ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа№ 910/8730/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Гарматін К.В. довіреність № 143 від 25.10.18

від відповідача: Малугін О.М. довіреність № б/н від 01.08.18

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року (повний текст складено 19.10.2018 р.)

у справі № 910/8730/18 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Житлово-будівельного кооперативу "Зварювальник-2"

про стягнення 277 142,71 грн., -

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 277142,71 грн. (а.с.3-7).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі №910/8730/18 у задоволенні позову відмовлено (а.с.210-212).

ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 р. у справі №910/8730/18, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ "АК "Київводоканал" задовольнити, і стягнути з ЖБК "Зварювальник-2" на користь ПрАТ "АК "Київводоканал" 225590,43 грн. основного боргу, 5184, 57 грн. інфляційних витрат, 2189,18 грн. 3% річних, 21 619, 49 грн. пені та 22559, 04 грн. штрафу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2018 року, апеляційна скарга ПрАТ "АК "Київводоканал" у справі №910/8730/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 листопада 2018 року у зв'язку з перебування судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Коротун О.М., Хрипун О.О.

22 листопада 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Коротун О.М., Хрипун О.О.) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/8730/18, розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі №910/8730/18 призначено на 10 грудня 2018 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2018 року у зв'язку з участю судді Коротун О.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у тренінгах в Національній школі суддів України, визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

22 листопада 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі №910/8730/18 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

У судовому засіданні 10 грудня 2018 року представник ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Також представник ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надано для огляду колегії суддів довідку банку. За результатами вивчення зазначеного документу, колегією суддів встановлено, що у довідці банку зазначено про те, що платіжні вимоги-доручення відповідачу не направлялись після чого повернуто оригінал цієї довідки представнику позивача.

Представник ЖБК "Зварювальник-2" у судовому засіданні 10 грудня 2018 року надав пояснення, у яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

15 травня 2001 року між Державного комунального об'єднання "Київводоканал" (яке перетворене у ПАТ "АК "Київводоканал", організаційно-правову форму в подальшому змінено на ПрАТ (т.І, а.с. 134, 135) (далі - позивач), як постачальником та ЖБК "Зварювальник-2" (далі - відповідач), як абонентом укладено договір № 9399/4-13 на послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до п. 1 якого постачальник зобов'язався постачати абоненту питну воду, приймати каналізаційні стоки, які не перевищують граничнодопустимі концентрації шкідливих речовин, а абонент зобов'язується оплачувати надані послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України (т.І, а.с. 20-21).

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 Договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водо лічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника. Якщо водолічильники тимчасово знято представником постачальника або їх зіпсовано не з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильників. У разі роботи водолічильників менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою роботи водолічильника, але не менше 10-ти днів. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не проводиться. Якщо водолічильники відсутні, постачальник визначає інший спосіб обліку використаної води, передбачений Правилами.

Кількість стічних вод згідно п. 3.4 Договору визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника.

Абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому чинним законодавством у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи (п. 3.6 договору).

За змістом п. 3.7 Договору, у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов'язаний у 5-ти денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноваженого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідно акту в цей же термін. При невиконання цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору, цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

07 серпня 2014 року між позивачем та ПАТ "Київенерго" укладено договір №12477/5-01 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води (т.І, а.с. 10-12).

Пунктом 1.3 Договору №12477/5-01 передбачено, що для здійснення позивачем нарахувань за стоки гарячої води споживачу гарячої води, ПАТ "Київенерго" зобов'язане надавати позивачу щомісячно, данні щодо обсягів гарячої води, наданої ПАТ "Київенерго" споживачам.

Відповідно до п. 8.1 Договору №12477/5-01 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє до 15.04.2015 р. Договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу стороно про його припинення.

Позивач зазначає, що у період з 01.05.2015 по 31.05.2015 ним надано відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення за кодами № 3-514 та №3-50514 на загальну суму 258969,06 грн., на підтвердження чого надано розгорнутий розрахунок (т.І, а.с. 195), розшифровки рахунків абонента за кодом 3-514 (т.І, а.с. 86-90) та за кодом 3-50514 (т.І, а.с. 91-94) та підписані від позивача та представника абонента акти про зняття показань з приладу обліку, за період травень 2015 року по грудень 2015 року (т.І, а.с. 23-30).

У матеріалах справи також наявні розшифровки рахунків абонента за кодом 3-514 та 3-514 (т.І, а.с. 86-89, 90-95).

У матеріалах справи також наявні складені позивачем платіжні вимоги-доручення за період з 22.05.2015 р. по 21.12.2015 р. на загальну суму 258969,06 грн., а саме: за кодом 3-514 на суму 197648,2 грн. (т.І, а.с. 96-103) та за період з з 22.05.2015 р. по 21.12.2015 р. за кодом 3-50514 на суму 61320,86 грн. (т.І, а.с. 104-111).

Зведеними відомостями розщеплення сплат, за загальний період з 5.01-31.03.2017 водовідведення гарячої води та за загальний період 5.05.-30.12.2015 (т.І, а.с. 31-45, 46-53) та витягами з реєстрів наданих пільг (реєстрів розподілу сум на відшкодування пільг по оплаті водопостачання та водовідведення), витягів з відомостей фінансування (т.І, а.с. 54, 55-80, 81-85) підтверджується здійснення розрахунку за надані позивачем послуги у розмірі 33378,63 грн.

01 липня 2014 року між позивачем, як виконавцем та відповідачем як управителем укладено договір № 147/1198АД09 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з ЖБК/ОСББ під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод (з використанням внутрішньо будинкових мереж) відповідно до умов якого управитель зобов'язується забезпечити належні умови для передачі (транзиту) питної води через внутрішньобудинкові мережі, що знаходяться у нього в управлінні та обслуговувані при наданні послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод у систему каналізації м. Києва їх виконавцем (т.І, а.с. 175-178)

Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що зобов'язання сторін за цим договором виконуються сторонами на безоплатній основі.

Інші зобов'язання сторін, що виконуються на оплатній основі регулюються окремим договором (п. 4.5 договору №147/1198АД-09).

Також у матеріалах справи наявні укладені позивачем та власниками (наймачами, орендарями) житлових приміщень/квартир, як споживачами у період з 01.10.2015 по 21.12.2015договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (т.І, а.с. 179, 191).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач частково оплатив спожиту за договором № 9399/4-13 протягом травня-грудня 2015 року питну воду та надані послуги водовідведення вартістю 258969,06 грн., заборгувавши йому станом на 1 січня 2016 р. 225590,43 грн.

У апеляційній скарзі позивач посилається на те, що судом неповно з'ясовано обставини справи та невірно застосовано норми матеріального права. За доводами позивача, відповідача у період за який заявлено до стягнення заборгованість був споживачем (абонентом) наданих позивачем комунальних послуг на підставі укладеного договору, доказів розірвання якого матеріали справи не містять. Також апелянт зазначає, що договір №147/1198АД-03 "Про співпрацю Виконавця послуг щодо централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутнрішньобудинкових мереж) укладено з метою передачі (транзиту) питної води внутрішньобудинковими мережами та скид стічних вод через внутрішньобудинкові мережі, що знаходяться у нього в управлінні або обслуговуванні, при наданні послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та приймання стічних вод у систему каналізації м. Києва їх виконавцем - позивачем. Вказаний договір, за доводами позивача не стосується спірних правовідносин у справі. Також позивачем зазначено, що п. 4.2 Договору пре співпрацю передбачено, що інші зобов'язання сторін, що виконуються на платній основі, регулюються окремим (и) Договором (Договорами). При цьому в жодному пункті вказаного договору про співпрацю не зазначено, що попередні договори втрачають чинність або припиняються. Також апелянт зазначає, що мешканці будинків №32 та №36 вулиці Радунській перейшли на прямі договори з ПрАТ "АК "Київводоканал" у період, який не входить до позовного, а саме з 01.01.2016, що відображено в витягах з розрахункових листів ЖБК "Зварювальник-2".

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на положення ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та укладений з мешканцем будинку типовий договір від 01.10.2015 №0154426.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води та водовідведення відносяться до житлово-комунальних послуг.

Приписами статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 року за №936/15627; далі - Правила користування) встановлено, що відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги". Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (пункт 2.2 Правил).

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Пунктом 1.4 Правил користування встановлено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємству систему каналізації населеного пункту.

Відповідно до п. 1.2 Правила № 37 поширюються на комунальні підприємства водопровідно- каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - Підприємства).

Пунктом 1.4 Правил № 37 встановлено, що абонент Водоканалу - юридична особа, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації. Згідно цього ж пункту стічні води Підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).

Згідно Закону України від 10.04.2014 № 1198-VII, за яким ПрАТ "АК "Київводоканал" визнано виконавцем послуг з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів всіх форм власності, а ПАТ "Київенерго" - виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності, ПрАТ "АК "Київводоканал" здійснювало нарахування вартості послуг з постачання питної холодної води, для виготовлення гарячої ПАТ "Київенерго" на підставі Договору про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з центрального постачання гарячої води.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, далі Правила.

Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору, цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Таким чином, наявність укладених фізичними особами та власниками (наймачами, орендарями) житлових приміщень/квартир, як споживачами у період з 01.10.2015 по 21.12.2015 договорів про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, не нівелюють обов'язку відповідача сплати вартість наданих позивачем послуг, у період щодо якого відсутні докази того, що споживачем (абонентом) наданих позивачем послуг були інші особи, а не відповідач (т.І, а.с. 179, 191).

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності доказів визнання недійсним, чи розірвання Договору № 9399/4-13, суд апеляційної інстанції зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що договір №11840/4-05 від 06.02.2014 припинив свою дію у зв'язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за електроносії" від 10.04.2014, оскільки зазначений закон надає право позивачу укладати договори безпосередньо з фізичними особами - мешканцями багатоквартирних будинків та цим законом передбачено можливість споживачам (юридичним особам) отримувати послуги на підставі уже укладених договорів (як колективний споживач), при цьому прийняття вказаного Закону не тягне за собою автоматичного припинення раніше укладених договорів. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 19 травня 2016 року у справі № 910/30230/15).

Разом з тим, ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено: якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом п. 3.6 Договору № 9399/4-13 визначено, що абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому чинним законодавством у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

Тобто, положеннями договору визначено порядок та строк оплати наданих виконавцем послуг.

Враховуючи відсутність доказів представлення постачальником платіжних документів до банківської установи на оплату наданих послуг (заборгованість за які є предметом розгляду у даній справі), відсутні підстави вважати, що строк оплати наданих за договором позивачем послуг є таким, що настав та те, що відповідачем прострочено виконання зобов'язань за договором, а відповідно і підстави для стягнення з нього заборгованості за надані послуги, а також нараховані на неї інфляційній втрати, 3% річних, пені та штрафу.

Наявні у матеріалах справи складені позивачем платіжні вимоги-доручення за період з 22.05.2015 р. по 21.12.2015 р. на загальну суму 258969,06 грн., а саме: за кодом 3-514 на суму 197648,2 грн. (т.І, а.с. 96-103) та за період з з 22.05.2015 р. по 21.12.2015 р. за кодом 3-50514 на суму 61320,86 грн. (т.І, а.с. 104-111), не є належним доказом виконання позивачем вимог 3.6 Договору, з огляду на те, що зазначені документи не містять відміток банківської установи про їх прийняття.

Також колегія суддів зазначає про безпідставність висловлених у судовому засіданні посилань позивача на п. 6.5 Договору (яким визначено порядок оплати у випадку відсутності у абонента розрахункового рахунку у банку), з огляду на те, що зазначені у вказаному договорі реквізити відповідача містять інформацію про наявність у нього розрахункового рахунку 0209 у банку МФО 326685. Відсутність у відповідача рахунку у банку позивачем не доведено, а наявність - не спростовано. Не є таким доказом і надана для огляду у судовому засіданні банківська довідка, оскільки вона лише містить інформацію про те, що платіжні вимоги-доручення відповідачу не направлялись.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, проте за інших, від визначених судом першої інстанції обставин.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі № 910/8730/18 підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини рішення у редакції даної постанови.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі № 910/8730/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі № 910/8730/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі №910/8730/18 змінити шляхом викладення мотивувальної частини у редакції даної постанови.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Приватне акціонерне товариств "Акціонерна компанія "Київводоканал".

4. Справу №910/8730/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту - 13.12.2018 р.