ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2018 р.

Справа № 910/9978/18

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротех"

до          Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі

регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

про          стягнення 1 188 742,92 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротех" (далі – позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (далі – відповідач) про стягнення 1 188 742,92 грн., з яких 978 000,00 грн. заборгованості, 167 335,80 грн. інфляційних втрат та 43 407,12 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором поставки № ПЗ /НХ-161517/НЮ від 30.12.2016 р.

Ухвалою від 30.07.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи № 910/9978/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.08.2028 р.

27.08.2018 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалою від 29.08.2018 р. відкладено підготовче засідання на 26.09.2018р.

Підготовче засідання, призначене на 26.09.2018 р., не відбулось у зв’язку з тимчасовою непрацездатністю судді Зеленіної Н.І.

27.09.2018 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалою від 02.10.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначити підготовче засідання на 24.10.2018 р.

Протокольною ухвалою від 24.10.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2018 р.

У судовому засіданні 21.11.2018 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним у підготовчому засіданні 24.10.2018 р., що підтверджується протоколом та розпискою.

У судовому засіданні 21.11.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротех" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (покупець) укладено Договір поставки № ПЗ/НХ-161517/НЮ (надалі – Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався у 2016 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію (товар), відповідно до Специфікації №1 (Додаток №1), а покупець зобов'язався прийняти і сплатити цей товар на умовах даного Договору (п. 1.1. Договору).

Пунктами 1.2. – 1.4. Договору передбачено, що найменування товару: аварійно-відновлювальне обладнання (2016 року комплектації). Виробник товару: Weber Hydraulik GmbH Австрія – виробничі потужності SAVA Словенія (м. Київ). Кількість та асортимент товару визначений у Специфікації №1 (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною Даного Договору.

Пунктами 3.1. – 3.4. Договору сторони погодили, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації №1 (Додаток №1). Ціни в накладних і в рахунках – фактурах вказуються в національній валюті України. Ціна може бути зменшена за взаємною згодою Сторін. Сума договору становить 978 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 163 000,00 грн.

За умовами п. п. 4.1. – 4.3. Договору, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі. Покупець здійснює оплату поставленого товару, на підставі виставлених рахунків, протягом 20 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної. До рахунку додається видаткова накладна.

Зобов’язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов’язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справ, 30.12.2016 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар, обумовлений у Специфікації №1 до Договору, на загальну суму 978 000,00 грн. (з ПДВ), за видатковою накладною №4 від 30.12.2018 р. (а.с. 17).

Також, на підтвердження факту поставки товару позивачем надано акт прийому-передачу від 30.12.2016 р. (а.с. 18) та товарно-транспортну накладну №Р4 від 30.12.2018 р. (а.с. 19-20).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем умов Договору в частині поставки відповідачу товару.

Проте, відповідач власні зобов’язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв’язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом.

У зв’язку з порушенням відповідачем строків оплати товару, позивач крім суми заборгованості у розмірі 978 000,00 грн., просить стягнути з відповідача також 167 335,80 грн. інфляційних втрат та 43 407,12 грн. 3% річних.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум інфляційних втрат та 3 % річних, суд встановив невірність розрахунку втрат від інфляції, у зв’язку з чим судом було виконано власний розрахунок (період заборгованості – з 31.01.2017р. по 24.07.2018 р.), за яким сума втрат від інфляції складає 161 55,47 грн. наданий позивачем розрахунок 3 % річних є правильним та арифметично вірним.

Таким чином, доведеними та обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача 978 000,00 грн. заборгованості, 161 55,47 грн. інфляційних втрат та 43 407,12 грн. 3% річних.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 978 000,00 грн. заборгованості, 161 55,47 грн. інфляційних втрат та 43 407,12 грн. 3% річних доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротех" (03045, м. Київ, вул. Плєщеєва 10; ) 978 000 (дев’ятсот сімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 43 407 (сорок три тисячі чотириста сім) грн. 12 коп. 3% річних, 161 585 (сто шістдесят одну тисячу п’ятсот вісімдесят п’ять) грн. 47 коп. інфляційних втрат та 17 831 (сімнадцять тисяч вісімсот тридцять одну) грн. 14 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.12.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна