СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа № 922/2017/17

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Стойка О.В. Попков Д.О., Пушай В.І. Склярук С.І. Лузан О.С. - за ордером; Не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів
на ухвалу господарського суду Харківської області
від 17.09.2018 року (повний текст складено 19.09.2018 року у м. Харкові)
у справі№ 922/2017/17 (суддя Светлічний Ю.В.)
за первісним позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива Хладопром", м. Харків Публічного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів
про та за зустрічною позовною заявою: до відповідачів: прозаборону використання знаку для товарів і послуг Публічного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива Хладопром", м. Харків 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Хладопром", м. Харків визнання права попереднього користувача на словесне позначення

В С Т А Н ОВ И В:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2018 у справі №922/2017/17 призначено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідномого центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності. Провадження у справі №922/2017/17 зупинено на час проведення експертизи.

Відповідачем на зазначену ухвалу суду подано апеляційну скаргу за змістом якої він категорично не погоджується із питаннями, що були поставлені на вирішення перед експертами, а також із визначеною судом експертною установою.

В обґрунтування своїх вимог Відповдіач посилався, що суд, в порушення вимог процессуального законодаства при винесенні цієї ухвали керувався виключно доводвами Позивача та взагалі не взяв до уваги позицію скаржника. Окремими процесуальними порушеннями Відповідач вважає відсутність в ухвалі відповідної мотивації та включення до переліку питань, що виходять за межі предмету та підстав позову.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого він заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою. Позивач зазначив, що перелік питань визначався виключно з урахуванням завялених позовних вимог та стосувався саме предмету спору, зміна підстав або предмету позову у даній справі не відбувалась.

Позивач у судовому засіданні 03.12.2018р. надав пояснення, аналогійні поясненням, викладеним у відзиві. Просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, отже колегія приходить до висновку про можливість з розгляду справи у відсутності представника Відповідача, що не скористався своїм правом участі у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України «Про судову експертизу»).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об'єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Відповідно ч.ч.-3-6 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Приписами частини 1 статті 100 ГПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судову експертизу", судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, судом задоволено клопотання Позивача і суд погодився з переліком та редакцією питань, які запропоновані ним у відповідному клопотанні, а також з визначеною Позивачем експертною установою.

Визначені судом питання відповідають вимогам п. 5.5. Інструкції Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р., дослідження цих питань потребує відповідних спеціальних знань.

Тобто, призначаючи у справі зазначену судову експертизу та визначаючи саме такий перелік питань, які необхідно поставити на вирішення експерту, суд першої інстанції діяв в межах приписів чинного законодавства, виконуючи вказівки Верховного Суду.

Визначена в ухвалі суду експертна установа - Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності є такою, що відповідає вимогам статті 7 Закону України "Про судову експертизу".

Судова колегія вважає безпідставними доводи Відповідача щодо порушення судом першої інстанції вимог ч.5ст.99 ГПК України в частині не взяття до уваги запропонованої Відповідачем редакції питань експерту, а також відсутності відображення обґрунтування цього в мотивувальній частині ухвали, оскільки клопотання про призначення експертизи було заявлено Позивачем та саме щодо його питань суд не знайшов підстав до їх відхилення або зміни.

При цьому Відповідачем було запропоновано лише іншу редакцію де-яких з ціх питань, але інших питань, роз'яснення яких, на думку Відповідача, потребували би обставини справи - останнім не заявлено.

Щодо визначення судом експертної установи, експерти якої, на думку Відповідача, мають упереджене ставлення до предмету дослідженні в межах призначеної експертизи, виходячи з результатів раніше проведених експертиз по іншим справам, то зазначенні доводи є безпідставними, оскільки судом проведення судової експертизи по даній справі доручено експертній установі, а не конкретному експерту.

Право виразити недовіру конкретному експерту може бути реалізовано заявником в порядку ст.ст.37-38 ГПК України шляхом заявлення відводу експерту після його визначення.

Щодо включення судом до переліку в ухвалі таких питань, що не стосуються предмету позову, то зазначені доводи Відповідача також не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки за змістом позовної заяви Позивач вимагає заборонити незаконне використання знаку для товарів і послуг «Каштан», а також маркування товар «морозиво» зазначеним знаком, тоді як саме це позначення і є предметом дослідження експерта згідно всіх визначених судом питань.

Судова колегія звертає увагу, що відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до вимог ст.126 Конституції України, вплив на суддю при розгляді ним справи у будь-який спосіб заборонено.

Оскільки справу в суді першої інстанції ще не вирішено по суті, суд апеляційної інстанції позбавлений права надати будь-які висновки з приводу необхідного шляху дослідження та з'ясування обставин цієї справи, а також визначити необхідний обсяг доказів по справі та здійснити їх оцінку.

Свою незгоду з діями судді при розгляді справи, зокрема, щодо визнання доказів належними, достатніми та допустимими, Відповідач не позбавлений права викласти в майбутній апеляційній скарзі на рішення суду у разі його оскарження.

Оцінку діям суду щодо розгляду справи в межах предмету та підстав позову можливо надати також тільки при вирішення справи по суті та в межах розгляду відповідної апеляційної скарги.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при винесенні ним зазначеної ухвали судовою колегією не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 17.09.2018 у справі № 922/2017/17, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги слід покласти на Публічне акціонерне товариство "Львівський холодокомбінат", м. Львів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівський холодокомбінат", м. Львів на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.09.2018 року у справі № 922/2017/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.09.2018 року у справі № 922/2017/17 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Публічне акціонерне товариство "Львівський холодокомбінат", м. Львів.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 07.12.2018.

Головуючий О.В.Стойка

Судді: Д.О.Попков

В.І.Пушай