ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 грудня 2018 р. Справа № 903/713/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Едель-Бау"

про стягнення 117466грн 67коп.

встановив: 01.10.2018 року позивач- ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача- ТОВ Едель-Бау про стягнення 117466,67грн. частини заборгованості по тілу кредиту згідно кредитного договору №13-2014 від 08.01.2014р.

У позовній заяві позивач зазначає, що станом на 16.08.2016р. заборгованість відповідача складає 142 511 197,69грн, у тому числі:

- 43 638 646,70 грн.- заборгованість за процентами;

- 20 863 934,44 грн.- пеня за несвоєчасну сплату кредиту;

- 9 523 725,11 грн.- пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту;

- 5 066 397,94 грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту;

- 1 896 398,50 грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення процентів;

- 48 777 737,27 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту;

- 13 033 210,93 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно кредитного договору та рішення суду.

Як на підставу щодо стягнення заявленої суми, позивач посилається на ст.ст. 536, 598, 599, 609, 611, 625, 1048 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 05.10.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; встановлено позивачу строк для подання суду розрахунку заборгованості по тілу кредиту на суму 117466,67грн.; відповідачу встановлено строк до 25.11.2018р. для подання відзиву на позов.

Ухвала суду від 05.10.2018р. вручена сторонам, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Сторонами не виконано вимог ухвали суду від 05.10.2018р.

Ухвалою суду від 16.11.2018р. підготовче засідання призначено на 22.11.2018р.; сторонам повторно встановлено строк до 22.11.2018 р. на подання суду заяв чи клопотань, пов'язаних з розглядом справи, а також доказів, які з поважних причин не були подані до суду в обґрунтування своїх вимог та заперечень.; позивачу повторно встановлено строк до 22.11.2018р. для надання суду розрахунку заборгованості по тілу кредиту на суму 117466,67грн.

Ухвалою суду від 22.11.2018р. постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться в судовому засіданні 03.12.2018р.; сторонам встановлено строк до 30.11.2018р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів повязаних з розглядом справи, які з поважних причин не були подані до суду сторонами в обґрунтування їх доводів та заперечень з урахуванням вимог ст.ст.169, 170 ГПК України.

Ухвали суду від 16.11.2018р. та 22.11.2018р. вручені сторонам, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Позивач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду від 16.11.2018р. та 22.11.2018р. не виконав, розрахунку заборгованості по тілу кредиту на суму 117466,67грн. не подав.

Враховуючи строки розгляду справи та те, що сторони мали достатньо часу для подання суду письмових заяв по суті справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в даному судовому засіданні за відсутності представника позивача.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Водночас, представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. Вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. При цьому зазначає, що відповідачем отриманий кредит у розмірі 110 000 000,00грн., який стягнуто за рішенням Господарського суду Волинської області від 24.03.2015р. Інших кредитів відповідач не отримував, а тому вимога позивача щодо стягнення частини заборгованості по тілу кредиту у розмірі 117 466грн. 67коп. є безпідставна.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив наступне.

08.01.2014р. між позивачем- ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" та відповідачем- ТОВ "Едель-Бау" укладено кредитний договір №13-2014, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 110 000 000грн. (сто десять мільйонів гривень) із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23,5% з терміном повернення кредиту 06.01.2015р.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором та надав відповідачу кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 110 000 000 грн. (сто десять мільйонів гривень).

Однак, відповідачем не були виконанні взяті на себе зобов'язання по кредитному договору №13-2014 від 08.01.2018р.

Судом встановлено, що позивач- ПАТ «ВіЕйБі Банк» звертався до Господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ «Едель-Бау» про стягнення заборгованості за кредитним договором №13-2014 від 08.01.2018р. у сумі 131 881 062,85.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 24.03.2015р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.06.2015р. у справі №903/242/15, позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБіБанк» задоволені повністю; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Едель-Бау" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" 131 881 062,85 грн., в тому числі: 110 000 000грн. заборгованості за кредитним договором №13-2014 від 08.01.2014р., 15 495 232,88 грн. заборгованості по процентам, 2 193 972,60 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 501 990,64 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 288 853,20 грн. 3% річних, 2 767 741,86 грн. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення боргу та 633 271,67 грн. інфляційних збитків за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що станом на 16.08.2016р. сума заборгованості відповідача за кредитним договором №13-2014 від 08.01.2014р. складає 142 511 197,69грн., у тому числі: 43 638 646,70грн.- заборгованість за процентами; 20 863 934,44грн.- пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 9 523 725,11грн.- пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 5 066 397,94грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 1 896 398,50грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 48 777 737,27грн.- інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту; 13 033 210,93грн.- інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 117 466грн 67 коп. частини заборгованості по тілу кредиту.

Тіло кредиту (сума кредиту, основний борг за кредитом) - це сума, яку позичальник бере в кредит (фактично отримує на руки або на карту). Ця сума вказується в кредитному договорі і саме на цю суму нараховуються проценти за користування кредитом.

Тіло кредиту включає тільки основний борг. У нього не входять проценти за користування кредитом, штрафи, пеня і інші додаткові платежі за отримання або користування кредитом.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості саме по тілу кредиту. Водночас позивачем не надано суду розрахунку суми заборгованості по тілу кредиту, яку просить стягнути позивач та не надано доказів щодо наявності заборгованості по тілу кредиту на день подачі позову, яка не була стягнута з відповідача згідно рішення суду.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що сума основної заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №13-2014 від 08.01.2014р. у розмірі 110 000 000грн. була стягнута за рішенням Господарського суду Волинської області від 24.03.2015р. по справі №903/242/15 та позивачем не доведений факт отримання відповідачем інших кредитів, вимога позивача щодо стягнення частини заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №13-2014 від 08.01.2014р. у розмірі 117 466грн. 67коп. є безпідставна, а тому в позові слід відмовити.

Згідно п.2 ч.4 ст. 129 ГПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 13, 75, 86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 13.12.2018р.

Суддя О. Г. Слободян