ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2018 р. Справа № 924/694/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Попика О.В. розглянувши матеріали

за позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені і за довіреністю якого діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" м. Нетішин Хмельницька область

до публічного акціонерного товариства "Управління будівництва ХАЕС" м. Нетішин Хмельницька область

про стягнення 90 824,89грн. боргу, 5614,42 інфляційних втрат, 1893,55грн. 3% річних, 12024,98грн. пені

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 26.04.16р.

відповідача: не з'явився

Рішення виносить 26.11.18р. після оголошеної в судовому засіданні 20.11.18р. перерви.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 07.08.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу №924/694/18 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 20.09.18р. постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №924/694/18 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.09.18р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою від 30.10.18р. закрито підготовче провадження у справі №924/694/18 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача 90824,89грн. боргу, 5614,42 інфляційних втрат, 1893,55грн. 3% річних, 12024,98грн. пені. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 15.03.2013р. між сторонами укладено договір №815 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно з умовами вищевказаного договору Позивач зобов'язався надавати Відповідачу своєчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а Відповідач, в свою чергу, зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.8 вищевказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Позивач вказує, що ним виконано в повному обсязі прийняті на себе зобов'язання згідно умов договору. В свою чергу, Відповідач не виконав прийняті на себе договірні зобов'язання - не сплатив за послуги, надані Позивачем, в результаті чого станом на 30.06.2018р. за Відповідачем рахується заборгованість в сумі 90824,89 грн., згідно рахунків: №3351 від 31.08.2016р. в сумі 2332,29 грн. (частково погашено шляхом проведення заліку взаємних вимог 30.09.2016. в сумі 1770,84 грн.), залишкова сума заборгованості 561,45 грн.; №3694 від 30.09.2016р. в сумі 2669,43 грн., №4149 від 31.10.2016р. в сумі 2691,51 грн., №4657 від 30.11.2016р. в сумі 1873,55 грн., №5312 від 31.12.2016р. в сумі 2813,12 грн., №267 від 31.01.2017р. в сумі 3885,35 грн., №791 від 28.02.2017р. в сумі 2780,01 грн., №1505 від 31.03.2017р. в сумі 2923,69 грн., №2066 від 30.04.2017р. в сумі 3785,82 грн., №2431 від 31.05.2017р. в сумі 2431,82 грн., №2808 від 30.06.2017р. в сумі 2862,89 грн., №3054 від 31.07.2017р. в сумі 2873,92 грн., №3376 від 31.08.2017р. в сумі 3559,25 грн., №3775 від 30.09.2017р. в сумі 3106,11 грн., №4693 від 30.11.2017р. в сумі 3658,77 грн., №5337 від 31.12.2017р. в сумі 3885,35 грн., №192 від 31.01.2018р. в сумі 5162,17 грн., рахунок №901 від 28.02.2018р. в сумі 4869,72 грн., №1581 від 31.03.2018р. в сумі 7612,09 грн., №2229 від 30.04.2018р. в сумі 11876,96 грн., №2658 від 31.05.2018р. в сумі 8448,95 грн., №2825 від 30.06.2018р. в сумі 6492,96 грн.

Повідомляє, що відповідно до ст. 19 ГПК України, з метою врегулювання спору в досудовому порядку, 06.07.2018р. Позивач направив претензію №86-2022/6028 на адресу Відповідача щодо необхідності сплати заборгованості за вищевказаним договором, але заборгованість не сплачена та відповідь на претензію не надходила.

Також, у зв'язку із порушенням строків оплати послуг Відповідачу нарахована пеня у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, яка за період з 21.09.2016р. по 31.07.2018 становить 12 024,98 грн., інфляційні втрати за весь час прострочення (нараховані по кожному рахунку окремо за період з 01.10.2016р. по 31.07.2018р.) у розмірі 5 614,42 грн. та 3% річних від простроченої суми за період з 21.09.2016р. по 31.07.2018р. в сумі 1 893,55грн.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнає частково, виходячи із наступного.

Укладеним між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 № 815 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 15.03.2013р. чітко встановлені наступні умови (в тому числі порядок оплати наданих послуг): п.8. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим; п.15.1. Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені ОСОБА_2 строки; п. 15.13. Споживач зобов'язаний підписувати до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, акти наданих послуг; п.17.18. Виконавець зобов'язаний готувати та надавати Споживачеві до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, акти наданих послуг.

Відповідач зауважує, що відповідно до умов укладеного ОСОБА_2 фактом який підтверджує надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по ОСОБА_2 є акт наданих послуг по ОСОБА_2 за відповідний календарний місяць підписаний обома сторонами.

При цьому, обов'язок щодо складання вказаного акту наданих послуг по ОСОБА_2 та направлення його відповідачу - покладено на позивача. Проте, зауважує, позивачем у Довідці про стан заборгованості по ОСОБА_2 визначено суму заборгованості за період з серпня 2016 року по червень 2018 року в розмірі 90824,89грн. не на підставі підписаних обома сторонами актах наданих послуг за відповідний календарний місяць, як встановлено умовами ОСОБА_2, а на підставі рахунків, які являються одностороннім документом позивача і складання яких не передбачено умовами ОСОБА_2.

Зауважує, що позивачем до позовної заяви в якості письмових доказів додано копії рахунків по ОСОБА_2 за період з серпня 2016 року по червень 2018 року (односторонній документ, який не передбачено умовами ОСОБА_2) - в кількості 22 (двадцять два) шт., які не являються належними доказами підтвердження наданих послуг і суми заборгованості по ОСОБА_2.

Звертає увагу суду на те, що позивачем до позовної заяви в якості письмових доказів також додано копії актів наданих послуг по ОСОБА_2 за період з серпня 2016 року по червень 2018 року (двохсторонній документ, який передбачено умовами ОСОБА_2) - також в кількості 22 (двадцять два) шт., які являються належними доказами підтвердження наданих послуг і суми заборгованості по ОСОБА_2.

Проте, з фактично доданих позивачем до позовної заяви 22 шт. копій актів наданих послуг по ОСОБА_2 за період з серпня 2016 року по червень 2018 року відповідач вказує на відсутність акту наданих послуг по ОСОБА_2 за липень 2017 року (рахунок № 3054 від 31.07.2017р. на суму 2873,92 грн.) та акту наданих послуг по ОСОБА_2 за серпень 2017 року (рахунок № 3376 від 31.08.2017р. на суму 3559,25 грн.), а надані акти за травень 2018 року - в кількості 3 шт. (рахунок № 2658 від 31.05.2018р. на суму 8448,95 грн.), акт за червень 2018 року - на суму. 0,00 грн. (рахунок № 2825 від 30.06.2018р. на суму 6492,96 грн.) не підписані обома сторонами.

При цьому, зазначає відповідач, доказів направлення або вручення відповідачем для позивача вищевказаних актів наданих послуг по ОСОБА_2 - не надано суду.

Оскільки позивачем не надано акти наданих послуг за ОСОБА_2 за липень - серпень 2017 року та за травень і червень 2018р. на загальну суму 21 375,08грн. в цій частині позовні вимоги відповідачем не визнаються. Обґрунтованою на думку відповідача є заборгованість в розмірі 69449,81грн.

Відповідачем також вважається незаконним нарахування пені у розмірі 0,1% за кожен день прострочення за період з 21.09.2016р. по 314.07.2018р., оскільки розрахунок перевищує максимальний (граничний) розмір пені встановлений чинним законодавством. крім того, відповідач вказує на порушення позивачем строків позовної давності при нарахуванні пені.

З приводу нарахованих втрат від інфляцій відповідач відмічає, що позивачем під час проведення розрахунку не враховано дефляцію за липень 2018, а також зважаючи на відсутність актів наданих послуг липень - серпень 2017 року та за травень і червень 2018р. нарахування у розмірі 5614,42грн. відповідачем не визнаються.

З цих же підстав відповідачем визнаються нараховані 3% річних у розмірі 1685,86грн.

Поряд із цим, відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до нарахованої позивачем пені у розмірі 12024,98 за період з 21.09.2016р. по 31.07.2018р.

У відповіді на відзив (№86-2952/7971 від 06.09.18р.) позивач зазначає, що ним відповідно до прийнятих зобов'язань щомісяця направлялись на адресу відповідача акти наданих послуг для подальшого їх підписання та акти за період з серпня 2016 року по червень 2018року (включно), які підписані сторонами без будь - яких заперечень та зауважень. Позовні вимоги вважає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

У запереченнях на відповідь на відзив (№102/201 від 19.09.18р. відповідачем позовні вимоги визнаються частково в розмірі 84 6391,72грн. заборгованості, 4415,94грн. інфляційних втрат, 1720,20грн. 3% річних та 5010,39грн. пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному розмірі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач представника в судове засідання 26.11.18р. не направив. У клопотанні від 26.11.18р. просить розглядати справу за відсутності представника. при цьому просить врахувати позицію висловлену представником у вступному слові, зокрема про визнання позову в частині 90 824,89грн. боргу, 1893,55грн. 3% річних, 4975,77грн. інфляційних нарахувань, 5914,54грн. пені. Клопотання судом приймається.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

15.03.2013р. між ДП НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Хмельницька АЕС" (Виконавець) та ПАТ "Управління будівництва Хмельницької АЕС" (Споживач) укладено договір №815 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до п.1 якого Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачу відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі встановлених лімітів в об'ємі: водопостачання 60000,0 м3/рік 5000,0 м3/міс, водовідведення 60000,0 м3/рік, 5000,0м3/міс, Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі (п.8,9 договору)

Відповідно до п.12 договору за несвоєчасність внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі вставленому законом, 0,1% за кожен день прострочення.

Пунктом 15 договору передбачено обов'язки Споживача, зокрема оплачувати послуги в установлені договором строки та підписувати до 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, акти наданих послуг.

Згідно ч.18 п.17 до7говору Виконавець зобов'язаний готувати та надавати Споживачеві до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, акти наданих послуг.

Договір діє до 31.12.2013 року. Договір важаться щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Договір підписано представниками підприємств та скріплено печатками.

Листами від 25.02.16р., від 12.04.16р., від 21.04.17р. від 12.02.18р. вносились зміни до договору №815 від 15.03.13р. з приводу тарифів на послуги та розрахункового рахунку. У даних листах сторони передбачили, що вони є невід'ємними частинами договору №815 від 15.03.13р.

Позивачем на виконання умов договору згідно Актів наданих послуг за вересень - грудень 2016року, січень - грудень 2017 року, січень - червень 2018 року та рахунків: №3351 від 31.08.2016р. в сумі 2332,29 грн. (частково погашено шляхом проведення заліку взаємних вимог 30.09.2016. в сумі 1770,84 грн.), залишкова сума заборгованості 561,45 грн.; №3694 від 30.09.2016р. в сумі 2669,43 грн., №4149 від 31.10.2016р. в сумі 2691,51 грн., №4657 від 30.11.2016р. в сумі 1873,55 грн., №5312 від 31.12.2016р. в сумі 2813,12 грн., №267 від 31.01.2017р. в сумі 3885,35 грн., №791 від 28.02.2017р. в сумі 2780,01 грн., №1505 від 31.03.2017р. в сумі 2923,69 грн., №2066 від 30.04.2017р. в сумі 3785,82 грн., №2431 від 31.05.2017р. в сумі 2431,82 грн., №2808 від 30.06.2017р. в сумі 2862,89 грн., №3054 від 31.07.2017р. в сумі 2873,92 грн., №3376 від 31.08.2017р. в сумі 3559,25 грн., №3775 від 30.09.2017р. в сумі 3106,11 грн., №4693 від 30.11.2017р. в сумі 3658,77 грн., №5337 від 31.12.2017р. в сумі 3885,35 грн., №192 від 31.01.2018р. в сумі 5162,17 грн., рахунок №901 від 28.02.2018р. в сумі 4869,72 грн., №1581 від 31.03.2018р. в сумі 7612,09 грн., №2229 від 30.04.2018р. в сумі 11876,96 грн., №2658 від 31.05.2018р. в сумі 8448,95 грн., №2825 від 30.06.2018р. в сумі 6492,96 грн. надано послуг на змагальну суму 90824,89грн.

Позивачем направлено відповідачу претензію (№86-2022 від 06.07.18р.) про сплату заборгованості у розмірі 110665,11грн., яка останнім отримана 09.07.18р. про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, однак залишена без відповіді.

Оскільки відповідач в добровільному порядку борг з оплати за надані послуги не сплатив, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Крім того просить стягнути 12024,98грн. пені за період з 21.09.201р. по 31.07.2018р., 5614,42грн. інфляційних втрат за період з 01.10.2016р. по 31.07.2018р., 1893,55грн. 3% річних за період з 21.09.201р. по 31.07.2018р.

Норми права застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини другої статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що 15.03.2013р. сторонами укладено договір №815 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до п.1 якого позивач зобов'язується своєчасно надавати Споживачу відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі встановлених лімітів, а відповідач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Матеріалами справи, зокрема Актами наданих послуг за вересень - грудень 2016року, січень - грудень 2017 року, січень - червень 2018 року та рахунками: №3351 від 31.08.2016р. в сумі 2332,29 грн. (частково погашено шляхом проведення заліку взаємних вимог 30.09.2016. в сумі 1770,84 грн.), залишкова сума заборгованості 561,45 грн.; №3694 від 30.09.2016р. в сумі 2669,43 грн., №4149 від 31.10.2016р. в сумі 2691,51 грн., №4657 від 30.11.2016р. в сумі 1873,55 грн., №5312 від 31.12.2016р. в сумі 2813,12 грн., №267 від 31.01.2017р. в сумі 3885,35 грн., №791 від 28.02.2017р. в сумі 2780,01 грн., №1505 від 31.03.2017р. в сумі 2923,69 грн., №2066 від 30.04.2017р. в сумі 3785,82 грн., №2431 від 31.05.2017р. в сумі 2431,82 грн., №2808 від 30.06.2017р. в сумі 2862,89 грн., №3054 від 31.07.2017р. в сумі 2873,92 грн., №3376 від 31.08.2017р. в сумі 3559,25 грн., №3775 від 30.09.2017р. в сумі 3106,11 грн., №4693 від 30.11.2017р. в сумі 3658,77 грн., №5337 від 31.12.2017р. в сумі 3885,35 грн., №192 від 31.01.2018р. в сумі 5162,17 грн., рахунок №901 від 28.02.2018р. в сумі 4869,72 грн., №1581 від 31.03.2018р. в сумі 7612,09 грн., №2229 від 30.04.2018р. в сумі 11876,96 грн., №2658 від 31.05.2018р. в сумі 8448,95 грн., №2825 від 30.06.2018р. в сумі 6492,96 грн. підтверджується надання позивачем на виконання умов договору послуг на загальну суму 90824,89грн.

При цьому відповідачем наявна заборгованість не спростована, доказів її сплати суду не надано. Поряд із цим судом береться до уваги позиція відповідача викладена у клопотанні від 26.11.18р. у якій визнається заборгованість у сумі 90824,89грн. наданих послуг.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному розмірі.

Позивач також просить стягнути 12024,98грн. пені за період з 21.09.201р. по 31.07.2018р., 5614,42грн. інфляційних втрат за період з 01.10.2016р. по 31.07.2018р., 1893,55грн. 3% річних за період з 21.09.201р. по 31.07.2018р.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено договором розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі (п.8,9).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із поданого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань вбачається, що останні зроблені окремо по кожному рахунку із врахуванням п.8, 9 договору. Однак, позивачем не враховано, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Тому нарахування індексу інфляції можливе лише на суму простроченої заборгованості, яка існувала не менше як один місяць та у порядку відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання. Крім того, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Така ж правова позиція зазначена у п. 3.2 постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. та постановах ВГСУ від 20.02.2013р. по справі №16/5025/1011/12, від 16.09.2013р. по справі №924/831/13.

Згідно проведеного судом перерахунку правомірно нарахованими є інфляційні втрати у розмірі 4465,43грн. Натомість у стягненні 1148,99грн. інфляційних втрат належить відмовити за необґрунтованістю.

Судом також перевірено нараховані позивачем 3% річних у розмірі 1893,55грн. та встановлено, що останні здійснені в межах чинного законодавства, а тому підлягають стягненню у повному розмірі.

Відповідно до п.12 договору за несвоєчасність внесення плати із відповідача стягується пеня у розмірі вставленому законом, 0,1% за кожен день прострочення.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня у розмірі 12024,98грн. за період з 21.09.201р. по 31.07.2018р.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Заперечуючи щодо нарахованої позивачем пені відповідач вказує на необхідність її обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ. Дана позиція судом приймається до уваги, оскільки відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.257 ЦК України).

Натомість ст. 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік яка застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З огляду на зазначене, судом зважається на подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності до заявленої до стягнення позивачем пені.

Із врахуванням даної заяви, а також враховуючи положення законодавства, які обмежують нарахування пені подвійною обліковою ставкою НБУ, судом проведено перерахунок пені та встановлено, що правомірною та обґрунтованою є пеня у розмірі 5936,83грн. за загальний період з 21.08.17р. по 31.07.2018р. (в т.ч. по кожному рахунку). У стягненні 6088,15грн. пені належить відмовити.

Відповідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховується, що згідно ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, в частині 90824,89грн. боргу, 4465,43грн. інфляційних нарахувань, 1893,55грн. 3% річних та 5936,83грн. пені.

Відповідно до ст.ст. 123, ч.4 п.3 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ, вул. Назарівська, 3 ) від імені і за довіреністю якого діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" (м. Нетішин, Хмельницька область, вул. Енергетиків, 20, ) до публічного акціонерного товариства "Управління будівництва ХАЕС" (м. Нетішин, Хмельницька область, вул. Ринкова, 5 ) про стягнення 90824,89грн. боргу, 5614,42 інфляційних втрат, 1893,55грн. 3% річних, 12024,98грн. пені задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Управління будівництва ХАЕС" (м. Нетішин, Хмельницька область, вул. Ринкова, 5, ) на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ, вул. Назарівська, 3 ) від імені і за довіреністю якого діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька АЕС" (м. Нетішин, Хмельницька область, вул. Енергетиків, 20, ) - 90824,89грн. (дев'яносто тисяч вісімсот двадцять чотири гривні 89коп.) заборгованості, 4465,43грн. (чотири тисячі чотириста шістдесят п'ять гривень 43коп.) інфляційних нарахувань, 1893,55грн. (одна тисяча вісімсот дев'яносто три гривні 55коп.) 3% річних, 5936,83грн. (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень 83 коп.) пені та 1646,45 (одна тисяча шістсот сорок шість гривень 45коп.) судового збору.

Видати наказ.

У позові в частині стягнення 6088,15грн. пені та 1148,99грн. інфляційних нарахувань відмовити.

Згідно з ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.12.18р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 4 примірники: 1 - до справи, 2, 3 - позивачу (м. Київ, вул. Назарівська, 3; вул. Енергетиків, 20, м. Нетішин, 30100), 4 - відповідачу (вул. Ринкова, 5, м. Нетішин, 30100). Всім з повідомленням про вручення.