ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" грудня 2018 р. Справа № 909/82/16

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Мирутенка О.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агро-Союз», смт. Слобожанське Дніпропетровської області б/н від 13.11.2018

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2017

у справі № 909/82/16

за заявою Компанії Naran advisory corporation, м. Беліз, Беліз

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз», с. Майське Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» за його заявою. Призначено розпорядником майна ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» арбітражного керуючого ОСОБА_3. Зобовязано арбітражного керуючого ОСОБА_2 в строк до 24.11.2017 передати розпоряднику майна ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» ОСОБА_3 по акту прийому - передачі бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності. Копію акту приймання - передачі надати суду для долучення до матеріалів справи. Відкласти на 06.12.2017 попереднє засідання суду та розгляд заяв кредиторів.

ТОВ науково-виробничою фірмою «Агро-Союз», смт. Слобожанське Дніпропетровської області подано апеляційну скаргу б/н від 13.11.2018 на зазначену ухвалу суду.

Відповідно ч.2 ст.261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обовязки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З огляду на вищезазначену норму законодавства, при прийнятті рішення про відкриття апеляційного провадження необхідно встановити: 1) чи сплив один рік з дня складення повного тексту судового рішення; 2) чи суд першої інстанції ухвалив рішення про права, інтереси та (або) обовязки особи, яка подала апеляційну скаргу; 3) чи мали місце обставини непереборної сили, у звязку з чим, апелянт оскаржив ухвалу суду першої інстанції через рік після складення повного тексту такої.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2018 у ній не зазначено, коли було складено її повний текст. За таких обставин. суд апеляційної інстанції вважає, що повний текст оскаржуваної ухвали було складено у день проголошення такої, а саме: 08.11.2018.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано 13.11.2018, апелянтом пропущено річний строк для подання апеляційної скарги. При цьому в апеляційній скарзі скаржник не заявляє клопотання про поновлення такого, а також обставини непереборної сили.

Щодо питання чи суд першої інстанції ухвалив рішення про права, інтереси та (або) обовязки особи, яка подала апеляційну скаргу, необхідно зазначити таке.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»:

учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство;

сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Крім того, цією ж статтею Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника визначені приписами ст.ст.23-25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Статтею 23 вказаного Закону визначено порядок пред'явлення кредиторами вимог до боржника у справі про банкрутство, провадження у якій здійснюється за загальною процедурою. Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

При цьому нормами ст.ст. 23 та 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на господарський суд покладено обов'язок щодо розгляду у попередньому засіданні суду заяв з вимогами конкурсних кредиторів та забезпечених кредиторів. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів, про що виносить ухвалу, в якій зазначаються відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги, а також розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

Виходячи з положень ГПК України та норм ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», правовий статус особи, як такої, що має кредиторські вимоги до боржника у справі про банкрутство відрізняється, в залежності від стадії провадження у справі про банкрутство, від процесуального статусу цієї ж особи, як сторони або учасника провадження у справі про банкрутство, що має та користується відповідними процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, відповідно до наведених норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного (заставного) кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов'язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням.

Апелянтом не подано суду апеляційної інстанції належних доказів набуття ТОВ науково-виробничою фірмою «Агро-Союз» статусу кредитора (конкурсного, забезпеченого, поточного) у даній справі про банкрутство ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до вимог статті 261 ГПК України у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агро-Союз», смт. Слобожанське Дніпропетровської області б/н від 13.11.2018 на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2017 у справі № 909/82/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Додаток:

в адресу скаржника апеляційна скарга з додатками на 9 арк.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1