ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа№ 920/600/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго»

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 про відмову у видачі судового наказу

у справі № 920/600/18 (суддя Соп'яненко О.Ю.)

за заявою Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський завод гумотехнічних виробів»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Сумський завод гумотехнічних виробів»

про стягнення 60 693,46 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго» (надалі - ПАТ «Сумиобленерго», заявник) звернулось до Господарського суду Сумської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський завод гумотехнічних виробів» (надалі - ТОВ «СЗ ГТВ», боржник-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Сумський завод гумотехнічних виробів» (надалі - ТОВ «ВО «СЗГТВ», боржник-2) 40 067,24 грн пені, 4 638,57 грн 3% річних та 15 987,65 грн інфляційних нарахувань, які виникли на підставі договору про постачання електричної енергії № 30100116 від 30.11.2014, укладеного між ПАТ «Сумиобленерго» та ТОВ «СЗ ГТВ» на підставі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 у справі № 920/600/18 у видачі судового наказу відмовлено.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд виходив з того, що до кількох відповідачів має бути пред'явлений саме позов; стягнення на підставі судового наказу не допускає наявності кількох боржників та солідарного стягнення з них грошової заборгованості судовим наказом, у зв'язку з чим дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, на підставі п.п.1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, ПАТ «Сумиобленерго» звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та видати судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «СЗ ГТВ» та ТОВ «ВО «СЗГТВ» 40 067,24 грн пені, 4 638,57 грн 3% річних, 15 987,65 грн інфляційних нарахувань та судові витрати.

Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою, апелянт посилався на те, що оскаржувана ухвала прийнята судом з порушенням норм процесуального права, оскільки нормами ГПК України не встановлено обмежень щодо кількості боржників, як учасників наказного провадження, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Сумиобленерго» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 у справі №920/600/18 та призначено її до розгляду на 09.10.2018.

У зв'язку з розпочатою процедурою ліквідації та припиненням здійснення правосуддя Харківським апеляційним господарським судом матеріали справи було передано до новоутвореного Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2018 апеляційну скаргу ПАТ «Сумиобленерго» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 апеляційну скаргу ПАТ «Сумиобленерго» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 у справі № 920/600/18 прийнято до провадження вищевказаним складом суду, поновлено скаржникові пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито Північним апеляційним господарським судом апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою та призначено до розгляду на 10.12.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 задоволено клопотання ПАТ «Сумиобленерго» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №920/600/18 призначено на 10.12.2018.

У судове засідання 10.12.2018 боржник-1 та боржник-2 явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що боржник-1 та боржник-2 не повідомили суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувану ухвалу та видати судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «СЗ ГТВ» та ТОВ «ВО «СЗГТВ» грошових коштів.

10.12.2018 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження є однією із форм господарського судочинства, що призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній предмет спору або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 4 ст. 12 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Статтею 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Таким чином, приписами ГПК України передбачено чіткий склад учасників справи у наказному провадження - це заявник та боржник, при цьому заявником може бути лише особа, якій належить право вимоги.

Водночас, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 47 ГПК України позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши вищевказані норми ГПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що до кількох відповідачів має бути пред'явлений саме позов. Стягнення на підставі судового наказу не допускає наявності кількох боржників та солідарного стягнення з них грошової заборгованості судовим наказом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, тощо.

Отже, вищевказана норма закону передбачає наявність одного боржника та одного заявника, проте, в поданій суду заяві про видачу судового наказу, заявник вказує двох боржників.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу та у разі, якщо заявлено вимогу, що не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу за вимогами про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «СЗ ГТВ» та ТОВ «ВО «СЗГТВ» на користь ПАТ «Сумиобленерго» 40 067,24 грн пені, 4 638,57 грн 3% річних та 15 987,65 грн інфляційних нарахувань, на підставі п.п.1, 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України з огляду на невідповідність вказаної заяви вимогам статті 148 ГПК України.

Як правильно зауважив місцевий господарський суд, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

При цьому, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарським судом Сумської області від 13.08.2018 у справі № 920/600/18 прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга ПАТ «Сумиобленерго» - без задоволення.

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 у справі № 920/600/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.08.2018 у справі № 920/600/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 920/600/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 11.12.2018.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська