ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Справа № 918/678/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Огороднік К.М., суддя Миханюк М.В. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018 року у справі № 918/678/18 (суддя Марач В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар"

про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова"

про стягнення в сумі 19 664 295,83 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за договором,

відповідача - ОСОБА_2, за договором,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Подільський господар" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТзОВ СГ "Імені Воловікова" про стягнення 19664295,83 грн., з яких 18973649,44 грн. - основний борг, 311895,61 грн. - 3% річних, 378 750,78 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою суду першої інстанції від 30.10.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.11.2018 року.

31.10.2018 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій останній просив, посилаючись на ст.ст. 136-140 ГПК України, вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на рухоме та нерухоме майно та грошові кошти відповідача в сумі 19959260,28 грн., що знаходяться на рахунках в банківських установах: рахунок № 5774 в АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478; рахунок № 5596 в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 333391; рахунок № 5977 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528 та рахунки № 1302, № 1301, в ПАТ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346, та інші, які будуть виявлені державним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018 року у справі № 918/678/18 в задоволенні вказаної заяви позивача відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив останню скасувати та винести постанову, якою вжити заходи забезпечення позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "Подільський господар" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018 року у справі № 918/678/18; призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив, відповідно до якого останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив її задоволити.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечив, з підстав, зазначених у письмовому відзиві. Апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали оскарження ухвали, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ТзОВ "Подільський господар" не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що останній обґрунтовує її тим, що відповідачем з моменту підписання договору та отримання коштів не вживаються заходи щодо погашення заборгованості згідно умов договору. Також позивач зауважив, що із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається наявність судових справ стосовно відповідача про стягнення з останнього заборгованості на загальну суму 7246088,17 грн., відтак, враховуючи, що сума заборгованості по вказаних судових справах є значною, позивач вважає що відповідач перебуває у поганому фінансовому стані, що ставить під сумнів можливість виконання рішення суду по даній справі у разі задоволення позову.

В силу ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Разом з тим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із поданої позивачем заяви про забезпечення позову не вбачається наявності обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить будь-якого документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом першої інстанції вірно констатовано, що у вказаній заяві містяться лише загальні міркування заявника про можливу небезпеку невиконання відповідачем зобовязань з повернення попередньої оплати без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин, на підтвердження викладеного в заяві.

Посилання позивача на наявність судових справ про стягнення коштів з відповідача, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи той факт, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову, а достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Викладені у заяві позивача міркування та припущення про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у даній справі без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, позивач не обґрунтовує, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у подальшому рішення господарського суду.

За таких обставин, судова колегія Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018 року у справі № 918/678/18 судовою колегією не встановлено.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення його апеляційної скарги судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.11.2018 року у справі № 918/678/18 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали оскарження ухвали у справі № 918/678/18 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 06.12.2018 року.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.