ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р. Справа№ 910/1941/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Власова Ю.Л.

Мартюк А.І.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 14.05.2018

у справі № 910/1941/18 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 42 333,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення збитків в сумі 39 680,76 грн., заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничних накладних № 50038322 від 19.05.2017, № 50028604 від 18.05.2017, № 49960305 від 14.05.2017, № 49953748 від 14.05.2017 та № 49930266 від 12.05.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем всупереч ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. 113 Статуту залізниць України не доведено суду, що нестача вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом, суд першої інстанції зазначив про те, що:

- статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту.

- за приписами ст. 134 Статуту залізниць України претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зазначені терміни обчислюються:

а) з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу;

б) через 30 діб з дня закінчення терміну доставки - для претензій про відшкодування за втрату вантажу;

в) через 2 місяці з дня прийому вантажу до перевезення - для претензій про відшкодування за втрату вантажу, що виникли з приводу перевезень у прямому змішаному сполученні;

г) через 10 діб після закінчення терміну доставки багажу чи вантажобагажу - для претензій про відшкодування за втрату багажу чи вантажобагажу;

- згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

- як роз'яснено у пункті 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», у визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів, слід враховувати таке: якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (ч. 4 ст. 315 ГК України). Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов'язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред'явлення претензії і строку її розгляду (ч. 2, 3 ст. 315 ГК України), незалежно від того, чи пред'являлася відповідна претензія до перевізника;

- позивачем відповідачу направлялись претензії щодо відшкодування вартості недостачі вантажу (вугілля кам'яне) по залізничним накладним: № 50038322 від 19.05.2017, № 50028604 від 18.05.2017, № 49960305 від 14.05.2017, № 49953748 від 14.05.2017, № 49930266 від 12.05.2017;

- матеріали справи містять відповіді-відмови відповідача на вказані претензії: від 24.10.2017 № МЮ-35/2017-1, від 24.10.2017 № МЮ-34/2017-1, від 24.10.2017 № МЮ-33/2017-1, від 24.10.2017 № МЮ-32/2017-1, від 24.10.2017 № МЮ-31/2017-1. Доказів з датою отримання відповідей на претензії матеріали справи не містять, а тому шестимісячний строк позовної давності обраховується судом починаючи дати відповідей на претензію;

- тобто перебіг строку для подачі позову до відповідача в даному випадку розпочався 25.10.2017 і закінчувався 25.04.2018, в той час як у відповідності до відбитку календарного штемпеля на конверті, яким позовну заяву № 8/117 від 14.02.2018 направлено на адресу Господарського суду міста Києва, позивач звернувся з даним позовом до суду 15.02.2018, тобто без пропущення установленого строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням, 12.06.2018 Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, є недоведеними.

В обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що:

- судом першої інстанції не взято до уваги те, що згідно з довідкою відправника ТОВ «Донінтервугілля» вологість вугілля становить 12,5%, а відтак, має бути застосовано норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто в розмірі 2 %;

- ухвалюючи оспорюване рішення, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність втрат вантажу за накладними № 50038322, № 50028604, № 49960305, № 59953748, адже жодних доказів на підтвердження сплати вартості вугілля, яке було прийнято залізницею до перевезення, матеріли справи не містять, також матеріали справи не містять й доказів проведення позивачем компенсації в розмірі 42 333,07 грн., тобто позовні вимоги позивача засновані лише на факті недостачі вантажу під час його перевезення, але не мають під собою матеріального обґрунтування, оскільки позивачем цим не були заподіяні будь-які збитки або втрати;

- судом перші інстанції невірно обчислено строки позовної давності, адже строк позовної давності має обраховуватись з дати складення комерційних актів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 справа № 910/1941/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Дикунська С.Я. (головуючий), судді Мальченко А.О., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з для отримання цієї ухвали, але не пізніше 19.07.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018:

- задоволено клопотання Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про поновлення строку для подання апеляційної скарги та поновлено їй строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18;

- задоволено клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про зміну найменування та організаційно-правової форми позивача та здійснено процесуальне правонаступництво у справі № 910/1941/18, а саме, замінено позивача - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» його правонаступником - Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго»;

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18;

- в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду встановлено строк для подання учасниками справи заяв та клопотань, пояснень протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 11.09.2018;

- зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 вирішено матеріали справи розглянути без повідомлення учасників справи, розгляд апеляційної Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 призначено на 09:40 год. 02.10.2018.

14.09.2018 від апелянта надійшло клопотання, в якому апелянт просить при вирішенні апеляційної скарги врахувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 у справі № 910/1936/18.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018 справу № 910/1941/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

02.10.2018 до суду від апелянта надійшло клопотання, в якому апелянт, окрім заявленого клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/1936/18, просить при вирішенні апеляційної скарги врахувати постанову Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/4644/18.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 справа № 910/1941/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Власов Ю.Л., Мартюк А.І.

Ухвалою від 22.10.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Власов Ю.Л., Мартюк А.І.:

- апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 прийнято до свого провадження;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 06.11.2018;

- учасниками роз'яснено, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

29.10.2018 до суду від апелянта надійшло клопотання, в якому апелянт, просить долучити до матеріалів справи постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 у справі № 910/1936, від 25.09.2018 у справі № 910/4078/18.

Станом на 11.12.2018 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у цьому випадку 176 200 грн. (1 762 грн.*100).

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 910/1941/18 колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 176 200 грн., тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 прийнято до свого провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду 22.10.2018, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався з 07.11.2018, апеляційна скарга має бути розглянута по 21.12.2018 включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

19.05.2017 за накладною № 50038322 зі станції Новогородка Донецької залізниці, код 482201 на станцію Бурштин Львівської залізниці, код 388103 відправлений вантаж - вугілля кам'яне в кількості 395,850 тон, у тому числі в вагоні № 67684274 - 65,900 тон. Оригінал зазначеної накладної залучено до матеріалів справи (а.с. 11).

Відправником вантажу є ТОВ «ЦЗФ «Селидівська», одержувачем - ДТЕК Бурштинська ТЕС (відокремлений підрозділ позивача - примітка суду).

Вага вантажу у вагоні № 67684274 відповідно до залізничної накладної становить 65 900 кг.

При слідуванні вагона № 67684274 на станції Бурштин Львівської залізниці спірний вагон був затриманий для комісійного переважування на вагах залізниці, яким встановлено, що маса нетто вантажу становить 57 950 кг, що менше маси, зазначеної в залізничній накладній, на 7 950 кг. Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті № 388103/112 від 23.05.2017, оригінал якого залучено до матеріалів справи (а.с. 12).

Зі змісту Комерційного акту № 388103/112 від 23.05.2017 слідує, що при комісійному переваженні вагону № 67684274 на справних вагонних вагах виявлено:

- за документами вага брутто не вказана, тара 24 500 кг, нетто 65 900 кг, при переважуванні виявилось: брутто 82 450 кг, тара 24 500 кг, нетто 57 950 кг, що менше ваги, вказаної в документі, на 7 950 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження нижче рівня бортів на 10 см, маркування присутнє, на поверхні над 1 люком вантажу мається заглиблення 110 см х 280 см х 120 см, в місцях заглиблення маркування відсутнє. При видачі вантажу просипання не було, люки закриті;

- вагон № 67684274 у технічному стані справний, недостаючий вантаж міг поміститись в вагоні.

Згідно з відміткою станції Бурштин Львівської залізниці, вантаж видано 23.05.2017.

18.05.2017 за накладною № 50028604 зі станції Новогородка Донецької залізниці, код 482201 на станцію Бурштин Львівської залізниці, код 388103 відправлений вантаж - вугілля кам'яне в кількості 261,950 тон, у тому числі в вагоні № 55635353 - 63,400 тон. Оригінал зазначеної накладної залучено до матеріалів справи (а.с. 15).

Відправником вантажу є ТОВ «ЦЗФ «Селидівська», одержувачем - ДТЕК Бурштинська ТЕС (відокремлений підрозділ позивача - примітка суду).

Вага вантажу у вагоні № 55635353 відповідно до залізничної накладної становить 63 400 кг.

При слідуванні вагона № 55635353 на станції Бурштин Львівської залізниці спірний вагон був затриманий для комісійного переважування на вагах залізниці, яким встановлено, що маса нетто вантажу становить 59 200 кг, що менше маси, зазначеної в залізничній накладній, на 4 200 кг. Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті № 388103/113 від 23.05.2017, оригінал якого залучено до матеріалів справи (а.с. 16).

Зі змісту Комерційного акту № 388103/113 від 23.05.2017 слідує, що при комісійному переваженні вагону № 55635353 на справних вагонних вагах виявлено:

- за документами вага брутто не вказана, тара 23 600 кг, нетто 63 400 кг, при переважуванні виявилось: брутто 82 800 кг, тара 23 600 кг, нетто 59 200 кг, що менше ваги, вказаної в документі, на 4 200 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження нижче рівня бортів на 20 см, над 4 люком вантажу мається заглиблення 90 см х 280 см х 40 см, по всій довжині вагона є заглиблення 40 см х 40 см х 20 см, в місцях заглиблення маркування відсутнє. При видачі вантажу просипання не було, люки закриті;

- вагон № 55635353 у технічному стані справний, недостаючий вантаж міг поміститись в вагоні.

Згідно з відміткою станції Бурштин Львівської залізниці, вантаж видано 23.05.2017.

14.05.2017 за накладною № 49960305 зі станції Новогородка Донецької залізниці, код 482201 на станцію Бурштин Львівської залізниці, код 388103 відправлений вантаж - вугілля кам'яне в кількості 391,650 тон, у тому числі в вагоні № 62325410 - 67,500 тон та в вагоні № 56591266 - 66,050 тон. Оригінал зазначеної накладної залучено до матеріалів справи (а.с. 19).

Відправником вантажу є ТОВ «ЦЗФ «Селидівська», одержувачем - ДТЕК Бурштинська ТЕС (відокремлений підрозділ позивача - примітка суду).

Вага вантажу у вагоні № 62325410 відповідно до залізничної накладної становить 67 500 кг.

При слідуванні вагона № 62325410 на станції Бурштин Львівської залізниці спірний вагон був затриманий для комісійного переважування на вагах залізниці, яким встановлено, що маса нетто вантажу становить 65 250 кг, що менше маси, зазначеної в залізничній накладній, на 2 300 кг. Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті № 388103/109 від 23.05.2017, оригінал якого залучено до матеріалів справи (а.с. 20).

Зі змісту Комерційного акту № 388103/109 від 23.05.2017 слідує, що при комісійному переваженні вагону № 62325410 на справних вагонних вагах виявлено:

- за документами вага брутто не вказана, тара 24 000 кг, нетто 67 550 кг, при переважуванні виявилось: брутто 89 250 кг, тара 24 000 кг, нетто 65 250 кг, що менше ваги, вказаної у документі, на 2 300 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження нижче рівня бортів на 50 см, над 1 люком мається заглиблення 150 см х 250 см х 50 см, над 2-4 люками є заглиблення 500 см х 100 см х 50 см. При видачі вантажу просипання не було, люки закриті;

- вагон № 62325410 у технічному стані справний, недостаючий вантаж міг поміститись в вагоні.

Водночас вага вантажу у вагоні № 56591266 відповідно до залізничної накладної становить 66 050 кг.

При слідуванні вагона № 56591266 на станції Бурштин Львівської залізниці спірний вагон був затриманий для комісійного переважування на вагах залізниці, яким встановлено, що маса нетто вантажу становить 63 700 кг, що менше маси, зазначеної в залізничній накладній, на 2 350 кг. Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті № 388103/110 від 21.05.2017, оригінал якого залучено до матеріалів справи (а.с. 21).

Зі змісту Комерційного акту № 388103/110 від 21.05.2017 слідує, що при комісійному переваженні вагону № 56591266 на справних вагонних вагах виявлено:

- за документами вага брутто не вказана, тара 22 200 кг, нетто 66 050 кг, при переважуванні виявилось: брутто 85 900 кг, тара 22 200 кг, нетто 63 700 кг, що менше ваги, вказаної в документі, на 2 350 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження нерівномірне нижче рівня бортів на 50 см, над 1-7 люками заглиблення вздовж 100 см х 50 см, над 1-3 люками 500 см х 1500 см х 20 см. При видачі вантажу просипання не було, люки закриті;

- вагон № 56591266 у технічному стані справний, недостаючий вантаж міг поміститись в вагоні.

Згідно з відміткою станції Бурштин Львівської залізниці, вантаж за накладною № 49960305 видано 21.05.2017.

13.05.2017 за накладною № 49953748 зі станції Новогородка Донецької залізниці, код 482201 на станцію Бурштин Львівської залізниці, код 388103 відправлений вантаж - вугілля кам'яне в кількості 463,450 тон, у тому числі в вагоні № 56614811 - 63,500 тон. Оригінал зазначеної накладної залучено до матеріалів справи (а.с. 24).

Відправником вантажу є ТОВ «ЦЗФ «Селидівська», одержувачем - ДТЕК Бурштинська ТЕС (відокремлений підрозділ позивача - примітка суду).

Вага вантажу у вагоні № 56614811 відповідно до залізничної накладної становить 63 500 кг.

При слідуванні вагона № 56614811 на станції Бурштин Львівської залізниці спірний вагон був затриманий для комісійного переважування на вагах залізниці, яким встановлено, що маса нетто вантажу становить 61 300 кг, що менше маси, зазначеної в залізничній накладній, на 2 200 кг. Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті № 388103/95 від 18.05.2017, оригінал якого залучено до матеріалів справи (а.с. 25).

Зі змісту Комерційного акту № 388103/95 від 18.05.2017 слідує, що при комісійному переваженні вагону № 56614811 на справних вагонних вагах виявлено:

- за документами вага брутто не вказана, тара 22 500 кг, нетто 63 500 кг, при переважуванні виявилось: брутто 83 800 кг, тара 22 500 кг, нетто 61 300 кг, що менше ваги, вказаної у документі, на 2200 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження на рівні бортів, маркування присутнє, над 7 люком вантажу мається заглиблення 150 см х 300 см х 300 см, в місцях заглиблення маркування відсутнє. При видачі вантажу просипання не було, люки закриті;

- вагон № 56614811 у технічному стані справний, недостаючий вантаж міг поміститись в вагоні.

Згідно з відміткою станції Бурштин Львівської залізниці, вантаж видано 18.05.2017.

12.05.2017 за накладною № 49930266 зі станції Новогородка Донецької залізниці, код 482201 на станцію Бурштин Львівської залізниці, код 388103 відправлений вантаж - вугілля кам'яне в кількості 331,900 тон, в тому числі в вагоні № 64468309 - 66,100 тон. Оригінал зазначеної накладної залучено до матеріалів справи (а.с. 28).

Відправником вантажу є ТОВ «ЦЗФ «Селидівська», одержувачем - ДТЕК Бурштинська ТЕС (відокремлений підрозділ позивача - примітка суду).

Вага вантажу у вагоні № 64468309 відповідно до залізничної накладної становить 66 100 кг.

При слідуванні вагона № 64468309 на станції Бурштин Львівської залізниці спірний вагон був затриманий для комісійного переважування на вагах залізниці, яким встановлено, що маса нетто вантажу становить 64 000 кг, що менше маси, зазначеної в залізничній накладній, на 2 100 кг. Зазначені обставини зафіксовані в комерційному акті № 388103/88 від 16.05.2017, оригінал якого залучено до матеріалів справи (а.с. 29).

Зі змісту Комерційного акту № 388103/88 від 16.05.2017 слідує, що при комісійному переваженні вагону № 64468309 на справних вагонних вагах виявлено:

- за документами вага брутто не вказана, тара 23 200 кг, нетто 66 100 кг, при переважуванні виявилось: брутто 87 200 кг, тара 23 200 кг, нетто 64 000 кг, що менше ваги, вказаної у документі, на 2 100 кг. При комерційному огляді виявлено над 6-7 люками заглиблення 250 см х 100 см х 50. При видачі вантажу просипання не було, люки закриті;

- вагон № 64468309 у технічному стані справний, недостаючий вантаж міг поміститись в вагоні.

Згідно з відміткою станції Бурштин Львівської залізниці, вантаж видано 18.05.2017.

Згідно зі ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з довідками вантажовідправника:

- № 603 від 29.08.2017 (а.с. 13) вартість 1 тони вугілля, відправленого у вагоні № 67684274 по залізничній накладній № 50038322, з урахуванням якісних характеристик зола - 16,9%, волога - 12,5%, становить 2 484,17 грн. з ПДВ;

- № 602 від 29.08.2017 (а.с. 17) вартість 1 тони вугілля, відправленого у вагоні № 55635353 по залізничній накладній № 50028604, з урахуванням якісних характеристик зола - 20%, волога - 12%, становить 2 383,94 грн. з ПДВ;

- № 601 від 29.08.2017 (а.с. 22) вартість 1 тони вугілля, відправленого у вагонах № 62325410 та № 56591266, по залізничній накладній № 49960305 з урахуванням якісних характеристик зола - 18,1%, волога - 11,7%, становить 2 502,37 грн. з ПДВ;

- № 600 від 29.08.2017 (а.с. 26) вартість 1 тони вугілля, відправленого у вагоні № 56614811 по залізничній накладній № 49953748, з урахуванням якісних характеристик зола - 19,2%, волога - 11,5%, становить 2 445,00 грн. з ПДВ;

- № 599 від 29.08.2017 (а.с. 30) вартість 1 тони вугілля, відправленого у вагоні № 64468309 по залізничній накладній № 49930266, з урахуванням якісних характеристик зола - 17,5%, волога - 11,9%, становить 2 205,14 грн. з ПДВ;

Отже, наявними в матеріалах справи документальними доказами доведено факт неспівпадіння у шести спірних вагонах маси вугілля, вказаної в пункті відправлення в залізничній накладній, масі вугілля, визначеній при переваженні під час слідування вказаних вагонів.

Згідно з п. «г» ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Відповідно до ст.114 Статуту недостача маси вантажу, з огляду на яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вантажу під час перевезення.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644:

- вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто;

- при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

1) 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м'ясо свіже;

2) 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

3) 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'ясні всякі;

4) 0,5% маси всіх інших вантажів;

- норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Як слідує з матеріалів справи, вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам'яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) та Митного тарифу України, встановленого Законом України № 584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) відноситься до мінеральних палив (код 2701 - вугілля кам'яне).

Водночас спірні залізничні накладні не містять жодних відміток про те, що вугілля було вологе, а посилання відповідача на те, що відомості про вологість вугілля визначені у довідках вантажовідправника, а відтак, має бути застосовано норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто в розмірі 2 % колегія суддів вважає помилковими, адже вантажовідправник визначає вологість вугілля як якісну характеристику вугілля, яка впливає на формування ціни, в той час як для встановлення норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у розмірі 2% вологий стан зданого до переведення вантажу має бути встановлений відповідними залізничними накладними.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що норма природної втрати і граничного розходження спірного вантажу становить 1%.

Виконаний позивачем розрахунок збитків є арифметично вірним.

Питання, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908-928 ЦК України, статтями 306-315 ГК України.

За правилами ст. 908 ЦК України та ст. 306 ГК України, загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (ст. 105);

Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з приписами Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу:

- у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із «шапкою»). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу (п. 6);

- перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. (п. 5);

Згідно з п. 1.2 Правил перевезення вантажів навалом і насипом, вантажі, які не потребують захисту від атмосферних опадів (руда, вугілля, щебінка тощо), перевозяться у відкритому рухомому складі та у спеціальних вагонах.

Зі спірних залізничних накладних слідує, що завантаження у спірна вагони було здійснено вантажовідправником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська», який вжив заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, а саме, маркував вантаж поперечними боронами по всьому вагону, які нанесені катком.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Частиною 3 ст. 917 ЦК України визначено право перевізника відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, оскільки накладні таких відміток не містять.

Відповідно до ст.110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ч. 1 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно з ч. 1 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Опис стану вантажу у спірних комерційних актах, а також те, що в місцях зафіксованих заглиблень на поверхні вантажу нанесене відправником маркування відсутнє, свідчить про явно видимий характер нестачі вантажу, і дає підстави вважати, що втрата вантажу сталася під час його перевезення внаслідок крадіжки шляхом виїмки з поверхні вантажу через відкритий верх вагону.

Вказані обставини свідчать про відповідальність саме відповідача як перевізника за спірну нестачу. Доказів іншого відповідачем суду не надано.

За приписами ст. 133 Статуту залізниць, передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

На звороті спірних залізничних накладних міститься переуступні написи за підписами директора та головного бухгалтера вантажовідправника (ТОВ «ЦЗФ «Селидівська»), скріплені його печаткою, який свідчить про передачу права на пред'явлення позову позивачу, тобто від вантажовідправника до вантажоодержувача, що не суперечить статті 133 Статуту.

Вказане спростовує посилання відповідача на те, що позивачем не доведено фактичний розмір шкоди, адже в цьому випадку право на стягнення вказаних сум було йому передано вантажовідправником, тобто особою, яка була власником втраченого вантажу.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності для звернення до суду з цим позовом колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Водночас ч. 1 ст. 258 ЦК України встановлює, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 5 статті 315 ГК України визначено, що для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту.

Пунктом «а» ст. 134 Статуту залізниць України передбачено, що претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу;

Проте частиною 4 ст. 315 ГК України встановлено, що, якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

З викладеного вбачається, що вказаними правовими нормами по іншому, ніж Статутом залізниць України, розраховується початок перебігу строку позовної давності.

Положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується з ч. 4 ст. 909, ч. 1 ст. 920 ЦК України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто стаття 315 ГК України і статті 134, 136, 137 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності у позовах про відшкодування збитків (вартості нестачі вантажу), що виникають із залізничних перевезень.

Статут залізниць України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457, і останні зміни в до статей 134, 136 вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2002 року № 1973.

Господарський кодекс України, який за своєю правовою природою є законом України, прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2003 року за № 436-IV і набув чинності з 1 січня 2004 року. Крім того, у прикінцевих положеннях ГК України законодавець зобов'язав Кабінет Міністрів України привести свої нормативні акти (в т.ч. і Статут залізниць України, оскільки він суперечить ГК України) у відповідність до норм ГК України, а тоді вже застосовувати ці норми поряд з нормами Господарського процесуального кодексу України, що Кабінетом Міністрів України зроблено не було.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем відповідачу направлялись претензії щодо відшкодування вартості недостачі вантажу (вугілля кам'яне) по спірним залізничним накладним, на які відповідачем було надано відповіді № МЮ-35/2017-1 від 24.10.2017, № МЮ-34/2017-1 від 24.10.2017, № МЮ-33/2017-1 від 24.10.2017, № МЮ-32/2017-1 від 24.10.2017, № МЮ-31/2017-1 від 24.10.2017, якими претензії відхилені.

Отже, враховуючи, що позивачем відповідачу було пред'явлено відповідні претензії, які останнім було відхилено, строк позовної давності в цій справі має обраховуватися відповідно до ч. 4 ст. 315 ГК України, тобто заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України, викладену у постанові від 19.04.2012 у справи №10-26/166-10-4300.

При цьому, правова позиція, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2018 у справі № 905/3245/16, на яку посилається відповідач, не може бути застосована до правовідносин сторін у справі № 910/1941/18, адже у справі № 905/3245/16 не мало місце пред'явлення претензії перевізнику, що є відмінним від встановлених у спорі, що є предметом розгляду у справі № 910/1941/18, фактичних обставин.

Враховуючи, що доказів щодо дати отримання відповідей на претензії матеріали справи не містять, а також те, що копії відповідей відповідач на претензії до матеріалів справи долучені позивачем, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що шестимісячний строк позовної давності слід обраховувати починаючи дати відповідей на претензію, тобто перебіг строку для подачі позову до відповідача в даному випадку розпочався 25.10.2017, а закінчився, відповідно, 25.04.2018.

Звернувшись до суду 15.02.2018, позивач строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом не пропустив.

Враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 42 333,07 грн., завданих незбереженням вантажу під час його перевезення.

Апеляційна скарга Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, в тому числі і за звернення з апеляційною скаргою, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 у справі № 910/1941/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1941/18.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Ю.Л. Власов

А.І. Мартюк