ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 Справа № 904/4532/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3)

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сухий острів, буд. 3)

про стягнення 520 295,44 грн. заборгованості за отриманий товар, 33 007,58 грн. пені та 5705,00 грн. 3% річних

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №007/18 від 22.12.2017

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №01-38/4737 від 03.10.2018 про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" 559 008,02 грн., з яких: 520295,44 грн. заборгованість за товар отриманий за період з 24.04.2018 по 14.06.2018; 33007,58 грн. пеня за період з 11.05.2018 по 27.09.2018 та 5 705,00 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №059/2-18/31/23 від 23.04.2018 в частині своєчасної та повної оплати за товар отриманий за період з 24.04.2018 по 14.06.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 відкрито провадження у справі №904/4532/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 01.11.2018.

Представник позивача з'явився у судове засідання, підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача з'явився в судове засідання 22.11.2018, надав докази надіслання позивачу мирової угоди, для врегулювання спору. Відзив та витребувані судом документи не надав. Був належним чином повідомлений про час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розгляд справи відкладався до 22.11.2018.

По справі оголошувалася перерва до 04.12.2018.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 04.12.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Об'єднана Гірничо-хімічна компанія" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (покупець) 23.04.2018 було укладено Договір купівлі-продажу №059/2-18/61/23.

Згідно умов даного Договору продавець передає у власність покупця продукцію виробництва філії "ВГМК" ПАТ "ОГХК", іменовану надалі товар, на умовах обумовлених нижче або додатково в додатках до цього Договору. Покупець в свою чергу приймає Товар і сплачує за нього певну грошову суму, на умовах даного договору (п.1.1 Договору).

Найменування товару, його кількість та пакування, визначаються в додатках до цього Договору. Додаток (додатки) до Договору оформляється на товар (партію товару), підписується уповноваженими представниками сторін, скріплюється печатками сторін та є невід'ємною частиною Договору (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору право власності на товар переходить до покупця у відповідності з погодженими умовами постачання товару згідно п.3.1 та п.3.3 цього Договору.

Згідно п.3.1 Договору постачання товару здійснюється на умовах СРТ залізнична станція Діївка згідно "Інкотермс 2010".

При відвантаженні партії товару автотранспортом, датою постачання та датою переходу права власності для кожної партії товару вважається дата видаткової накладної, а при відвантаженні партії товару залізничним транспортом, датою постачання та датою переходу права власності для кожної партії товару вважається дата календарного штемпеля залізничної станції Вільногірськ (п.3.3 Договору).

Кількістю поставленої партії товару вважається кількість, вказана у видатковій накладній та відповідному товарно-транспортному документі (п.3.4 Договору).

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення між сторонами (п.7.1 Договору).

На виконання п. 1.2 Договору сторонами було погоджено умови поставки партії товару на загальну суму 1 305 000,00 грн., про що підписано Додаток №1 від 23.04.2018.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору позивачем було передано у власність відповідача товар у кількості 2 048 т на загальну суму 890 880,10 грн., що підтверджується наданими в матеріали справи, підписаними сторонами видатковими накладними та залізничними накладними, на підставі яких, позивачем були виставлені рахунки-фактури для оплати (а.с.17-70).

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що оплата здійснюється в українських гривнях прямим банківським переказом протягом 15 календарних днів з дати постачання партії товару згідно п.1.3 цього договору на підставі виставленого продавцем рахунку-фактури на відвантажену партію товару.

Разом з тим, відповідачем не виконано взяті не себе зобов'язання та не сплачено у повному обсязі вартість отриманого товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією (вих.№164 від 23.07.2018), про погашення суми заборгованості.

Станом на час розгляду справи відповідачем не погашена заборгованість у розмірі 520295,44 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача суму залишку заборгованості за отриманий товар у розмірі 520 295,44 грн.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, чим порушено, приписи ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо виконання зобовязання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, з огляду на що, суд вважає позовні вимоги, про стягнення суми боргу, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що в разі порушення термінів оплати товару (партії товару) продавець має право вимагати сплату покупцем неустойки (пені) у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення строку оплати, від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день такого порушення. Нарахування пені починається з першого дня прострочення та припиняється у день виконання покупцем своїх зобов'язань.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 33 007,58 грн. за загальний період прострочення з 11.05.2018 по 27.09.2018.

Перевіривши розрахунок позивача, суд вбачає підстави для задоволення позовної вимоги та стягнення з відповідача пені у розмірі 33 007,58 грн. за період з 11.05.2018 по 27.09.2018.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 5 705,00 грн. за період прострочення з 11.05.2018 по 27.09.2018.

Перевіривши правильність нарахування заявленої до стягнення суми, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 705,00 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м.Дніпро, вул. Сухий острів, 3; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м.Київ, Солом'янський район, вул. Сурікова, б.3; ) 520 295,44 грн. боргу, 33 007,58 грн. пені, 5 705,00 грн. 3% річних та витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 385,12 грн., про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.12.2018

Суддя Е.М.Бондарєв