ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Справа№ 911/2012/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.;

за участю представників сторін:

Білоцерківська міська рада Київської області Кириленко Т.К., довіреність №4085/01.07 від 03.12.18

Фонд державного майна Бєльський-Панасюк О.О., довіреність № 104 від 12.02.18

Арбітражний керуючий, ліквідатор ВАТ "Росава" Кіцул С.Б., посвідчення НОМЕР_2 від 20.08.13

Прокуратура Київської області Ющенко М.А., службове посвідчення №030760 від 12.12.14

Голова ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" Поліщук А.А., паспорт НОМЕР_1 виданий Міським відділом № 1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській від 30.11.99

розглянувши апеляційні скарги Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року

у справі № 911/2012/17 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Росава"

до Білоцерківської міської ради Київської області

третя особа Відкрите акціонерне товариство "Росава"

про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення

та за позовом Відкритого акціонерного товариства "Росава"

до Білоцерківської міської ради Київської області

третя особа Приватне акціонерне товариство "Росава"

про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року у справі №911/2012/17 відмовлено у задоволенні первісного позову ПрАТ "Росава". Позов ВАТ "Росава" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Білоцерківської міської ради Київської області № 236-15-VII від 08 вересня 2016 року "Про затвердження переліку комунальної інфраструктури м. Біла Церква" в частині включення в перелік майна об'єктів комунальної інфраструктури м. Біла Церква наступного майна, що належить ВАТ "Росава": 1. Палац культури "Росава", м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 (нежитлова будівля літ. "А-3", площею 9194,5 кв.м.; нежитлова будівля літ. "Б", площею 1126,7 кв.м.), 2. Полікліника, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 140 (площею 5 917,8 кв.м.). Стягнуто з Білоцерківської міської ради Київської області на користь ВАТ "Росава" 1 600,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду Білоцерківська міська рада звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року в частині задоволення позову ВАТ "Росава" та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ВАТ "Росава" відмовити.

Крім того, не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду Перший заступник прокурора Київської області також звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 у частині задоволення позову ВАТ "Росава" та прийняти нове рішення яким у задоволенні позову ВАТ "Росава" відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

Подані апеляційні скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційних скарг Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області зводяться до наступного:

Апелянт зазначає що статтею 2 ЗУ "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" визначено, що до об'єктів соціальної інфраструктури належать: об'єкти житлового фонду, гуртожитки та інші об'єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров'я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек). Виходячи з аналізу ст.60 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", визначено що до об'єктів права комунальної власності належить зокрема заклади культури, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності. Таким чином апелянт зазначає що поняття "об'єкт соціальної сфери" та "об'єкт комунальної інфраструктури" є тотожними.

І тому помилковим є твердження суду, що спірні об'єкти відносяться до об'єктів соціально-побутового призначення, а тому не можуть перебувати у статусі об'єктів комунальної інфраструктури.

Крім того, скаржник вказував що преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. При цьому, в ухвалі Господарського суду Київської області від 18.10.2016 у справі № Б8/191-10 суд, не дослідив і не взяв до уваги рішення міської ради від 08 вересня 2016 року № 236-15-VII "Про затвердження комунальної інфраструктури м. Біла Церква", та не навів жодного обґрунтування своїх висновків, що відповідно не може утворювати преюдицію, а є лише оціночним судженням.

Також скаржник в апеляційній скарзі наголошував на тому, що Київський апеляційний адміністративний суд, а потім і Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у справі № 357/11454/16 вказали, що Відкрите акціонерне товариство "Росава" у спорі щодо скасування рішення міської ради від 08 вересня 2016 року № 236-15-VII "Про затвердження переліку комунальної інфраструктури м. Біла Церква" має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року у справі №911/2012/17 відмовлено у задоволенні первісного позову ПрАТ "Росава". Позов ВАТ "Росава" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Білоцерківської міської ради Київської області № 236-15-VII від 08 вересня 2016 року "Про затвердження переліку комунальної інфраструктури м. Біла Церква" в частині включення в перелік майна об'єктів комунальної інфраструктури м. Біла Церква наступного майна, що належить ВАТ "Росава": 1. Палац культури "Росава", м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 (нежитлова будівля літ. "А-3", площею 9194,5 кв.м.; нежитлова будівля літ. "Б", площею 1126,7 кв.м.), 2. Полікліника, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 140 (площею 5 917,8 кв.м.). Стягнуто з Білоцерківської міської ради Київської області на користь ВАТ "Росава" 1 600,00 грн. судового збору.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, вищевказані апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Кропивна Л.В., Верховець А.А.

Ухвалою суду від 27.08.2018року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року у справі № 911/2012/17 та об'єднано їх в одне апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційні скарги до 11.09.2018 року включно та призначено справу до розгляду на 13.09.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

11.09.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПрАТ "Росава" та ліквідатора ВАТ "Росава" надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на його відповідність нормам матеріального та процесуального права. Зокрема ПрАТ "Росава" та ліквідатор ВАТ "Росава", у відзиві наголошували на тому, що спірні об'єкти - Палац культури "Росава", м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 (нежитлова будівля літ. "А-3", площею 9 194, 5 кв. м.; нежитлова будівля літ. "Б", площею 1 126,7 кв.м.) та Поліклініка, м. Біла Церква, вул. Леваневського,140 (площею 5 917,8 кв.м.) не є об'єктами комунальної інфраструктури, а отже підлягають включенню до ліквідаційної маси ВАТ "Росава". Так згідно Наказу Фонду державного майна України № 76-АТ від 24.10.1996, яким Білоцерківське державне виробниче об'єднання "Білоцерківщина" було перетворено у ВАТ "Росава". Спірне майно, а саме: палац культури ВАТ "Росава" та Поліклініка (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") передане ВАТ "Росава" відповідно до вказаного вище Наказу, внесено до статутного фонду ВАТ "Росава" та належить останньому на праві приватної власності підприємства, вказані об'єкти хоч і є об'єктами соціальної сфери, однак не відносяться до об'єктів комунальної інфраструктури, які в порядку статей 41,42 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підлягають передачі в комунальну власність територіальній громаді.

ПрАТ "Росава" та ліквідатор ВАТ "Росава" у відзивах зазначили також, що згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду № 357/13152/16-а від 22.03.2017, спір між ПрАТ "Росава" та Білоцерківською міською радою Київської області про визнання протиправним та скасування рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 08.09.2016 № 236-15-VII підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 у справі № 911/2012/17 розгляд справи відкладено на 03.10.2018.

25 червня 2018 року був утворений Північний апеляційний господарський суд, на виконання Указу Президента "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" від 29 грудня 2017 року, згідно з яким були ліквідовані апеляційні господарські суди та утворені нові суди в апеляційних округах.

Відповідно до частини шостої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

3 жовтня 2018 року в офіційному виданні Верховної Ради України "Голос України" № 185 (6940) було розміщено повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду, згідно якого, днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду визначено з 3 жовтня 2018 року.

Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя з початку роботи Північного апеляційного господарського суду, що відбулося 3 жовтня 2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Актом приймання-передачі судової справи від 02 жовтня 2018 року, на виконання п.4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 20.09.2018 № 475, справу №911/2012/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2018 року, апеляційна скарга Білоцерківської міської ради Київської області у справі № 911/2012/17 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді - Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 02 листопада 2018 року апеляційна скарга Прокуратури Київської області у справі №911/2012/17 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді - Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з метою процесуальної економії та враховуючи співпадіння доводів апеляційних скарг Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області - необхідно їх об'єднати в одне апеляційне провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Білоцерківської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року у справі № 911/2012/17; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року у справі № 911/2012/17; апеляційні скарги Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року у справі №911/2012/17 об'єднано в одне апеляційне провадження; призначено справу до розгляду на 04.12.2018 .

У зв'язку із перебуванням судді Пантелієнка В.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, автоматизованою системою було здійснено заміну судді Пантелієнка В.О.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2018 апеляційна скарга Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Сотнікова С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційні скарги Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 у справі № 911/2012/17.

До судового засідання через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ПрАТ "Росава" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у випадку запізнення представника у судове засідання, оскільки інша справа № 911/2498/18 про відкриття провадження у справі про банкрутство розглядається Господарським судом Київської області за участю представника ПрАТ "Росава".

В судове засідання 04.12.2018 з'явились прокурор прокуратури Київської області, Білоцерківська міська рада Київської області, арбітражний керуючий, ліквідатор ВАТ "Росава" Кіцул С.Б., Фонд державного майна, та голова ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" Поліщук А.А.

У зв'язку з явкою у судове засідання голови ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" Поліщука А.А., клопотання яке надійшло до судового засідання про відкладення розгляду справи колегією суддів залишено без розгляду.

В судовому засіданні судом заслухано пояснення присутніх представників учасників справи по суті спору.

Прокурор Київської області, представник Білоцерківської міської ради Київської області підтримали вимоги апеляційних скарг та просили суд їх задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року в частині задоволення позову ВАТ "Росава" повністю. Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ВАТ "Росава" повністю.

Арбітражний керуючий, ліквідатор ВАТ "Росава" Кіцул С.Б., та голова ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" Поліщук А.А. заперечували проти доводів апеляційних скарг Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області, просили залишити їх без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 залишити без змін.

Представник Фонду державного майна при розгляді апеляційних скарг Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області просив прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

04.12.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "Росава" та Відкрите акціонерне товариство "Росава" звернулися до суду з позовами про визнання протиправним та скасування рішення Білоцерківської міської ради "Про затвердження переліку комунальної інфраструктури м. Біла Церква" № 236-15-VII від 08 вересня 2016 року в частині включення в перелік майна об'єктів комунальної інфраструктури м. Біла Церква наступного майна, що належить ВАТ "Росава": 1. Палац культури "Росава", м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 (нежитлова будівля літ. "А-3", площею 9 194,5 кв.м.; нежитлова будівля літ. "Б", площею 1 126,7 кв.м.), 2. Полікліника, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 140 (площею 5 917,8 кв.м.), обґрунтовуючи вимоги тим, що оскільки спірні об'єкти нерухомості були приватизовані ВАТ "Росава" в установленому порядку і є приватною власністю товариства, вказані об'єкти не відносяться до об'єктів комунальної інфраструктури, які в порядку статей 41, 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підлягають передачі в комунальну власність територіальній громаді, у зв'язку з чим у Білоцерківської міської ради Київської області були відсутні законні підстави для винесення оскаржуваного в судовому порядку рішення.

Звернення до господарського суду в порядку ГПК України, з пояснень представника позивача обумовлено тим, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі № 357/13152/16-а (ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2017 відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою Білоцерківської міської ради на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 у справі № 357/13152/16-а) провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Росава" до Білоцерківської міської ради Київської області, за участю третьої особи без самостійних вимог Відкритого акціонерного товариства "Росава" про скасування рішення було закрито з тих підстав, що звернення позивача з позовом до суб`єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із господарських відносин, а саме в рамках проведення процедури банкрутства. Отже, даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Положеннями 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, постановою Господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі № Б8/191-10 припинено процедуру розпорядження майном боржника ВАТ "Росава"; визнано банкрутом ВАТ "Росава" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича.

08 вересня 2016 року Білоцерківською міською радою Київської області винесено рішення № 236-15-VII "Про затвердження переліку комунальної інфраструктури м. Біла Церква", яким до об'єктів комунальної інфраструктури м. Біла Церква віднесено, зокрема: 1. Палац культури "Росава", м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 (нежитлова будівля літ. "А-3", площею 9 194,5 кв.м.; нежитлова будівля літ. "Б", площею 1 126,7 кв.м.), 2. Поліклініку, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 140 (площею 5 917,8 кв.м.).

Згідно з ч. 1 статті 18 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Відповідно до ч. 3 статті 24 цього ж Закону, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

При прийнятті актів як нормативного, так і ненормативного (індивідуального) характеру державний чи інший орган повинен бути на це уповноважений, діяти в межах наданої йому компетенції.

Вказана норма, закріплена у ч. 2 статті 19 Конституції України згідно якої органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вірно встановлено місцевим судом та підтверджується наявними матеріалами справи, згідно Наказу Фонду державного майна України № 76-АТ від 24.10.1996 Білоцерківське державне виробниче об'єднання "Білоцерківшина" було перетворене у ВАТ "Росава".

Спірне майно, а саме: палац культури ВАТ "Росава" та Полікліника (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") передане ВАТ "Росава" відповідно до вказаного вище Наказу, внесено до статутного фонду ВАТ "Росава" та належить останньому на праві власності, та зареєстровано за ВАТ "Росава".

Відповідно до розділу 2 плану приватизації ВО "Білоцерківшина", правонаступником якого є ВАТ "Росава", затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 03.10.1996, до складу підприємства входять: головний шинний завод, житлово-комунальне господарство, радгосп "Шинник", комбінат громадського харчування і об'єкти соціально-побутового і медичного призначення: три дитячі дошкільні заклади, Будинок юних техніків, дитячий оздоровчий табір з базою відпочинку, медико-санітарна частина, санаторій-профілакторій, палац культури і техніки, спортивний клуб "Рось". ВО "Білоцерківшина", правонаступником якого є ВАТ "Росава", є цілісним технологічним і виробничим комплексом, усі підрозділи якого пов'язані єдиною системою конструкторської і технологічної підготовки виробництва, постачання сировини та збуту продукції, транспортного забезпечення, ремонту та обслуговування обладнання, виробничих будівель і споруд та об'єктів соціально-побутового призначення, управління підприємством, організації побуту та оздоровлення працівників.

Згідно Додатку до акту № 2 оцінки вартості цілісного майнового комплексу Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина", затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 15-014 від 31.05.1996, не підлягали приватизації лише такі об'єкти, як: дитячі дошкільні заклади № 32, 33, 48; Будинок юних техніків; човнова станція на р. Рось; будівлі та основні засоби: бомбосховищ № 5, 6; воєнізованої пожежної частини; автомобільна дорога між селами Завадівка-Лобачів Володарського району Київської області.

Палац культури та медико-санітарна частина ВАТ "Росава" (Поліклініка) згідно п. 3.4. розділу ІХ "Порядок і умови використання обєктів" "І. Що включені до статутного фонду АТ" Плану приватизації, обліковуються на балансі підприємства-банкрута, включені до статутного фонду створюваного акціонерного товариства та будуть використовуватися за їх прямим призначенням.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 86423539 від 04.05.2017 право власності на Палац культури "Росава", м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 (нежитлова будівля літ. "А-3", площею 9 194,5 кв.м.; нежитлова будівля літ. "Б", площею 1 126,7 кв.м.) та Поліклініку, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 140 (площею 5 917,8 кв.м.) зареєстровано за ВАТ "Росава"; підстава виникнення права власності наказ Фонду державного майна України № 76-АТ від 24.10.1996. Відповідна інформація відображена також в статуті товариства.

Згідно протоколу № 1 засідання центральної інвентаризаційної комісії ВАТ "Росава" від 29.10.2015 Палац культури ВАТ "Росава" та Полікліника (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") перебувають на балансі ВАТ "Росава".

Таким чином, спірне майно Палац культури ВАТ "Росава" та Полікліника (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") є приватизованим ВАТ "Росава"в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Частиною 13 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що у разі ліквідації підприємства - банкрута, зобов'язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об'єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об'єкти комунальної інфраструктури, арбітражний керуючий (ліквідатор) передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об'єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законодавством.

Тобто, закон встановлює обов'язок ліквідатора передати органу місцевого самоврядування об'єкти комунальної інфраструктури.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", об'єктами передачі згідно з цим Законом є: об'єкти житлового фонду, гуртожитки та інші об'єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров'я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України "Про культуру" надано визначення поняття "об'єкти культурного призначення", зокрема це цілісні майнові комплекси клубних закладів (клубів, будинків культури, палаців культури тощо), парків культури та відпочинку, бібліотек, музеїв, архівів історико-культурних заповідників, театрально-видовищних закладів (театрів, філармоній, концертних організацій, музичних колективів, ансамблів тощо), кінотеатрів, інших закладів культури; пам'ятки культурної спадщини, предмети колекцій, зібрання, фонди, будівлі, споруди культурного призначення та інші культурні цінності.

Як зазначалось вище, відповідно до розділу 2 плану приватизації ВО "Білоцерківщина", правонаступником якого є ВАТ "Росава", затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 03.10.1996, до складу підприємства входять: головний шинний завод, житлово-комунальне господарство, радгосп "Шинник", комбінат громадського харчування і об'єкти соціально-побутового і медичного призначення: три дитячі дошкільні заклади, Будинок юних техніків, дитячий оздоровчий табір з базою відпочинку, медико-санітарна частина, санаторій-профілакторій, палац культури і техніки, спортивний клуб "Рось".

Таким чином з вищезазначеного вбачається що Палац культури ВАТ "Росава" та Поліклініка (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") відповідно до плану приватизації Білоцерківського державного виробничого об'єднання "Білоцерківщина" (правонаступник ВАТ "Росава") є об'єктами соціально-побутового призначення, тобто соціальної інфраструктури, проте законодавець не надає цим об'єктам статусу комунальної інфраструктури, чим спростовується доводи апелянтів щодо ототожнення понять "об'єкт соціальної сфери" та "об'єкт комунальної інфраструктури".

Враховуючи вищевикладене та те, що зазначені об'єкти нерухомості - Палац культури ВАТ "Росава" та поліклініка (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") були приватизовані банкрутом в установленому порядку і є приватною власністю підприємства, вказані об'єкти хоч і є об'єктами соціальної-побутової сфери, а саме соціальної інфраструктури, однак не відносяться до об'єктів комунальної інфраструктури, які в порядку ст. 41, 42 Закону про банкрутство підлягають передачі в комунальну власність територіальній громаді, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для передачі палацу культури ВАТ "Росава" та поліклініки (медико-санітарної частина ВАТ "Росава") в комунальну власність.

Відповідні обставини були предметом розгляду в межах провадження у справі про банкрутство ВАТ "Росава" № Б8/191-10.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.10.2016 у справі № Б8/191-10 за результатами розгляду скарги УПФ України у м. Біла Церква на бездіяльність ліквідатора ВАТ "Росава" в частині не передачі ліквідатором банкрута об'єктів комунальної інфраструктури (як вказує скаржник), а саме палацу культури ВАТ "Росава" та поліклініки (медико-санітарної частини ВАТ "Росава") в комунальну власність Білоцерківській міській раді встановлено, що майно банкрута Палац культури ВАТ "Росава" та Поліклініка (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") є приватизованим ВАТ "Росава" в установленому порядку і є приватною власністю підприємства, вказані об'єкти хоч і є об'єктами соціальної сфери, однак не відносяться до об'єктів комунальної інфраструктури, які в порядку статей 41, 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підлягають передачі в комунальну власність територіальній громаді. Суд погодився з позицією ліквідатора ВАТ "Росава" арбітражного керуючого про відсутність підстав для передачі Палацу культури ВАТ "Росава" та Поліклініки (медико-санітарної частини ВАТ "Росава") в комунальну власність. У зв'язку з чим суд дійшов висновку, що доводи скарги УПФ України у м. Білій Церкві Київської області на бездіяльність ліквідатора банкрута, а також позицій прокуратури Київської області і Білоцерківської міської ради не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами, внаслідок чого відповідна скарга УПФ України у м. Білій Церкві Київської області залишена судом без задоволення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі №Б8/191-10 ухвала Господарського суду Київської області від 18.10.2016 залишена без змін, зазначивши що колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що майнові об'єкти, а саме палац культури ВАТ "Росава" та поліклініка (медико-санітарна частина ВАТ "Росава") відповідно до плану приватизації Білоцерківського державного виробничого об'єднання "Білоцерківщина" (правонаступник ВАТ "Росава") є об'єктами соціально-побутового призначення, тобто соціальної інфраструктури, проте законодавець не надає цим об'єктам статусу об'єктів комунальної інфраструктури.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.02.2017 відмовлено Білоцерківській міській раді Київської області в прийнятті касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 та ухвалу Господарського суду Київської області від 18.10.2016 у справі № Б8/191-10.

Згідно зі статтею 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Той факт, що судами першої інстанції у справі № Б8/191-10, і у справі № 911/2012/17 з урахуванням фактичних обставин справи зроблений однаковий правовий висновок не може свідчити про, як зазначає апелянт, "неправомірне посилання на оціночні судження".

Приймаючи рішення "Про затвердження переліку комунальної інфраструктури м. Біла Церква" № 236-15-VII від 08 вересня 2016 року Білоцерківська міська рада Київської області фактично змінила статус належного ВАТ "Росава" на праві власності майна з об'єкту соціальної інфраструктури на об'єкт комунальної інфраструктури, що згідно статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безумовною без жодних додаткових умов підставою для передачі майна у комунальну власність, тобто фактично призведе до зміни власника майна.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідні положення національного законодавства кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол; Конвенція), згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном.

При цьому Перший протокол ратифіковано Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР і з огляду на приписи ч. 1 статті 9 Конституції України, статті 10 Цивільного кодексу України застосовується судами України як частина національного законодавства. Розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006 застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Сєрков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. 1 статті 3 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення міститься в ч. 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", згідно якої акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Щодо доводів скаржника про те, що даний спір має розглядатись в порядку адміністративного судочинства судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

Статтею 20 ГПК України визначено перелік справ, які підвідомчі господарським судам зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративної судів поширюється на публічно-правові спори за ознаками, наведеними в ч.1 ст. 19 КАС України.

Визначення поняття "адміністративна справа" наведено у статті 4 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду "публічно-правовий спір"; "публічно-правовий спір"- спір, у якому: хоча б одна зі сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість, однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

У випадку, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Даний спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції (не є публічно-правовим).

Пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Поряд з цим, згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду № 357/13152/16-а від 22.03.2017 (яка залишена без змін Вищим адміністративним судом України), спір між Приватним акціонерним товариством "Росава" та Білоцерківською міською радою Київської області про визнання протиправним та скасування рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 08.09.2016 № 236-15-VII в частині включення в перелік майна об'єктів комунальної інфраструктури м. Біла Церква, що належить ВАТ "Росава": Палац культури "Росава" (нежитлова будівля літ. "А-3", нежитлова будівля літ. "Б") по вулиці Леваневського, 53, в м. Біла Церква, площею 9 194, 5 кв.м. та 1 126,7 кв.м.; підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В матеріалах справи міститься також лист Київського апеляційного адміністративного суду № 357/13152/16-а/4028/2017 від 12.06.2017, ліквідатору ВАТ "Росава" арбітражному керуючому Кіцулу С.Б. в якому було роз'яснено, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Білоцерківської міської ради та Першого заступника прокурора Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 року у справі №911/2012/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2018 у справі №911/2012/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/2012/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 07.12.2018.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

М.Л. Доманська