товарно-транспортна накладна №32 від 31.05.2018р., копія якої міститься в матеріалах справи, містить лише інформацію про перевізника та вантажовідправника та не містить посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажоодержувача, та його печатки.

Якщо ТТН оформлена невірно, вона не може вважатися належним первинним документом бухгалтерського обліку, а отже і не може бути належним доказом у справі. Неправильно, невірно оформлена ТТН не може бути належною документальною основою і податкового обліку.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_4, засвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гармаш Ю.В.

Свідок стверджує, що ним було 01.06.2018р. доставлено вантаж, а саме бокали для коньяку 250 мл. в кількості 11 400 шт. в упаковці (9 палет товару). Відповідачу взагалі не відома особа ОСОБА_4, а означена заява не підтверджує факт поставки, оскільки згідно п. 11.1 Правил основним документом на перевезення Товару є товарно-транспортна накладна.

Щодо видаткової накладної № 31/05-18 від 31.05.2018р.

Відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 p. №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Оформлення видаткових накладних, які відносяться до категорії первинних документів здійснюється відповідно до Закону №996-XIV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Мінфіну від 24.05.1995 р. №88 (далі - Положення №88).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ;

Ствердження Позивача, що ОСОБА_3 раніше працювала керівником відділу закупок не має відношення до справи.

В додаткових поясненнях Позивач зазначав, що факт поставки товару підтверджує лист від 08.06.2018р. керівника відділу закупок та ВЄД ТОВ "ПАРТНЕР ДЕКОР" ОСОБА_6 з адреси buyerl @partner-a.com.ua. Але Позивачем не надано доказів, що поштова адреса належить саме Відповідачу, не встановлено, чи має ОСОБА_6 належні повноваження для ведення переговорів та не встановлено, чи стосується означене листування саме того товару, відносно якого ведеться спір.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст. 263 ГПК України)

Встановлені та неоспорені обставини справи, а також відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2018 позивач (Фізична особа-підприємець Селезньова Зоя Валентинівна) виставила відповідачу (Товариству з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР") рахунок-фактуру № 22/05-18 від 22.05.2018 на оплату товару на суму 108 300,00 грн. (а.с.10).

23.05.2018 відповідач здійснив часткову оплату товару на суму 57 855,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №473 від 23.05.2018 (а.с.11).

31.05.2018 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 108 300,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткова накладна №31/05-18 від 31.05.2018 та товарно-транспортна накладна №32 від 31.05.2018.

Товар на суму 50 445,00 грн. відповідач не оплатив.

04.07.2018 позивач направив на адресу відповідача вимогу від 04.07.2018 , якою просив відповідача у семиденний строк погасити існуючу заборгованість.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року у справі №904/3344/18 в порядку спрощеного позовного провадження (письмового) без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року у справі №904/3344/18 слід залишити без змін з наступних підстав.

Доводи, за якими суду апеляційної інстанції не погодився або погодився з висновками суду першої інстанції.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Дії сторін (передача товару позивачем, приймання та часткова оплата товару відповідачем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 11 статті 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме: товарно-транспортною накладною №32 від 31.05.2018, а також листуванням між сторонами.

Крім того, з пояснень свідка (заява свідка) ОСОБА_4, засвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гармаш Ю.В., вбачається, що 31.05.2018 ним отриманий та доставлений 01.06.2018 вантаж, а саме бокали для коньяку 250 мл. в кількості 11 400 шт. в упаковці (9 палет товару) від ФОП Селезньової З.В. (м. Київ) до ТОВ "ПАРТНЕР ДЕКОР" (а.с. 54).

Доказів повної оплати поставленого позивачем товару матеріали справи не містять.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 663 Цивільного кодексу України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

04.07.2018 позивач направив на адресу відповідача вимогу від 04.07.2018 , якою просив відповідача у семиденний строк погасити існуючу заборгованість.

Відповідач на вимогу позивача не відреагував, заборгованість у розмірі 50 445,00 грн. не сплатив.

Отже, строк оплати товару на суму 50 445,00 грн. є таким, що настав.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання з оплати товару, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 50 445,00 грн. - доводяться матеріалами справи, є обґрунтованими .

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу апеляційної скарги.

Колегія суддів відхиляє довід скаржник а стосовно того, що копія видаткової накладної № 31/05-18 від 31.05.2018р., що міститься в матеріалах справи, не містить обов'язкових реквізитів, а саме даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у прийманні товару, оскільки з неї вбачається, що товар отримала саме, директор ТОВ "ПАРТНЕР ДЕКОР" ОСОБА_3

Крім того, в матеріалах справи міститься вимога позивача до відповідача (а.с. 15) щодо сплати суми боргу за поставлений товари згідно видаткової накладної № 31/05-18 від 31.05.2018р., а також переписка між сторонами у контексті правовідносин між сторонами.

Стосовно пояснень свідка колегія суддів зазначає, що воно у системному взаємозв'язку з іншими доказами підтверджує факт поставки.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного та враховуючи встановлені судом фактичні обставини, колегія не вбачає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін, який не стосується та не спростовує викладені вище висновки суду, зокрема, щодо обставин ведення електронної переписки між сторонами, оскільки поставка товару підтверджується видатковою накладною № 31/05-18 від 31.05.2018р, товаротранспортною накладеною.

Позиція скаржника побудована таким чином, що ніби-то факт поставки не доказаний взагалі, що повністю спростовується покладеними в основу судового рішення доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку. Скаржник же, намагаючись спростувати позицію позивача та суду жодним чином не пояснив ні походження всіх цих документів, що наведені як докази, не надав звернення до правоохоронних органів у разі їх підробки чи фальсифікації, ні іншим жодним чином не спростував ті обставини справи, які вони засвідчують.

Його доводи зводяться до простої критики доказів, між тим, незгода з ними скаржника не спричиняє їх недопустимість.

Той же ОСОБА_4, який подав заяву свідка (а.с.54) вказаний у товарно-транспортній накладній №32 від 31.05.2018 року, отже його свідчення є достовірним.

Достовірним і таким, що узгоджується між собою є також факти поставки відповідачеві 11400 шт. келихів для коньяку (а.с.14), що відповідає даним переписки. (а.с.57).

Це не є співпадінням обставин, оскільки доводи, зазначені як підстава позову, підтверджені сукупністю доказів, деякі з них мають формальні недоліки (наприклад, відсутність підпису в товарно - транспортній накладній, але в сукупності достовірно підтверджують факт правовідносин сторін і наявність зобов'язання відповідача розрахуватись за отриманий товар.

Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси за захистом яких особа звернулась до суду.

Колегія суддів констатує порушення прав позивача у зв'язку з неналежним невиконанням відповідачем зобов'язань з оплати товару.

Висновки суду за результатом розгляду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року по справі 904/3344/18 ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що згідно зі ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін.

Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕР ДЕКОР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року у справі №904/3344/18 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 року у справі № 904/3344/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд