ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа№ 910/16430/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Тищенко А.І.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Павленко О.В. - представник за довіреністю від 11.09.2018 р.;

від відповідача: Лях К.М. - представник за довіреністю від 15.01.2018 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018

у справі № 910/16430/14 (суддя: Картавцева Ю.В.)

За заявою Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп.

за позовом Антимонопольного комітету України

до Державної адміністрації залізничного транспорту України

про стягнення 200 000 000 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст обставин справи

07.12.2016 до Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшла заява про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 у справі № 910/16430/14, яким наказано стягнути з Державної адміністрації залізничного транспорту України штраф у розмірі 100000000 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 100000000 грн. 00 коп. та зарахувати зазначену суму в доход загального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 заяву Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 у справі № 910/16430/14 до виконання задоволено частково; відновлено строк пред'явлення до виконання вказаного наказу 100000000 грн. 00 коп. штрафу до 03.04.2020; визнано таким, що не підлягає виконанню вказаний наказ в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України 100000000 грн. 00 коп. пені.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 910/16430/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.08.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 у справі № 910/16430/14 скасовано в частині відновлення строку пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі № 910/16430/14 про стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України в доход загального фонду державного бюджету України 100000000 грн. 00 коп. штрафу до 03.04.2010; справу у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

03.08.2018 р. до Господарського суду міста Києва від Державної адміністрації залізничного транспорту України надійшло клопотання про зупинення провадження за заявою Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. до набрання законної сили рішення суду у пов'язаній справі №910/6538/18 та до набрання законної сили рішення у даній справі щодо розгляду заяви про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р. у справі № 910/ 16430/14 було зупинено провадження з розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Зупиняючи провадження з розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. у справі № 910/16430/14, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що неможливість розгляду даної заяви до вирішення заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню, полягає в тому, що встановлення обставин стосовно визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (його видано помилково/обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин) є необхідним для вирішення питання щодо поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, оскільки за наслідками такого поновлення стягувач вправі буде звернутись за примусовим виконанням такого виконавчого документу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Антимонопольний комітет України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обставинами, які підлягають встановленню під час розгляду заяви комітету, є наявність чи відсутність поважних причин, через які комітетом було пропущено строк для пред'явлення судового наказу до виконання. Також апелянт зазначив, що відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у розгляді заяви комітету саме з метою затягування процесу її розгляду та виконання рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 р. матеріали оскарження № 910/16430/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 р. колегією суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 у справі № 910/16430/14.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 року ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 року матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р. у справі № 910/16430/14 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України у справі № 910/16430/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Тищенко А.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2018 р. у складі головуючого судді: Дідиченко М. А., суддів: Тищенко А.І., Власов Ю.Л. прийнято апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України до свого провадження та призначено справу до розгляду на 27.11.2018 р.

27.11.2018 р. до Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про відвід судді Власова Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 року у справі № 910/16430/14 колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя, судді Власов Ю.Л., Тищенко А.І. визнано заяву Державної адміністрації залізничного транспорту України про відвід судді Власова Ю.Л. від участі у розгляді апеляційної скарги Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 року у справі № 910/16430/14 - необґрунтованою. Матеріали справи № 910/16430/14 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2018 р., заяву Державної адміністрації залізничного транспорту України про відвід судді Власова Ю.Л. передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 р. відмовлено в задоволенні заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України від 27.11.2018 року про відвід судді Власова Ю.Л., при розгляді апеляційної скарги Антимонопольного комітету України на Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 року по справі №910/16430/14; матеріали оскарження № 910/16430/14 повернуто для передачі визначеній протоколом від 29.10.2018 р. колегії суддів у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.Л., судді - Тищенко А.І., Власов Ю.Л. у справі № 910/16430/14.

03.12.2018 р. представником відповідача була подана заява про відвід складу колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 р. колегія суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Тищенко А.І., Власов Ю.Л. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого їм відводу, у зв'язку справу було передано для визначення автоматизованою системою відповідно до статті 32 ГПК України судді, який має вирішити питання про відвід.

Крім того, у судовому засіданні 03.12.2018 р. було оголошено перерву до 06.12.2018 р.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 заяву представника Державної адміністрації залізничного транспорту України Мельника М.А. про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Тищенко А.І., Власов Ю.Л. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 р. у задоволенні заяви представника Державної адміністрації залізничного транспорту України Мельника М.А. про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Тищенко А.І., Власов Ю.Л. у справі №910/16430/14 було відмовлено, матеріали оскарження у справі №910/16430/14 повернуто колегії суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Тищенко А.І., Власов Ю.Л.

Заявлені у справі клопотання учасників справи та результати їх розгляду.

27.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/16430/14.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/6538/18 за позовом ПАТ «Українська залізниця» до АМКУ про визнання недійсним рішення АМКУ № 576-р від 16.07.2013 р., в той час як на розгляді Господарського суду міста Києва у межах справи № 910/16430/14 знаходиться заява про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 р. до виконання. Також заявник вказав, що оскільки 22.11.2018 р. ПАТ «Укрзалізниця» подало касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2018 р. про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 р. та 16.03.2017 р. у справі № 910/16430/14, а тому розгляд апеляційної скарги АМКУ на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р. у даному випадку є неможливим.

Однак, вказане клопотання відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Так, суд зазначає, що справа №910/6538/18 є пов'язаною зі справою №910/16430/14, оскільки в межах такої справи оскаржується рішення Антимонопольного комітету України, невиконання якого стало підставою для звернення Комітетом до суду з позовом у даній справі.

Разом з тим, як встановлено судом, рішення суду у даній справі зокрема, в частині стягнення з відповідача штрафу, є таким, що набрало законної сили, а отже підлягає обов'язковому виконанню.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Отже, у вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим пунктом статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, виконання рішення є обов'язковим елементом права на справедливий суд, та сума заборгованості, яка присуджена судом є підґрунтям для "законного сподівання" позивача на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи.

За наведених обставин, відповідачем не доведено неможливості розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. до вирішення справи №910/6538/18, а тому, зважаючи також на принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів, та те, що виконання рішення є обов'язковим елементом права на справедливий суд, відсутні підстави для зупинення провадження з розгляду заяви Антимонопольного комітету України до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду справи №910/6538/18, у зв'язку з чим в задоволенні клопотання відповідача в цій частині відмовлено.

Відповідно до пункту 17.10 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6 - 8, 10, 12 - 14, 17 - 21, 31 - 33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали.

В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи;

Згідно з пунктом 17.12. Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

В той же час, у даному випадку судом першої інстанції до суду апеляційної інстанції були направленні матеріали оскарження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р. у справі № 910/16430/14.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції переглядаються матеріали оскарження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р. у справі № 910/16430/14, а тому підстав для зупинення даного апеляційного розгляду до перегляду у касаційному порядку ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2018 р. про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 р. та 16.03.2017 р. у справі № 910/16430/14 колегія суддів не вбачає підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі № 910/16430/14 (суддя Прокопенко Л.В.) позов Антимонопольного комітету України до Державної адміністрації залізничного транспорту України задоволено; стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України штраф у розмірі 100000000 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 100000000 грн. 00 коп.; зобов'язано Державну адміністрацію залізничного транспорту України виконати п. 4 резолютивної частини рішення Комітету від 16.07.2014 № 576-р - розробити та затвердити механізм контролю за правильністю визначення вантажовласниками (вантажовідправниками, тощо) призначення (найменування) вантажу (експорт або внутрішнє сполучення); стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України судовий збір у розмірі 73080 грн. 00 коп.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі № 910/16430/14 залишено без змін.

28.09.2015 на виконання вказаного рішення суду видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 у справі № 910/16430/14 скасовано в частині задоволення позову повністю та стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України пені у сумі 100000000 грн. 00 коп.; справу у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 у справі № 910/16430/14 (суддя Марченко О.В.) позов Антимонопольного комітету України задоволено; стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України 100000000 грн. 00 коп. пені.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 у справі № 910/16430/14 залишено без змін.

07.12.2016 до Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшла заява про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 у справі № 910/16430/14, яким наказано стягнути з Державної адміністрації залізничного транспорту України штраф у розмірі 100000000 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 100000000 грн. 00 коп. та зарахувати зазначену суму в доход загального фонду Державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 (суддя Марченко О.В.) відкладено вирішення питання про прийняття вказаної заяви до повернення матеріалів справи № 910/16430/14 з Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/16430/14 скасовано; справу № 910/16430/14 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 910/16430/14 (суддя Маринченко Я.В.) позов Антимонопольного комітету України задоволено; стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України пеню у розмірі 100000000 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 (суддя Марченко О.В.) заяву Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 у справі № 910/16430/14 до виконання задоволено частково; відновлено строк пред'явлення до виконання вказаного наказу 100000000 грн. 00 коп. штрафу до 03.04.2020; визнано таким, що не підлягає виконанню вказаний наказ в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України 100000000 грн. 00 коп. пені.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 910/16430/14 залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 910/16430/14 залишено без змін.

06.06.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 910/16430/14 видано наказ, яким наказано стягнути з Державної адміністрації залізничного транспорту України 100000000 грн. 00 коп. пені.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі № 910/16430/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.08.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 у справі № 910/16430/14 скасовано в частині відновлення строку пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 у справі № 910/16430/14 про стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України в доход загального фонду державного бюджету України 100000000 грн. 00 коп. штрафу до 03.04.2010; справу у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 зупинено провадження щодо розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. у справі № 910/16430/14 до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками вирішення скарги Антимонопольного комітету України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби з винесення постанови від 31.12.2015 ВП №49749904 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 28.09.2015, у справі №910/16430/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 р. було поновлено провадження щодо розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп.

03.08.2018 р. до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження за заявою Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. до набрання законної сили рішення суду у пов'язаній справі №910/6538/18 та до набрання законної сили рішення у даній справі щодо розгляду заяви про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 р. у справі № 910/ 16430/14 було зупинено провадження з розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Зупиняючи провадження з розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. у справі № 910/16430/14, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що неможливість розгляду даної заяви до вирішення заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню, полягає в тому, що встановлення обставин стосовно визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (його видано помилково/обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин) є необхідним для вирішення питання щодо поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, оскільки за наслідками такого поновлення стягувач вправі буде звернутись за примусовим виконанням такого виконавчого документу, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення клопотання заявника в частині зупинення провадження щодо розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. у справі № 910/16430/14 до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках: об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов'язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції розглядається заява Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп.

Так, за доводами Комітету, ним було пропущено строк для пред'явлення до виконання судового наказу через незаконні дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

При цьому, у провадженні щодо визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 р. та від 06.06.2017 р. у справі № 910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню, підлягають встановленню обставини, передбачені ст. 328 ГПК України, зокрема, чи було видано накази помилково, відсутність обов'язку боржника повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням зобов'язання боржником чи іншою особою.

Тобто, за результатами розгляду заяви про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 р. та від 06.06.2017 р. у справі № 910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню, не можуть бути встановлені будь-які обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність повноважних причини попуску позивачем строку для пред'явлення судового наказу до виконання, та не можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав для поновлення строку, зазначених у заяві позивача.

Колегія суддів прийшла до висновку, що постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд не врахував приписів ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Зокрема, судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином розгляд заяви Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 та від 06.06.2017 у справі №910/16430/14 такими, що не підлягають виконанню унеможливлює розгляд заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп., не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї заяви, виходячи з поданих доказів.

Також, судом першої інстанції не зазначено, яким чином встановлені обставини вплинуть на оцінку доказів в межах розгляду заяви про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп.

Крім того, сама по собі взаємопов'язаність двох заяв ще не свідчить про неможливість розгляду цієї заяви до прийняття рішення щодо іншої заяви, оскільки суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп., а саме щодо встановлення обставин наявності чи відсутності поважності причин, через які Антимонопольним комітетом України було пропущено строк для пред'явлення наказу до виконання, та обставин щодо неподання такого наказу до виконання у визначений строк.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що для даної заяви не існувало обставин, що перешкоджали або унеможливлювали її розгляд, і які б зумовили зупинення провадження у справі.

Водночас, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Частина 1 статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду через призму застосування статті 6 Конвенції та враховуючи, що розгляд заяви почався у грудні 2016 року, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі може призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції щодо дотримання розумних строків розгляду справи і права на справедливий суд.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів приходить до висновку, що для розгляду заяви Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 до виконання у справі № 910/16430/14 в частині стягнення з Державної адміністрації залізничного транспорту України штрафу у розмірі 100000000 грн. 00 коп. не існувало обставин, що перешкоджали або унеможливлювали її розгляд, і які б зумовили зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 року у справі № 910/16430/14 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 року у справі № 910/16430/14 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/16430/14 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.12.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Л. Власов