ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 Справа № 904/3012/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Континент", м. Дніпро

про стягнення штрафу та пені в розмірі 229 548 грн. 05 коп.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Континент", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення неустойки в розмірі 37 426грн.02коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Зюбан О.Б. дов. № ББУ/ПУ327/ВП/17 від 11.12.2017

від відповідача Крят Л.Б. дов. № 1 від 12.07.2018

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" (надалі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Континент" (надалі - Відповідач) 229 548,05 грн., з яких: штраф у розмірі 141 827,39 грн., пеня у розмірі 87 720,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку Відповідача зобов'язання за договором поставки №3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017 в частині своєчасної постави товару.

Ухвалою суду від 09.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідач подав відзив на позов, за змістом якого проти задоволення заявлених вимог заперечував. В обґрунтування заперечень відповідач надав контррозрахунок штрафу та пені.

01.08.2018 від ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Континент" надійшла зустрічна позовна заява, за змістом якої останній просить стягнути з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" неустойку в розмірі 37 426 грн. 02 коп. у зв'язку із несвоєчасним здійсненням оплат за поставлену продукцію на виконання умов договору № 369-ПУ-УМТС від 08.02.2018.

Ухвалою суду від 02.08.2018 зустрічний позов прийнято для спільного розгляду з первісним.

10.08.18 від ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Континент" надійшла уточнена зустрічна позовна заява (фактично заява про збільшення розміру позовних вимог) за змістом якої він просить суд стягнути з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" неустойку в розмірі 66 522 грн. 91 коп., з яких: пеня у розмірі 21 836,73 грн., 3% річних у розмірі 3 849,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 40 837,18 грн.

02.08.18 суд ухвалив про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач за зустрічним позовом подав відзив, за змістом якого заперечував щодо задоволення вимог, посилаючись на те, що в порушення п. 4.3 договору поставки № 3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017 постачальником не надано рахунку на оплату поставленої продукції, за відсутності якого у покупця не виник обов'язок щодо здійснення оплати, що відповідно виключає підстави для нарахування заявлених у зустрічному позові вимог.

30.08.18 року суд продовжив строк підготовчого провадження до 01.11.2018.

30.10.18 року, на підставі поданого сторонами клопотання, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні оголошувалися перерви з 30.10.2018 по 20.11.2018 та з 20.11.2018 по 28.11.2018.

Під час розгляду справи по суті, представник ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" підтримав заявлені ним вимоги в повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічного позову. Представник ТОВ "НВП "Континент" проти задоволення первісного позову заперечував, в тому числі просив суд зменшити розмір неустойки, зустрічний позов підтримав в повному обсязі.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 28.11.18 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін щодо предмета первісного та зустрічного позовів, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 між ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - покупець) і ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Континент" (далі - Постачальник) укладено договір поставки №3936-ПУ-УМТС.

Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію і/або обладнання виробничо-технічного призначення згідно специфікації (надалі - «продукція»), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього договору.

Покупець зобов'язується прийняти та сплатити продукцію що поставляється у його власність відповідно до умов даного договору (пункт 1.2 договору).

Згідно з п. 4.1 договору, передбачено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до договору.

Відповідно до п. 4.7 договору, датою поставки вважається дата, визначена представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах наданих постачальником.

Зобов'язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця у погодженому місці призначення поставки в належній якості, комплектності, асортименті, кількість, у строки, з якісними характеристиками, погодженими Сторонами в договорі та специфікаціях до договору. Зобов'язання покупця вважається виконаним з моменту оплати поставленої продукції (пункт 4.8 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, загальна сума договору визначається загальною вартістю всіх специфікацій, які є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 5.2 договору, визначено, що ціни на продукцію, що постачається визначаються сторонами у відповідній специфікації до договору.

Згідно з п. 8.1 договору, даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони прийшли до згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов'язань, строк дії договору встановлюються до 31.12.17 включно.

30.03.17 сторонами підписано специфікацію до договору поставки №3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017, згідно з якою погоджено поставку:

№ п/ппродукція кількістьціна за од. грн.вартість з ПДВ грн.строк поставки
1Рукав вентиляційний Ф600 340,00 122,50 41 650,0050% до 28.04.2017 50%до 31.05.2017
2Рукав вентиляційний Ф800 2050,00 150,50 308 525,0050% до 28.04.2017 50% до 31.05.2017
3Рукав вентиляційний Ф800 100 М 304,00 150,50 45 752,0050% до 28.04.2017 50% до 31.05.2017
4Рукав вентиляційний Ф1000 20 М 182,50 182,50 350 400,0050% до 28.04.2017 50% до 31.05.2017
5Рукав вентиляційний Ф1000 100ПМ 1843,00 182,50 336 347,5050% до 28.04.2017 50% до 31.05.2017

06.06.17 сторонами підписано специфікацію до договору поставки №3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017, згідно з якою погоджено поставку:

№п/ппродукція кількістьціна за од. грн. вартість з ПДВ грн.строк поставки
1Рукав вентиляційний Ф600 580,00 122,50 71 050,00 до 31.07.17
2Рукав вентиляційний Ф800 100М 3563,00 150,50 536 213,50 до 31.07.17
3Рукав вентиляційний Ф800 760,00 150,50 114 380,00 до 31.07.17
4Рукав вентиляційний Ф1000 20М 2270,50 182,50 414 366,25 до 31.07.17
5Рукав вентиляційний Ф1000 100ПМ 795,00 182,50 145 087,50 до 31.07.17

На виконання умов договору ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Континент" поставив ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" продукцію відповідно до погоджених специфікацій: від 30.03.17 на суму 1 299 209,40 грн., від 06.06.17 на суму 1 537 338,30 грн., що підтверджується видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи.

Однак, Відповідач недотримався умов Договору та специфікації в частині строків здійснення поставки, внаслідок чого, на підставі п.п. 6.1,6.2 договору Позивач нарахував штраф у розмірі 141 827,39 грн. та пеню у розмірі 87 720,66 грн., стягнення яких є предметом первісного позову.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначалось вище, між сторонами укладений договір поставки №3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017.

Специфікацією до договору від 30.03.2017 передбачено постачання продукції на суму 1 299 209,40 грн. в строк до 28.04.17 (50%) та в строк до 31.05.17 (50%).

Як зазначає позивач, продукція на суму 548 238,45 грн. поставлена в межах визначеного специфікацією строку, в той же час, продукція та суму 49 980,00 грн. та залишок продукції (50%) по цій специфікації поставлено з порушенням строку, а саме:

№ п/ппродукція ціна за од. грн.вартість з ПДВ грн.строк поставки фактично поставлено
1Рукав вентиляційний Ф600 122,50 49 980,0050% до 28.04.2017 50% до 31.05.2017 15.06.17 15.06.17
2Рукав вентиляційний Ф800 150,50 185 115,0050% до 31.05.2017 19.07.17
3Рукав вентиляційний Ф800 150,50 27 451,2050% до 31.05.2017 19.07.17
4Рукав вентиляційний Ф1000 182,50 248 619,7550% до 31.05.2017 19.07.17
5Рукав вентиляційний Ф1000 182,50 87 052,5050% до 31.05.2017 19.07.17

Специфікацією до договору від 06.06.2017 передбачено постачання продукції на суму 1 537 338,30 грн. в строк до 31.07.17.

Як зазначає позивач, продукція на суму 85 260,00 грн. поставлена в межах визначеного специфікацією строку, в той же час, залишок продукції по цій специфікації поставлено з порушенням строку, а саме:

№ п/ппродукція ціна за од. грн.вартість з ПДВ грн.строк поставки фактично поставлено
1Рукав вентиляційний Ф800 150,50 643 477,80 до 31.07.17 28.09.17
2Рукав вентиляційний Ф800 150,50 137 256,00 до 31.07.17 21.08.17
3 Рукав вентиляційний Ф1000 182,50 497 239,50 до 31.07.17 29.09.17
4Рукав вентиляційний Ф1000 182,50 174 105,00 до 31.07.17 29.09.17

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.2.1 договору передбачено, що у разі не поставки продукції або прострочки поставки продукції постачальник виплачує покупцю штраф в розмірі 5% від вартості продукції, яка поставляється по відповідній специфікації.

Позивачем здійснено розрахунок штрафу (5% від вартості продукції, яка поставляється по відповідній специфікацій):

- за специфікацією від 30.03.17, штраф склав суму у розмірі 64 960,47 грн. (1 299 209,40х5%)

- за специфікацією від 06.06.17, штраф склав суму у розмірі 76 866,92 грн. (1 537 338,30х5%)

Суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунків штраф, та дійшов висновку , що його здійснено вірно.

Пунктом 6.2.2 договору встановлено, що у разі не поставки продукції або прострочки поставки продукції більше, ніж на 10 (календарних) днів, постачальник з 11 (одинадцятого) календарного дня виплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1% від вартості не поставленої продукції або продукції, поставленої з порушенням строків, за кожен день прострочення.

Згідно умов зазначеного вище пункту договору позивачем здійснено розрахунок пені:

- за специфікацією від 06.06.17 за загальний період прострочення з 11.08.17 по 29.09.18 (по кожній позиції поставки окремо), розмір якої склав суму у розмірі 65 264,77 грн.

- за специфікацією від 30.03.17 за загальний період з 11.06.17 по 19.07.17 (по кожній позиції поставки окремо), розмір якої склав суму у розмірі 22 455,89 грн.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків пені та встановлено, що розрахунок здійснено вірно.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги Позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 141 827,39 грн., та пені у розмірі 87 720,66 грн. слід визнати обґрунтованими.

Під час своєї промови, Відповідач за первісним позовом заявив клопотання про зменшення суми заявленої до стягнення неустойки.

Частиною 1 статті 233 ГК України закріплено право суду на зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи ступень виконання Відповідачем свого зобов'язання з поставки товару, зокрема те, що частини товару поставлена ним з дотриманням погоджених в специфікаціях строків, суд дійшов висновку про можливість зменшення штрафу, до суми його розміру, розрахованого від вартості товару, поставленого з простроченням погоджених стоків, який за підрахунками суду становить 29 910,92 грн. (по специфікації від 30.03.2017) та 72 603,92 грн. (по специфікації від 06.06.2017).

Таким чином, вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення 102 514,84 грн. штрафу та 87 720,66 грн., в решті вимог за первісним позовом слід відмовити.

Розглянувши вимоги за зустрічним позовом ТОВ "НВП "Континент" про стягнення неустойки в розмірі 66 522,91 грн., з яких: пеня у розмірі 21 836,73 грн., 3% річних у розмірі 3 849,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 40 837,18 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для його часткового задоволення виходячи з наступного.

Зустрічний позов мотивовано тим, що в період з 27.02.17 по 25.09.17 ТОВ "НВП "Континент" здійснено поставу продукції відповідно до договору поставки №3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017 та специфікацій від 30.03.17 та 06.06.17, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Згідно зі умовами специфікацій, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється покупцем у безготівковому порядку на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати постачання продукції.

Відповідачем за зустрічним позовом належним чином не виконано зобов'язання за договором поставки №3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017 щодо своєчасної оплати поставленої продукції, внаслідок чого, на підставі п. 6.8 договору позивачем нараховано пеню у розмірі 21 836,73 грн., а також, на підставі ст.. 625 ЦК України три проценти річних у розмірі 3 849,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 40 837,18 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно умов п. 6.8 Договору, у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати від вартості своєчасно не сплаченої продукції, однак не більше 5 % від вартості своєчасно не оплаченої продукції.

Позивачем за зустрічним позовом здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення з 09.08.17 по 18.01.18 (по кожній партії поставки окремо), розмір якої склав суму 21 836,73 грн.

Судом здійснено перевірку наданого розрахунку та встановлено, що розрахунок пені зроблено невірно, оскільки при його обчисленні не враховано вимоги п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", яким передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що пеня за визначений в зустрічному позові період з урахуванням вимог п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013, складає суму у розмірі 20 945,37 грн.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, Позивачем за зустрічним позовом здійснено нарахування трьох процентів річних за загальний період прострочення з 12.05.17 по 18.01.18 (по кожній партії поставки окремо) у розмірі 3 849,00 грн.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків відсотків річних та встановлено, що розрахунок здійснено невірно, зокрема, день фактичної сплати суми заборгованості включено в період часу, за який здійснюється нарахування.

З урахуванням вищенаведеного, суд здійснено перерахунок трьох процентів річних та встановлено, що розмір відповідний нарахувань має становити 3 593,95 грн.

Крім того, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за загальний період прострочення з 12.05.17 по 18.01.18 (по кожній партії поставки окремо), розмір таких нарахувань склав суму в розмірі 40 837,18 грн.

Згідно з пунктом 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом здійснено перевірку нарахування інфляційних втрат з 12.05.17 по 18.01.18 (по кожній партії поставки окремо) з врахування вимоги пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 та визначено, що розрахунок інфляційних втрат здійснено не правильно.

За підрахунками суду, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню складає 22 328,81 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача за зустрічним позовом такими, що підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з пені у розмірі 20 945,37 грн., трьох процентів річних у розмірі 3 593,95 грн., інфляційних втрат у розмірі 22 328,81 грн., в решті вимог за зустрічним позовом слід відмовити.

Заперечення ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з посиланням на те, що в порушення п. 4.3 договору поставки № 3936-ПУ-УМВС від 08.02.2017 постачальником не надано рахунку на оплату поставленої продукції, за відсутності якого у покупця не виник обов'язок щодо здійснення оплати, що відповідно виключає підстави для нарахування заявлених у зустрічному позові вимог, суд вважає безпідставними, адже, рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора згідно зі ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури у відповідача не звільняє останнього від обов`язку оплати за поставлений товар та не виключають відповідальність боржника за порушення цього зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог за первісним та зустрічним позовами.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Континент" (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд.66, офіс 215, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) 102 514, 84 грн. штрафу, 87 720, 66 грн. пені, 2 853, 53 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Континент" (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд.66, офіс 215, ) 3 593, 95 грн. 3 % річних, 22 328, 81 грн. інфляційних втрат, 20 945, 37 грн. пені, 1 241, 24 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті зустрічного позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.12.2018

Суддя О.В. Ліпинський