ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа№ 910/6229/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2018

у справі №910/6229/18 (суддя П.І. Паламар)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій»

про стягнення 83 414, 98 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» про стягнення 83 414, 98 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 року у справі №910/6229/18 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 30640, 29 грн. боргу, 19 081, 57 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 3 288, 99 грн. 3% річних з простроченої суми, 1 119, 76 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт постачання позивачем відповідачу протягом листопада 2014-квітня 2015 років теплової енергії за договором вартістю 56517,84 грн., а також оплати останнім спожитої енергії у розмірі 8000 грн. В той же час, частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач звернувся з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності щодо вимог про оплату спожитої теплової енергії за період листопада та грудня 2014 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на думку апелянта рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права. На думку скаржника, судом першої інстанції не взято до уваги пояснення відповідача щодо сплати заборгованості та визнання заборгованості за січень - квітень 2015 на загальну суму 38640,29 грн, а також повторно враховано сплату відповідачем 8000,00 грн.

Також, не погоджуючись с прийнятим рішенням Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 5 261, 20 грн. боргу, 1 717, 60 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 426, 81 грн. 3% річних з простроченої суми.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.08.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 у справі №910/6229/18 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 залишено без руху в зв'язку з неподанням апелянтами доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі.

На виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018, 10.09.2018 на адресу Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги, до якого додано доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.09.2018 у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Зубець Л.П., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» прийнято до розгляду та відкрито апеляційне провадження у справі №910/6229/18, розгляд апеляційної скарги призначено у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 у справі №910/6229/18.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 у справі № 910/6229/18 повернуто без розгляду.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" №185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018 року справу №910/6229/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у справі №910/6229/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Статтями 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

16 грудня 2014 р. між сторонами у справі укладено договір №901 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб'єктам господарювання, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до належного відповідачу нежилого приміщення № 319 загальною площею 289,90 м2 по проспекту Оболонському, 28 у м. Києві, а відповідач - щомісячно до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим оплачувати вартість наданих послуг.

Відповідно до умов п. 6 договору при наявності засобів обліку теплової енергії тариф встановлений у розмірі 923,33 грн./Гкал (без ПДВ), при відсутності засобу обліку теплової енергії 23,39 грн./м2 (без ПДВ) опалювальної площі.

Згідно умов п. 10 договору споживач, який не має засобів обліку гарячої води, оплачує послуги з централізованого постачання гарячої води згідно з нормативними споживанням гарячої води, визначеними в залежності від кількості та виду (типу) водорозбірних пристроїв, встановлених у приміщенні та графіку роботи приміщень. Нормативи споживання визначаються відповідно до умов даного договору, з урахуванням рішень органів місцевого самоврядування та інших нормативних актів, зокрема СНІП 2.04.01-8/5 "Внутрішній водопровід та каналізація".

Строк дії договору відповідно до умов п.п. 32, 33 договору встановлений з 1 липня 2014 р. і діє до 15 квітня 2015 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору не буде письмово заявлено однією із сторін. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором у період з листопада 2014 року по квітень 2015 року виконував належним чином, а саме, забезпечував на підставі договору постачання відповідачу теплової енергії,

За змістом ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу протягом листопада 2014-квітня 2015 років, теплову енергію вартістю 56517,84 грн.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, згідно з поясненнями сторін, викладеними у позовній заяві та відзиві на неї, а також поданим позивачем розрахунком, в листопаді 2014 року позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 8136,91 грн а в грудні 2014 на суму 9740,64 грн.

При цьому, як стверджує позивач, в січні 2015 ним було здійснено нарахування за листопад в розмірі 8136,91 грн та грудень у розмірі 9740,64 грн. Однак, дане твердження позивача спростовується матеріалами справи. А саме, як вбачається з розрахунку боргу (а.с. 97) у січні 2015 позивачем нарахована відповідачеві сума боргу в розмірі 9740,64 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до суду першої інстанції подано заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся в суд з указаним позовом 18 травня 2018 р, тобто з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності щодо вимог про оплату спожитої теплової енергії за період листопада та грудня 2014 року. Доказів поважності причин пропуску указаного строку суду не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивні вимоги, в частині стягнення 17877,55 грн боргу за теплову енергію, спожиту протягом листопада-грудня 2014 року задоволенню не підлягають.

Відтак, розмір заборгованості з січня по квітень 2015 становить 38640,29 грн.

В той же час, як зазначає відповідач останній частково оплатив зазначену суму боргу в розмірі 8000,00 грн, що не заперечуються позивачем.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, на той факт, що відповідачем не надано суду документального підтвердження (квитанцій) за який саме період здійснювалась оплата.

Із наданого позивачем розрахунку неможливо встановити призначення платежу відповідача (а.с. 9). Загальноприйнятою практикою є зарахування платежів за комунальні послуги в першу чергу в рахунок погашення існуючої заборгованості незалежно від дати здійснення такого платежу.

Відповідачем не надано суду платіжних документів, які б спростували дії позивача щодо зарахування оплачених сум в рахунок погашення заборгованості за минулі періоди.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позивачем щодо зарахування сплаченої заборгованості в розмірі 8000,00 грн. за період листопад - грудень 2014.

Одночасно колегія суддів бере до уваги, що сам відповідач у своїх поясненнях наданих суду (а.с. 94) визнає борг в розмірі 38640,29 грн.

З огляду на викладене доводи апелянта щодо визнання відповідачем заборгованості за січень - квітень 2015 на загальну суму 38640,29 грн, та безпідставне врахування судом першої інстанції сплату відповідачем 8000,00 грн є обґрунтованими.

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції перевірено розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, здійснені відповідачем, та встановлено, що такі розрахунки не суперечать вимогам ст.625 ЦК України та правилам нарахування сум інфляційних втрат та 3% річних.

Таким чином, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 18911,93 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення та 3288,99 грн. три проценти річних з простроченої суми з урахуванням фактичного розміру прострочених сум.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому остання підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Господарського суду господарського суду міста Києва від 05.07.2018 по справі №910/6229/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 по справі №910/6229/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

«Позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" м. Києва задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 28, код 33149830) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, код 00131305) 38640,29 грн. боргу, 18911,93 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 3288,99 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1285,17 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.»

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 28, код 33149830) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, код 00131305) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1927 (одна тисяча дев'ятсот двадцять сім) 75 коп.

4.Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6229/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.12.2018 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз