ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. Справа № 925/1017/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянув у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче обєднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві Прогрес

до Товариства з обмеженою відповідальністю Генетичні ресурси

про стягнення 141 085, 10 грн

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 162 від 25.09.2018);

від відповідача ОСОБА_2 (дов. б/н від 15.08.2018).

Обставини справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.09.2018 матеріали справи № 925/1017/18 за позовом Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче обєднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві Прогрес до Товариства з обмеженою відповідальністю Генетичні ресурси про стягнення 141 085,10 грн передано до господарського суду Київської області за територіальною підсудністю в порядку ст. 31 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями від 22.10.2018 (автоматичний розподіл справ) справу № 925/1017/18 передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем угоди № 17/01/14 від 17.01.2014 на поставку спермопродукції та матеріалів для штучного осіменіння худоби.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2018 справу господарського суду Черкаської області № 925/1017/18 прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 09.11.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2018 відкрито провадження у справі № 925/1017/18 та призначено підготовче засідання на 09.11.2018.

09.11.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 36 від 07.11.2018 (вх. № 31865/18 від 09.11.2018), згідно якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог у звязку з недоведеністю порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Також відповідач просив суд застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення штрафних санкцій. Даний відзив прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.11.2018 розгляд справи в порядку загального позовного провадження відкладено на 16.11.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.11.2018 розгляд справи в порядку загального позовного провадження відкладено на 30.11.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.11.2018 закрито підготовче провадження у справі № 925/1017/18, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 07.12.2018.

У судовому засіданні 07.12.2018 представник позивача підтримав задоволення позовних вимог повністю, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промови (заключні слова) представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

17.01.2014 між Приватним акціонерним товариством Науково-виробниче обєднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві Прогрес (далі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Генетичні ресурси (далі Покупець) укладено угоду № 17/01/14 на поставку спермопродукції та матеріалів для штучного осіменіння худоби, за умовами якої постачальник зобовязався здати, а покупець прийняти спермо продукцію і матеріали для штучного осіменіння худоби та оплатити їх вартість.

Згідно п. 3.2. угоди платежі за сімя здійснюються, як через банківські установи шляхом попередньої оплати, так і за готівку.

Позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.01.2016 ним поставлено відповідачу біоматеріали та контейнери для біоматеріалів, що підтверджується видатковою накладною № РН-00000092 від 27.01.2016 (а.с. 29).

Як зазначає позивач, згідно довіреності № 3 від 27.01.2016 (а.с. 28), представник ТОВ «Генетичні ресурси» (ОСОБА_3Г.) отримала біоматеріали та контейнери для біоматеріалів згідно видатковою накладною № РН-00000092 від 27.01.2016, але кошти згідно даної видаткової накладної № РН-00000092 від 27.01.2016 відповідачем сплачені не були.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що довіреність № 3 від 27.01.2016, що додана до матеріалів справи позивачем та на яку посилається в підтвердження отримання товару, не містить переліку відомостей, які необхідно отримати, підпис особи, що отримує матеріальні цінності не співпадає із підписом на видатковій накладній № РН-00000092 від 27.01.2016.

Предметом позову є вимоги про стягнення 90 120 грн боргу за поставлену продукцію, 15 668,53 грн пені, 28 104,25 грн інфляційних втрат та 7 192,32 грн 3 % річних.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону).

Відповідно до п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1998 № 88 (далі Положення) повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Згідно п. 2.4. Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд встановив, що відповідно до довіреності № 3 від 27.01.2016 (а.с. 28) відсутні наступні реквізити: перелік цінностей на отримання яких видана зазначена довіреність та посилання на договір чи видаткову накладну, за якою необхідно отримувати товарно-матеріальні цінності.

Крім того, підпис особи, що отримує матеріальні цінності не співпадає із підписом на видатковій накладній № РН-00000092 від 27.01.2016 (а.с. 29).

На підтвердження відсутності заборгованості відповідача перед позивачем за поставку товару відповідачем надано суду довідку Головного управління ДФС у Київській області № 22033/10/10-36-51-07-17 від 27.11.2018 (а.с. 69), згідно якої у відповідача відсутня податкова заборгованість за 2016 рік.

У відповідності до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем, належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, не доведено суду відвантаження спірного товару відповідачу на підставі видаткової накладної № РН-00000092 від 27.01.2016.

Судом критично оцінюються доводи позивача на те, що згідно листа відповідача № 17 від 26.07.2018 (а.с. 31), останній визнав заборгованість перед позивачем, оскільки даний лист містить пропозицію відповідача позивачу укласти зустрічну угоду на поставку спермопродукції та матеріалів для штучного осіменіння ВРХ, що не підтверджує факт поставки спірного товару.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість позовної вимоги про стягнення 90 120 грн боргу за поставлену продукцію та відмову у задоволенні означеної позовної вимоги.

Крім того, з огляду на відмову суду у задоволенні позовної вимоги про стягнення 90 120 грн боргу за поставлену продукцію, яка є основною вимогою, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні похідних вимог про стягнення 15 668,53 грн пені, 28 104,25 грн інфляційних втрат та 7 192,32 грн 3 % річних.

Клопотання відповідача про пропуск річного строку позовної давності до вимог про стягнення пені не підлягає задоволенню судом з огляду на встановлення судом факту необґрунтованості позовної вимоги про стягнення 15 668,53 грн пені.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 90 120 грн боргу за поставлену продукцію, 15 668,53 грн пені, 28 104,25 грн інфляційних втрат та 7 192,32 грн 3 % річних є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче обєднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві Прогрес (18034, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Онопрієнка, буд. 10; ідентифікаційний код 00709557) до Товариства з обмеженою відповідальністю Генетичні ресурси (08320, Київська обл., Бориспільський район, село Велика Олександрівка, вул. Броварська, буд. 2; ідентифікаційний код 32142939) про стягнення 141 085,10 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 12.12.2018.

Суддя П.В.Горбасенко