ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову та вжиття заходів зустрічного забезпечення

"13" грудня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/726/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Кухар Івана Степановича, смт. Буштино тячівського району б/н від 11.12.2018 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі», м. Тячів у межах суми заявлених позовних вимог

У справі за позовом фізичної особи - підприємця Кухар Івана Степановича, смт. Буштино Тячівського району до товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі», м. Тячів про стягнення суми 75000,00дол.США, що еквівалентно сумі 2.082.750,00грн.

Представники сторін: без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 75000,00дол.США, що еквівалентно сумі 2.082.750,00грн. майнової шкоди у зв'язку з неповерненням об'єкту, переданого за Договором оренди №25/А від 20.06.2014, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 13, 14, 131-1 Конституції України, ст.ст. 11, 22, 626, 638, 631, 759, 785, 795, 1166 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 291 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.12.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі №907/726/18, залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - МП «Надія» та призначено підготовче засідання на 16.01.2019.

До позовної заяви позивачем подано також заяву про вжиття заходів до забезпечення позову накладення арешту на майно та грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі», м. Тячів у межах суми заявлених позовних вимог. У підтвердження обгрунтованості своїх вимог позивач вказує на те, що внаслідок порушення умов договору №27 від 31.12.2014 завдано відповідної шкоди. Право вимоги на стягнення цих збитків було відступлено ФОП Кухар І.С. Зазначені збитки завдані неповерненням ТОВ «Шкала-Енерджі» складського приміщення, яке мало бути повернуте 31.12.2014 по закінченню укладеного між сторонами договору №25/А від 20.06.2014, однак до моменту подання позову не повернутий, а орендна плата не справляється, що свідчить про грубе порушення умов договору оренди. Вказані обставини на думку заявника свідчать про недобросовісність та явний умисел в ухиленні від виконання взятих на себе зобов'язань щодо оплати спожитих послуг оренди, що порушує баланс інтересів сторін, внаслідок чого відповідач отримує безпідставну перевагу в договірних відносинах, а на позивача покладається надмірний й необгрунтований тягар у вигляді тривалого неодержання грошових коштів на які він претендує проте не може розпорядитись.

Також просить суд взяти до уваги те, що необхідність забезпечення позову окрім іншого обґрунтовується й тим, що: позивачу невідомо про наявність у відповідача грошових коштів на рахунках, окрім того грошові кошти є активом, який легко може зникнути з банківських рахунків; наявне у відповідача нерухоме майно, може бути відчужене, що не гарантуватиме поновлення порушеного права позивача у випадку задоволення позову. Зокрема до цієї заяви додаються пропозиції продажу активів відповідача. Такі ж пропозиції також розміщені на офіційному сайті Херсонської торгово-промислової палати: https://www.tpp.ks.ua/rus/kompredlog/biznes/2601 -2017-08-01 .html та ttps://iiiventure.com.ua/investments/zavod-po-proizvodstvu-drevesnyh-pellet-v-zakarpatskoi-obiasti ; позивачу невідомо про наявність у відповідача рухомого майна, які вільно та безперешкодно можуть бути транспортовані в просторі, а тому з метою ухилення виконання зобов'язань можуть бути відчужені або приховані.

За таких умов, позивач (заявник) вважає, що захід забезпечення позову, який належить застосувати в даному випадку є накладення в межах позовних вимог арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

З метою виконання п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, позивач (заявник) у випадку необхідності готовий здійснити шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що поведінка Відповідача свідчить про нехтування своїми обов'язками за Договором та відсутність намірів повернути орендоване майно. І така бездіяльність унеможливила передачу такого об'єкту у користування позивачу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв'язку між заявленими позивачем заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідача.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що є достатнє обґрунтоване припущення щодо здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі» дій щодо відчуження третім особам на момент виконання рішення суду відповідних об'єктів нерухомості (активів товариства), а тому враховуючи мотиви, викладені позивачем, пов'язаність предмету спору з заходами забезпечення позову, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення та, беручи до уваги ту обставину, що заявником не заперечується вжиття судом заходів зустрічного забезпечення щодо відшкодування можливих збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви фізичної особи - підприємця Кухар І.С. про забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Разом з тим, у відповідності до ст.141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення. Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує щодо вжиття судом заходів щодо зустрічного забезпечення, суд, з огляду на викладені норми та враховуючи предмет позову, вважає за необхідне вжити зустрічних заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти. При цьому, суд вважає за необхідне при визначенні розміру зустрічного забезпечення взяти до уваги подані позивачем докази стосовно розміру річного сукупного доходу позивача.

В той же час, в силу приписів ст. 247 Господарського процесуального кодексу України спір за даним позовом виходячи із його правової природи не може бути визнаний малозначним, а тому суд вважає за можливе визначити суму відповідного зустрічного забезпечення у сумі 10413,75 грн, що складає суму 0,5% від суми заявлених позовних вимог, визначену у позові, яку вважає співмірною із вжитими за заявою позивача заходами забезпечення його позову.

Отже, з огляду на викладене, з метою гарантії захисту прав і інтересів сторін даного спору на час його вирішення, суд вважає за необхідне вжити заходів зустрічного забезпечення шляхом зобов'язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 10413,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи - підприємця Кухар Івана Степановича про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити наступні заходи забезпечення позову по справі № 907/726/18 до набрання рішенням Господарського суду Закарпатської області по справі законної сили:

- Накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі» (90500, Закарпатська область, м. Тячів, код: ) у межах суми 2.082.750,00грн. і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Стягувач: фізична особа - підприємець Кухар Іван Степанович (АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_1).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі» (90500, Закарпатська обл., місто Тячів, вул. Лазівська, буд. 52, ).

3. Вжити заходи зустрічного забезпечення у справі № 907/726/18.

4. Зобов'язати фізичну особу - підприємця Кухар Івана Степановича (АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_1) надати зустрічне забезпечення шляхом внесення протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області (ідентифікаційний код 03499922; депозитний рахунок №8459, відкритий в Державній казначейській службі України (МФО 820172) грошові кошти у розмірі 10 413,75 (десять тисяч чотириста тринадцять) грн 75 коп.

5. Звернути увагу позивача, що невиконання вимог п. 4 даної ухвали (зустрічного забезпечення) у визначені строки матиме своїм наслідком скасування вжитих заходів забезпечення позову.

6. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 13.12.2018, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 13.12.2021.

7. Відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Згідно ч.8 ст.140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.12.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі