ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4252/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Казарової А.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю від 17.10.2017р.

від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний дім "СЛАВІЯ", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПВП", м. Дніпро про стягнення основного боргу, пені, 3% річних і збитків

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельний дім "Славія" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс ПВП" (далі - Відповідач) про стягнення основного боргу, пені, 3% річних і збитків у розмірі 77765,98 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору постачання № ПРД /2705 від 02.02.2018 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.10.2018.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2018 підготовче засідання відкладено на 06.11.2018, у зв'язку з неявкою представника відповідача у підготовче засідання.

18.10.2018 до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання, яке призначене на 06.11.2018 без участі повноважного представника, а також про повідомлення про закриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті для забезпечення явки представника позивача.

Ухвалою господарського суду від 06.11.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 29.11.2018.

Відповідач у судове засідання 29.11.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов до суду не надіслав.

Поштова кореспонденція яка направлялась відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернуто до суду із позначкою про відсутність підприємства за адресою місцезнаходження (поштові конверти містяться в матеріалах справи).

Пунктом 99 Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення. Невручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою «про відсутність особи за адресою місцезнаходження» є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 29.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельний дім "Славія" (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техносервіс ПВП" (далі - Відповідач) укладено договір поставки №ПРД/2705 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити, в обумовлені строки продукти харчування в асортименті узгодженому сторонами, а покупець зобов'язується оплачувати постачальнику його вартість на умовах, встановлених договором.

Оплата партії товару здійснюється покупцем в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.6.1. договору).

Покупець здійснює 100 % оплату вартості партії товару, яка вказана в накладній протягом 7 календарних дні після підписання сторонами відповідної накладної на поставку партії товару (п.6.2. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 56 362,20 грн., що підтверджується видатковою накладною №8765 від 05.03.2018 (а.с.18), товарно-транспортною накладною №РН8765 від 05.03.2018 (а.с.19), довіреністю на тримання товару від 05.03.2018 (а.с.20).

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений товар в сумі 765 грн., що підтверджується банківською випискою, яка міситься в матеріалах справи (а.с.21-27).

Непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 55597,20 грн.

Доказів погашення заборгованості Відповідачем не надано. Доводів позивача не спростовано .

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 55597,20грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2. договору в разі порушення (невиконання або неналежного виконання) покупцем зобов'язань щодо оплати партії товару, покупець сплачує постачальнику суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню в розмірі 0,5 % від простроченого платежу за партію товару за кожний день прострочи, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня та 3% річних за користування чужими грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України. За згодою сторін, строк нарахування неустойки по даному пункту договору та строк її стягнення (позовна давність) - три роки.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що незалежно від сплати неустойки, покупець, в разі прострочки виконання зобов'язань по сплаті парті товару понад 30 календарних дні, зобов'язаний компенсувати постачальнику упущену вигоду, узгоджений розмір якої встановлений сторонами в розмірі 20 % від суми простроченого грошового зобов'язання.

Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Ст.232 ч.2 ЦК України встановлено, що законом або договором можуть бути передбачені випадки, коли збитки можуть бути (тягнуті в повній сумі понад штрафні санкції.

Згідно ст. 225 ГК України Сторони господарського зобов'язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання сторонами.

Так, на підставі п. 7.2., 7.3. договору позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 10 038,85 грн. за період з 13.03.2018 по 19.09.18, 3 % річних в розмірі 874,77 грн. за період з 13.03.2018 по 19.09.2018, інфляційні в розмірі 61,72 грн. за період квітень 2018-серпень 2018 та 20% збитків в розмірі 11193,44 грн., які підлягають стягненню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний дім "СЛАВІЯ" (69032, м. Запоріжжя, провулок Туристський, 5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПВП" (49050, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1; ) про стягнення основного боргу, пені, 3% річних і збитків - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОСЕРВІС ПВП" (49050, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний дім "СЛАВІЯ" (69032, м. Запоріжжя, провулок Туристський, 5, ) основну заборгованість в сумі 55597,20 грн., пеню в сумі 10038,85 грн., 3 % річних в сумі 874, 77 грн., інфляційні втрати в сумі 61,72 грн., збитки в сумі 11193,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 05.12.2018.

Суддя ОСОБА_2