ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/1594/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Ревкова Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 року

за позовом приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" , м.Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 75 279 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу в розмірі 75 279 грн. 40 коп. за несвоєчасну доставку вантажу . Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною доставкою відповідачем порожніх вагонів відповідно до ст.41, 116 Статуту залізниць та Правил обчислення термінів доставки вантажу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 року позов Приватного акціонерного товариства (далі-ПрАТ) "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково. З Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь позивача стягнуто 44 914,60 грн. штрафу, в решті в позовних вимог відмовлено.

В обгрунтування прийнятого рішення, суд, з посиланням на діюче законодавство України, визнав факт порушення відповідачем взятих на себе зобов’язань і допущення прострочення термінів доставки вантажу позивача, за що відповідач повинен нести встановлену законом відповідальність, але штраф позивачем розраховано не правильно.

Не погодившись з рішенням господарського суду, ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неналежним чином дослідив всі матеріали справи, неповно з?ясував обставини, ухвалене рішення не відповідає вимогам закону і фактичним обставинам. Заявлені позивачем вимоги підчас ухвалення рішення необгрунтовано зменшені судом майже вдвічі з посиланням на те, що позивачем невірно розраховано розмір штрафу, виходячи з терміну доставки як для маршрутної відправки, а необхідно розраховувати перевезення як групове.

Просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін. Посилається на те, що дві спірні накладні на перевезення вантажу не є маршрутними відправками і до них не можуть бути застосовані норми доставки, встановлені для маршрутних відправок.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 (колегія суддів у складіголовуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,суддів – Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В. ) було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 року у справі №904/1594/18.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 року припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому

суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до частин 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи №904/1594/18 з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2018 року для розгляду справи №904/1594/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

Ухвалою колегії суддів від 22.10.2018 року у складі головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. прийнята до свого провадження справа №904/1594/18 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 року і призначений розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2017 року Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (Позивач, Вантажовідправник) на адресу державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» (Вантажоодержувач) за залізничними накладними (та досильними накладними) №№ 45765393 (45923414, 45964657), 45765534 (45923406) відправлялись вагони з вантажем - концентрат залізорудний. Станцією призначення вантажу за вищевказаними накладними є станція Бердянськ регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (Відповідач).

За вказаними залізничними накладними було здійснено прострочення доставки вантажу на дві та більше доби, що стало підставою для нарахування позивачем відповідачу штрафу за невчасну доставку вантажу відповідно до ст.116 Статуту залізниць України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування штрафу за невчасну доставку вантажу є обґрунтованим лише стосовно частини накладних, оскільки за накладною № 45765393 було прийнято до перевезення групу з 38 вагонів, а за накладною №45765534 було прийнято до перевезення групу з 16 вагонів на відстань 498км.

Колегія суддів з таким висновком погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

Згідно п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Статтею 41 Статуту залізниць України встановлено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно ст. 130 Статуту залізниць України, пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають, зокрема, у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред'явлення накладної.

Отже, належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно з п. 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов?язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками – 1 доба на кожні повні або неповні 320 км.; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні або неповні 200 км.; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні або неповні 150 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Відповідно п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно п. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (п. 8 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно ст. 131 Статуту залізниць України, претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Матеріалами справи підтверджується, що за накладними №№ 45923406 та 45964657 вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статут залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що підтверджується календарними штемпелями на накладних та не заперечується відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення штрафу за вказаними залізничними накладними в сумі 11386,80грн. господарським судом задоволено правомірно.

Що стосується заявленого позивачем штрафу за залізничними накладними №№45765393 та 45765534, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, залізницею за накладною № 45765393 було прийнято до перевезення групу з 38 вагонів, а за накладною №45765534 було прийнято до перевезення групу з 16 вагонів. Позивач вважає, що дані відправки є маршрутними, а відповідач – вагонними, від чого залежить термін доставки.

Відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, перевезення вантажів здійснюються вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками. У цих Правилах наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях: вагонна відправка - партія вантажу за однією накладною в такій кількості, для перевезення якої потрібно надання окремого вагона; групова відправка - партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої надається не менше двох вагонів, але менше маршруту; маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною в кількості, яка відповідає ваговій нормі, встановленій для маршруту ("ядра" маршруту).

Згідно з планом формування поїздів на 2017/2018роки відправницький маршрут зі станції Терни на станцію Бердянськ становить 53 вагони, вага 4900т (а.с. 83).

За накладною №45765534 прийнято до перевезення концентрат рудний у 16 вагонах загальною масою 1111,8т

За накладною №45765393 прийнято до перевезення концентрат рудний у 38 вагонах загальною масою 2610,8т.

Тобто, спірні накладні не є маршрутними відправками і до них не можуть бути застосовані норми доставки, встановлені для маршрутних відправок.

Колегія зазначає, що підпункт 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів містить визначення строків доставки вантажів лише для маршрутної та вагонної відправки, будь-яких норм швидкості перевезення вантажів груповими відправками ні приписи вказаних Правил, ані будь-яких інших нормативних актів, не містять.

Визначення терміну доставки за груповою відправкою має розраховуватися, виходячи зі швидкості, встановленої як для вагонної відправки - одна доба на кожні повні та неповні 200 км, а не як для відправки маршрутної - одна доба на кожні повні та неповні 320 км.

Дана позиція узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеній в постанові №904/5746/14 від 03.11.2015р.

Таким чином, як правильно встановлено господарським судом, позивачем неправильно розраховано суму штрафу, а саме - як для маршрутних відправок - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км, замість -1 доба на кожні повні та неповні 200 км, як для вагонних відправок.

Господарським судом було здійснено перерахунок суми штрафу, згідно якого:

- за накладною № 4576593 дата приймання вантажу до перевезення 13.11.2017р., видача вантажу 20.11.2017р., фактичний час доставки - 6 діб, нормативний термін доставки - 4 доби, прострочення в доставці - 2 доби, за що штраф сплачується у розмірі 10% від провізної плати. Розмір штрафу становить 17172,80 грн.

- вагони № 51806230, 52576527, 53510376, 55332191, 53508172 відчеплені від основної відправки по станції Запоріжжя-1 і дослані за призначенням за накладною № 45923414 від 18.11.2017, видача вантажу 21.11.2017; фактичний час доставки 7 діб, нормативний час доставки – 4 доби, прострочення в доставці – 3 доби, за що штраф сплачується у розмірі 20% від проїзної плати. Розмір штрафу становить 6326,00грн.

- за накладною №4565534 приймання вантажу до перевезення 13.11.2017р., видача вантажу 20.11.2017р., фактичний час доставки - 6 діб, нормативний термін доставки - 4 доби, прострочення в доставці - 2 доби, за що штраф сплачується у розмірі 10% від провізної плати. Розмір штрафу становить 9489,00 грн.

Таким чином, господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги частково, в сумі 44914,60грн.

Вказане вище спростовує доводи апеляційної скарги про те, що господарським судом під час ухвалення рішення було неправомірно зменшено розмір нарахованого позивачем штрафу.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області 05.07.2018р. у справі №904/1594/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.12.2018р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов