номер провадження справи 33/83/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 Справа № 908/1868/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. ГвардійськийАДРЕСА_1; фактична адреса: 69071, м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, буд. 80)

до відповідача: Комунального підприємства Автогосподарство Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12-А)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - Ордер на надання правової допомоги серія ЗП № 082251 від 23.08.2018 р.;

від відповідача : ОСОБА_2- довіреність № 1 від 29.01.2018 р.;

ВСТАНОВИВ:

В господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК до Комунального підприємства Автогосподарство Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості в сумі 29208,60 грн., що складається з суми основного боргу в розмірі 23260,33 грн., суми 4652,04 грн. інфляційних втрат, суми 1296,23 грн. 3% річних.

В позові позивач посилався на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору підряду на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі гаражів-майстерні будівлі гаражі-майстерні літ. А-3 КП «Автогосподарство» ЗОР по вул. Сєдова, 12-А, м. Запоріжжя № 23-04/03/16 від 01.07.2016 р., позивачем були виконані визначені договором роботи, про що Сторонами було погоджено, підписано та скріплено печатками ОСОБА_1 № 562 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 р. на суму 23260,33 грн. Проте, відповідач свої договірні зобовязання належним чином не виконав, оплату не здійснив. У звязку з чим, у нього утворилась заборгованість за Договором, що потягло за собою нарахування санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України. Посилаючись на ст.ст. 15, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 265 ГК України, позивач просив позов задовольнити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2018р. справу № 908/1868/18 передано для розгляду судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.09.2018 р. відкрито провадження у справі № 908/1868/18. Присвоєно справі номер провадження 33/83/18. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.10.2018 р. підготовче засідання відкладено на 13.11.2018 р.

Ухвалою суду від 13.11.2018 р., суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.12.2018 р.

Відповідач у письмовому відзиві зазначив, що КП «Автогосподарство» ЗОР не відмовлялося від зобов'язання сплати заборгованості перед ТОВ «Гідрохолодмонтаж ВК». Наявна заборгованість виникла у зв'язку з тим, що у підприємства наявна велика кредиторська заборгованість, заборгованість по розрахункам з бюджетом, наявна заборгованість по розрахункам зі страхування та оплати праці працівникам.

Як вбачається з фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2016 рік (звіт про фінансові результати) кредиторська заборгованість за товари, роботи та послуги склала 261,6 тис. гривень, за розрахунками з бюджетом заборгованість склала 54,2 тис. гривень, заборгованість по розрахункам зі страхування (пенсійний фонд, ЄСВ) склала 41,1 тис. гривень, заборгованість по розрахункам з оплати праці 125,9 тис. гривень. Збитки КП «Автогосподарство» ЗОР за 2016 рік склали 337,5 тис. гривень.

Як вбачається з фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2017 рік (звіт про фінансові результати) кредиторська заборгованість за товари, роботи та послуги склала 261,7 тис. гривень, за розрахунками з бюджетом заборгованість склала 22,8 тис. гривень, заборгованість по розрахункам зі страхування (пенсійний фонд, ЄСВ) склала 31,7 тис. гривень, заборгованість по розрахункам з оплати праці 87,4 тис. гривень. Збитки КП «Автогосподарство» ЗОР за 2016 рік склали 762,2 тис. гривень.

Як вбачається з фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 1 квартал 2018 року (звіт про фінансові результати) кредиторська заборгованість за товари, роботи та послуги склала 453,4 тис. гривень, за розрахунками з бюджетом заборгованість склала 116,7 тис. гривень, заборгованість по розрахункам зі страхування (пенсійний фонд, ЄСВ) склала 47,4 тис. гривень, заборгованість по розрахункам з оплати праці 226,3 тис. гривень. Збитки КП «Автогосподарство» ЗОР за І квартал 2018 року склали 332,5 тис. гривень.

Як вбачається з фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за І півріччя 2018 року (звіт про фінансові результати) кредиторська заборгованість за товари, роботи та послуги склала 372,6 тис. гривень, за розрахунками з бюджетом заборгованість склала 110,6 тис. гривень, заборгованість по розрахункам зі страхування (пенсійний фонд, ЄСВ) склала 37,5 тис. гривень, заборгованість по розрахункам з оплати праці 109,0 тис. гривень.

Таким чином у зв'язку з великими фінансовими збитками КП «Автогосподарство» ЗОР на даний час не має змоги сплатити борг Позивачу у повному обсязі.

Також, КП «Автогосподарство» ЗОР не погоджується із розрахунком заборгованості, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначає, що відповідно до Договору між Позивачем та Відповідачем не встановлено жодного розміру процентів у разі прострочення грошового зобов'язання.

Посилаючись на вищевикладене, відповідач просить відмовити ТОВ «Гідрохолодмонтаж ВК» у прийняті позовних вимог у повному обсязі та визнати суму заборгованості у розмірі основного боргу - 23 260,33 грн.

10.12.2018 р. до господарського суду Запорізької області від позивача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення № 38 від 21.11.2018 р., згідно якого, відповідачем було перераховано позивачу суму 23260,33 грн. основного боргу.

Клопотання позивача судом задоволено.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

У судовому засіданні 11.12.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 01.07.2016 р. між позивачем (Підрядником) та відповідачем (Замовником) було укладено договір підряду на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі гаражів-майстерні будівлі гаражі-майстерні літ. А-3 КП «Автогосподарство» ЗОР по вул. Сєдова, 12-А, м. Запоріжжя № 23-04/03/16 (далі Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник, в межах договірної ціни приймає на себе обов'язки на свій ризик виконати Поточний ремонт покрівлі будівлі гаражів-майстерні літ.А-3 КП «Автогосподарство» ЗОР по вул. Сєдова, 12-а, м. Запоріжжя в обумовлений цим договором термін та з належною якістю в межах затвердженої проектно-кошторисної документації, та узгодженої договірної ціни робіт, вимог техніки безпеки та охорони праці та здати об'єкт в експлуатацію. Забезпечення виконання будівельно-монтажних та інших робіт з часткового поточного ремонту матеріалами, технологічним, енергетичним, електротехнічним, та іншим устаткуванням покладається на Підрядника.

Відповідно до п. 1.2 Договору Замовник здійснює фінансування Підрядника на будівництво об'єкту за рахунок коштів, наданих для фінансування предмету договору, в межах яких буде проводитись оплата виконаних робіт підрядником.

Умовами п. 2.1. Договору узгоджено, що ціна договору з ПДВ складає 23 260,33 грн. (в т.ч. ПДВ). Ціна договору враховує усі витрати Підрядника на виконання предмету договору та частково включає суму матеріалів Замовника.

За виконання передбачених Договором послуг Замовник сплачує Підряднику суму 23 260,33 грн. на підставі кошторисної документації (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору оплата виконаних робіт здійснюється на підставі підписаних Замовником довідок про вартість виконаних підрядних робіт у формі КБ-3, КБ-2в у термін 15 календарних днів після надходження коштів для фінансування предмету договору на рахунок Замовника.

Замовник здійснює оплату протягом 3-х днів після підписання акту виконаних робіт (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 7.1 Договору здача-приймання робіт після їх закінчення здійснюється згідно з чинним порядком і оформлюється актом приймання виконаних робіт та актом прийняття об'єкту в експлуатацію.

Як підтверджується матеріалами справи, з боку позивача зобовязання за Договором були виконані належним чином.

Так, позивач виконав передбачені Договором роботи на загальну суму 23260,33грн., що підтверджується підписаним 28.10.2016 р. двостороннім актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 р. (форма КБ-2в) на суму 23260,33 грн.

Вартість робіт відповідачем оплачена не була.

У звязку з цим, на адресу відповідача позивачем були направлені Претензії (вих. № 06 від 26.02.2018 р., № 37 від 18.06.2018 р.) з вимогою сплатити заборгованість.

Претензія позивача була залишена відповідачем без задоволення.

Станом на дату подання даного позову до суду, відповідач виконані позивачем роботи не оплатив.

Позовні вимоги про стягнення з КП Автогосподарство Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості в сумі 29208,60 грн., що складається з суми основного боргу в розмірі 23260,33 грн., суми 4652,04 грн. інфляційних втрат, суми 1296,23 грн. 3% річних, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного ними Договору, який породив взаємні обовязки: обовязком позивача стало виконання робіт, а обовязком відповідача прийняття виконаних позивачем робіт і оплата їх вартості.

За своєю правовою природою укладені сторонами Договір є договором підряду.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити роботу.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Взяті на себе зобовязання щодо виконання робіт за Договором позивач виконав належним чином, про що свідчать матеріали справи, зокрема, підписаний з боку відповідача 28.10.2016 р. без заперечень та зауважень двосторонній ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за жовтень 2016 р., який також скріплений печаткою відповідача.

Виходячи з ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за жовтень 2016 р. (підписаний 28.10.2016 р.), вартість виконаних позивачем для відповідача робіт за Договором, що належала до сплати, становила 23260,33 грн.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення містить ст. 193 ГК України.

Однак, всупереч умов Договору та вимог закону, з боку Замовника (відповідача у справі) зобовязання щодо оплати прийнятих підрядних робіт виконано не було.

Станом на дату подання даного позову до суду, сума основної заборгованості в розмірі 23260,33 грн., відповідачем сплачена не була.

Разом з тим, після відкриття провадження у даній справі (21.09.2018 р.), платежем, здійсненим 21.11.2018 р., відповідач повністю сплатив суму основної заборгованості в розмірі 23260,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 38 від 21.11.2018 р., копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі за вимогою про стягнення суми 23260,33 грн. основного боргу підлягає закриттю.

Разом з тим, окрім суми основного боргу, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача суми 3% річних та втрат від інфляції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних в сумі 1296,23грн. (за період з 01.11.2016 р. по 09.09.2018 р.) та втрат від інфляції в сумі 4652,04 грн. (за період з листопада 2016р. по липень 2018 р.), заявлені позивачем обґрунтовано, а тому задовольняються у повному обсязі.

Розрахунок 3% річних та втрат від інфляції перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та визнано вірним.

Спростовуючи доводи відповідача, суд зазначає, що стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобовязання, передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України (інфляційні втрати та 3% річних).

В силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання незалежно від того, виникла така неможливість з його вини чи випадково. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобовязання за рахунок іншої. Частина 2 статті 625 ЦК України визначає наслідки прострочення боржником виконання грошового зобовязання. По-перше, боржник на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. По-друге, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому слід зазначити, що інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі і за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Право кредитора вимагати сплату суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є способом захисту його майнового права та інтересу.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми, так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Так, частиною 1 статті 7 вказаного Закону встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: &lк;…&?т; 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, із урахуванням ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачений судовий збір (стосовно позовної вимоги, за якою закрито провадження у справі) в сумі 1402,56 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету за наявності відповідної заяви.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в сумі 359,44 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі № 908/1868/18 за вимогою про стягнення суми 23260,33 грн. основного боргу закрити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Автогосподарство Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. ГвардійськийАДРЕСА_1; фактична адреса: 69071, м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, буд. 80, ) суму 4652 (чотири тисячі шістсот пятдесят дві) грн. 04 коп. втрат від інфляції, суму 1296 (одна тисяча двісті девяносто шість) грн. 23 коп. 3% річних та суму 359 (триста пятдесят девять) грн. 44 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Видати ухвалу на повернення з державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. ГвардійськийАДРЕСА_1; фактична адреса: 69071, м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, буд. 80, ) суми 1402 (одна тисяча чотириста дві) грн. 56 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 895 від 11.09.2018 р. за наявності відповідної заяви.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 13 грудня 2018 р.

Суддя М.В. Мірошниченко