ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. Справа № 916/1588/18

Господарський суд Одеської області, м. Одеса

у складі судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Матвієнко А.С.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №4/2018-1 від 01.06.2018р.

відповідача - АТ Кристалбанк: ОСОБА_2, згідно довіреності №157 від 01.10.2018р.; ОСОБА_3, згідно довіреності №667 від 19.06.2018р.

відповідача ПАТ Терра Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Терра Банк - ОСОБА_4: не з'явився

від відповідача ТОВ Віват АПК: не з'явився,

розглянувши справу №916/1588/18 за позовом Приватного підприємства Бессарабія-В (68443, Одеська область, Арцизький район, с. Холмське, вул. Радянська, 59) до Акціонерного товариства Кристалбанк (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз,2), Публічного акціонерного товариства Терра Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Терра Банк - ОСОБА_4 (01103, м. Київ, бульвар Дружби народів, 28В), Товариства з обмеженою відповідальністю Віват АПК (68443, Одеська область, Арцизький район, с. Холмське, вул.Радянська,59)

про визнання припиненим права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Віват АПК» щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» грошових коштів в сумі 12392000грн. згідно договору банківського рахунку за №33РКО201207/20 від 12.07.2012р.;

про зобовязання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» ОСОБА_4 примусово виконати обовязок в натурі, а саме виконати вимоги ПП «Бессарабія-В» щодо конвертування грошових коштів в розмірі 12392000грн. на поточному рахунку ПП «Бессарабія-В» (6883 у ПАТ «Терра Банк», МФО 380601 у долари США для погашення кредиту та зарахувати їх на рахунок 6883 у ПАТ «Терра Банк», МФО 380601, зазначивши призначення платежу - погашення кредиту, сплату відсотків за користування кредитом, пені та інших платежів, що випливають з кредитного договору від 06.09.2013р. за №КЛ/2013-05-48;

про визнання припиненим права вимоги Акціонерного товариства «Кристалбанк» щодо стягнення з Приватного підприємства «Бессарабія-В» заборгованості по кредитному договору від 06.09.2013р. за №КЛ/2013-05-48 у сумі 620000доларів США, процентів у сумі 35753,34 доларів США, штрафу у сумі 6200доларів США, пені за прострочення повернення кредиту у сумі 34397,26грн. та пені за прострочення повернення процентів у сумі 1196,04грн.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні документи суду щодо їх вирішення та ходу судового розгляду:

Позивач позовні вимоги підтримує, з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 03.10.2018р. за вх.№2-4980/18, в їх обґрунтування зазначає, що 22.12.2014р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про затвердження Плану врегулювання ПАТ «Терра Банк» та передачу у повному обсязі активів та частково зобовязань ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк», оформлене протоколами засідання Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.12.2014р. №263/14 та від 22.12.2014р. №264/14, на підставі якого між вказаними особами 22.12.2014р. складено та підписано акт приймання-передавання активів та зобовязань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк», згідно якого, зокрема, передано актив - заборгованість ПП «Бессарабія-В» згідно кредитного договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. Після проведення 14.04.2015р. державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк», ПАТ «Кристалбанк» став правонаступником всього майна, прав та зобовязань ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк».

Також позивач зазначає, що 15.12.2014р. Господарським судом Одеської області у справі №916/4868/14 ухвалено судове рішення про стягнення з ТОВ «Віват АПК» з поточного рахунку 9918 у ПАТ «ТЕРРА БАНК», МФО 380601, грошових коштів у сумі 12392000грн. на користь ПП «Бессарабія-В» на поточний рахунок 6883 у ПАТ «Терра Банк», МФО 380601. 17.12.2014р. ПП «Бессарабія-В» звернулося до ТОВ «Віват АПК» з вимогою перерахувати стягнуті за судовим рішенням суми, внаслідок чого 22.12.2014р. ТОВ «Віват АПК» скерувало до ПАТ «Терра Банк» (банк, поточний рахунок у якому безпосередньо зазначено у резолютивній частині рішення суду про стягнення коштів) лист вих.№17/12/2 від 17.12.2014р. про перерахування коштів та платіжне доручення про переказ грошових коштів у сумі 12392000грн. з поточного рахунку ТОВ «Віват АПК» №9918 у ПАТ «Терра Банк», МФО 380601, на поточний рахунок ПП «Бессарабія-В» №6883 у ПАТ «Терра Банк», МФО 380601. Станом і на момент ухвалення судового рішення, і на момент скерування ТОВ «Віват АПК» зазначеного вище листа вих.№17/12/2 від 17.12.2014р. до ПАТ «Терра Банк», на поточному рахунку підприємства обліковувалися кошти у сумі 12394 492,54грн., тобто, кошти у розмірі, достатньому для виконання рішення суду. Однак, 22.12.2014р. ПАТ «Терра Банк» відмовилося приймати і виконувати платіжне доручення та безпосередньо у платіжному дорученні від 22.12.2014р. №1 зазначило: «У звязку з введенням тимчасової адміністрації у ПАТ «Терра Банк» платіжне доручення не може бути прийнято…», в чому позивач вбачає порушення банком п.8.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Одночасно, позивач відмічає, шо постановою ОАГС від 26.09.2018р. по справі №916/4619/14 встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Терра Банк» - ОСОБА_4 не мав правових підстав для передачі заборгованості ПП «Бессарабія-В» по кредитному договору як активу на користь ПАТ «Кристалбанк».

Позивач вважає неправомірною передачу ПАТ «Терра Банк» заборгованості ПП «Бессарабія-В» по кредитному договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. на користь ПАТ «Кристалбанк», посилаючись на положення ч.ч.1, 4 ст.50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначаючи про те, що станом на 22.12.2014р. ПАТ «Терра Банк» було відомо про наявність рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/4868/14, яке набрало чинності і підлягало виконанню та скероване до банку платіжне доручення за №1 від 22.12.2014р. Позивач вказує, що грошові кошти у розмірі 12392000грн. є майном ПП «Бессарабія-В», право власності на яке є непорушним у розумінні ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України.

Позивач відмічає, що кошти на рахунок ТОВ «Віват АПК» у ПАТ «Терра Банк» в сумі 12394000грн. були зараховані 12.12.2014р., тобто, після запровадження 22.08.2014р. тимчасової адміністрації, у звязку з чим на здійснення їх переказу в силу п.5 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються обмеження, встановлені положеннями п.1 ч.5 ст.36 цього Закону.

Крім того, ПП «Бессарабія-В», посилаючись на положення ст.601 ЦК України, ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з огляду на п.3.14. кредитного договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р., що передбачає можливість договірного списання коштів з рахунків позичальника на користь погашення кредитної заборгованості, вважає за можливе зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме погашення за рахунок коштів, які мали бути переказані за платіжним дорученням № 1 від 22.12.2014р., заборгованості по кредитному договору № КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р., за яким позивач має заборгованість перед ПАТ «Кристалбанк», внаслідок чого позивач вважає, що в силу ст.ст.8, 55, 124 Конституції України та ч.2 ст.5 ГПК України, ч.2 ст.16 ЦК України, ч.2 ст.20 ГК України набув права вимоги зобовязати Уповноважену особу Фонду ОСОБА_4 виконати обовязок в натурі в частині конвертації грошових коштів у сумі 12392000грн. з рахунку ТОВ «Віват АПК» 9918 у ПАТ «Терра Банк» в рахунок погашення заборгованості ПП «Бессарабія-В» перед ПАТ «Кристалбанк» по кредитному договору за №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. з врахуванням ще й того, що станом на дату подання до суду даного позову, у ПАТ «Терра Банк» відсутня банківська ліцензія, а ПАТ «Кристалбанк» є правонаступником ПАТ «Терра Банк».

Враховуючи зарахування зустрічних однорідних вимог, позивач вважає, що на підставі ст.202 ГК України, ст.601 ЦК України його зобовязання перед ПАТ «Терра Банк» по кредитному договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. припинились, а отже є припиненою вимога банку до позивача щодо стягнення заборгованості в сумі 666224,54доларів США та 35593грн.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про припинення права вимоги ТОВ «Віват АПК» щодо стягнення з ПАТ «Терра Банк» грошових коштів в сумі 12392000грн. згідно договору банківського рахунку за №33РК0201207/20 від 12.07.2012р., позивач зазначив про те, що йому відомо про включення ТОВ «Віват АПК» до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Терра Банк», акцептованих уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку - ОСОБА_4, по договору банківського рахунку за №33РК0201207/20 від 12.07.2012р. на суму 12394492,54 грн. із 7-ою чергою задоволення вимог, а отже ТОВ «Віват АПК» є кредитором ПАТ «Терра Банк» за вказаним договором банківського рахунка. Позивач вважає, що з огляду на рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/4868/14, платіжне доручення за №1 від 22.12.2014р., відповідно до якого ТОВ «Віват АПК» скеровувало грошові кошти у сумі 12392000грн., на користь ПП «Бессарабія-В» на розрахунковий рахунок, що обліковувався у ПАТ «Терра Банк», саме ПП «Бессарабія-В» є власником грошових коштів в сумі 12392000грн., а отже саме його мало бути включено до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Терра Банк» та право вимоги ТОВ «Віват АПК» на зазначені кошти є припиненим.

Відповідач ПАТ «Терра Банк» проти позову заперечує, подав відзив на позов від 11.09.2018р. за вх.18477/18, де вказує, що правовідносини за предметом позову склалися, існували та існують не між ПП «Бессарабія-В» та ПАТ «Терра Банк», а між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «Віват АПК», оскільки кошти, які перебували на поточному рахунку ТОВ «Віват АПК», є власністю виключно останнього, та підлягають захисту лише самим ТОВ «Віват АПК». Крім того, ПАТ «Терра Банк» зазначає, що не мав правових підстав для виконання платіжного доручення ТОВ «Віват АПК» від 22.12.2014р. про перерахування коштів у розмірі 12392000грн. з його поточного рахунку на поточний рахунок ПП «Бессарабія-В», оскільки таке виконання платіжного доручення було б задоволенням вимог кредитора та порушувало б приписи п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відмічає відповідач також, що ТОВ «Віват АПК» заявило 26.01.2015р. до ПАТ «Терра Банк» свої кредиторські вимоги за договором №33РКО201207/20 від 12.07.2012р. в сумі 12394492,54грн., які були акцептовані та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Терра Банк», що вказує на реалізацію ТОВ «Віват АПК» свого права власності на вказані кошти.

25.09.2018р. за вх.№19488/18 ПП «Бессарабія-В» подало відповідь на відзив ПАТ «Терра Банк», де, крім раніше викладеного, підкреслює, що обґрунтовує своє право вимоги як наявністю рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2014р. у справі №916/4868/14 так і платіжного доручення за №1 від 22.12.2014р., яке мало бути виконане ПАТ «Терра Банк», із чого вбачає кошти в сумі 12392000грн. своїм майном. Також, відмічає позивач про припинення з 22.12.2014р. своїх зобов'язань перед ПАТ «Терра Банк» по кредитному договору за №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. із чого наголошує на помилковості включення ПАТ «Терра Банк» вимог ТОВ «Віват АПК» до реєстру акцептованих вимог.

Відповідач АТ «Кристалбанк» проти позову заперечує, подав відзив на позов від 11.09.2018р. за вх.№18538/18, де вказує, що з підстав віднесення ПАТ «Терра Банк» до категорії неплатоспроможних, з 22.12.2014р. АТ «Кристалбанк» є кредитором за кредитним договором №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р., укладеним між ПАТ «Терра Банк» та ПП «Бессарабія-В». При цьому, АТ «Кристалбанк» відзначає, що не є повним правонаступником ПАТ «Терра Банк», а є лише правонаступником прав та зобовязань, переданих у відповідності до Плану врегулювання за актом приймання-передачі активів від 22.12.2014р., зокрема, у відношенні ПП «Бессарабія-В» банк отримав права лише по кредитному договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р., договорам застави №3/2013-07-48 від 16.09.2013р., №3/2013-06-48 від 06.09.2013р. Крім того, АТ «Кристалбанк» зазначає, що з огляду на рішення Господарського суду Одеської області від 04.06.2018р. по справі №916/4619/14, в силу ст.525, 526, 599 ЦК України, є діюче зобовязання ПП «Бессарабія-В» по кредитному договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. Відповідач також зазначає, що вважає твердження позивача про те, що кошти в сумі 12392000грн. є його власністю, помилковим, оскільки рішенням Господарського суду від 15.12.2014р. по справі №916/4868/14 лише було стягнуто заборгованість на користь ПП «Бессарабія-В» у правовідносинах, що утворились між останнім та ТОВ «Віват АПК». Вказані кошти належать ТОВ «Віват АПК» на праві власності та розмішуються на його рахунку, із чого відповідач доходить висновку, що права та зобовязання стосовно цих коштів стосуються лише правовідносин ТОВ «Віват АПК» та ТОВ «Терра Банк», та з врахуванням чого вбачає відсутніми зустрічних однорідних вимог у даному спорі.

24.10.2018р. за вх.№21728/18 АТ «Кристалбанк» подав відзив на заяву про зміну предмету позову, згідно якого, крім раніше викладеного, наголошує на тому, що заявлення ТОВ «Віват АПК» кредиторських вимог ПАТ «Терра Банк» та їх акцепт, вказують на реалізацію ним права власника стосовно коштів в сумі 12394492,54грн., що обліковуються на його рахунку. Зазначає банк, що постановою ОАГС від 26.09.2018р. по справі №916/4619/14 підтверджено наявність невиконаного ПП «Бессарабія-В» зобовязання перед АТ «Кристалбанк» за кредитним договором та не погашення заборгованості, у звязку з чим немає підстав для того щоб, право вимоги АТ «Кристалбанк» щодо стягнення заборгованості з ПП «Бессарабія-В» по кредитному договору визнавалося припиненим. Вказує, відповідач, що в Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не зазначено, що перехідний банк утворюється після здійснення інвентаризації майна банку, а чітко зазначено, що перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобовязань неплатоспроможного банку, що і було зроблено шляхом складання та підписання акту приймання-передавання активів та зобовязань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» від 22.12.2014р. та договір про передачу прав за договорами іпотеки та договорами застави від 22.12.2014р., у звязку з чим, на думку АТ «Кристалбанк», твердження відповідача не заслуговують на увагу.

Зазначив АТ «Кристалбанк» у відзиві про пропуск позивачем строку позовної давності та заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в обґрунтування чого зазначив, що позивач ще у 2014 році був обізнаний із порушенням його прав, але із даним позовом звернувся до суді лише у 2018 році, тобто, з пропуском строку позовної давності (три роки), який сплинув іще в грудні 2017 року.

Позивач подав до суду 30.10.2018р. за вх.№22221/18 відповідь на відзив ПАТ «Кристалбанк» на заяву про зміну предмету позову, в якому, крім раніше викладеного, посилаючись на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2018р. по справі №916/4619/18, стверджує, що набув право на кошти в сумі 12392000грн. з 22.12.2014р. на підставі платіжного доручення №1 від 22.12.2014р. Заперечуючи проти викладених у відзиві банку обставин, позивач вказує, що позовні вимоги, заявлені ним у зустрічному позові по справі №916/4619/18 та по справі №916/1588/18, є різними, в тому числі і по субєктному складу вимоги. Крім того, позивач зазначає, що вважає поважними причини пропуску ним строку позовної давності, оскільки наказ №22/03В від 22.12.2014р. та повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог №22/12/14-1 від 22.12.2014р. ним було втрачено через зміну керівництва підприємства звільнення директора та головного бухгалтера, та про наявність таких документів підприємству стало відомо лише 30.07.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2018р. відкрито провадження у справі №916/1588/18, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 12.09.2018 р. о 10год.30хв.

У судовому засіданні 12.09.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання суду на 26.09.2018р. об 11год.00хв.

У судовому засіданні 26.09.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у підготовчому засіданні суду на 03.10.2018р. о 14год.45хв.

Ухвалою суду від 03.10.2018р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 12.11.2018р. включно, відкладено підготовче засідання суду на 24.10.2018 р. о 12год.20хв.

Ухвалою суду від 24.10.2018р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача - ПАТ Кристалбанк від 24.10.2018р. за вх.№21729/18 про відмову позивачу у прийнятті заяви про зміну предмету позову, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 26.10.2018р. о 10год.00хв.

26.10.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 22.11.2018р. до 10год.:00хв.

Ухвалою суду від 26.11.2018р. призначено розгляд справи по суті на 26.11.2018р. о 14год.00хв.

Ухвалами суду від 26.11.2018р. відмовлено АТ Кристалбанк у задоволенні клопотання від 03.09.2018р. за вх.№2-4457/18 про залишення позову без розгляду, відмовлено ПАТ Терра Банк у задоволенні клопотання від 11.09.2018р. за вх.№2-4593/18 про залишення позову без розгляду, відмовлено АТ Кристалбанк у задоволенні заяви від 03.09.2018р. за вх.№2-4460/18 про недопущення зловживання позивачем процесуальними правами, відмовлено АТ Кристалбанк у задоволенні клопотання від 03.09.2018р. за вх.№2-4458/18 про закриття провадження по справі №916/1588/18.

У судовому засіданні 26.11.2018р. судом постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотань АТ «Кристалбанк» від 19.11.2018р. за вх.№23914/18 про повернення до підготовчого провадження, вирішення по суті клопотання АТ «Кристалбанк» про закриття провадження щодо відповідача ТОВ «Віват АПК», від 26.11.2018р. за вх.№2-5985/18 про зупинення провадження по справі, оскільки ухвалою від 26.11.2018р. судом було розглянуто клопотання АТ «Кристалбанк» про закриття провадження у справі. Судом відмовлено заявнику в зупиненні провадження у справі з тих підстав, що ухвалою ВС від 12.11.2018р. по справі №916/4619/14 було зупинено саме виконання постанови ОАГС від 26.09.2018р. у відношенні однієї вимоги: в частині задоволення зустрічного позову ПП "Бессарабія-В", а саме в частині зобов'язання ПАТ "Кристалбанк" примусово виконати обов'язок в натурі виконати вимоги ПП "Бессарабія-В" у формі конвертування коштів в розмірі 12392000грн. на поточному рахунку ПП "Бессарабія-В" 6883 у ПАТ «Терра Банк» у долари США для погашення кредиту та зарахувати їх на рахунок 6883 у ПАТ «Терра Банк», зазначивши призначення платежу погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені та інших платежів, що випливають з кредитного договору від 06.09.2013 № КЛ/2013-05-48, до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Отже, за такої умови у суду відсутні підстави вважати наявною обєктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення касаційною інстанцією справи №916/4619/14.

Клопотання позивача, АТ «Кристалбанк» від 19.09.2018р. за вх.№19072/18 про ознайомлення з матеріалами справи, від 25.09.2018р. за вх.№19489/18 про відкладення розгляду справи були судом задоволені.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ Терра Банк віднесено до категорії неплатоспроможних і запроваджено тимчасову адміністрацію, повноваження якої продовжено до 23.12.2014р. (постанова Правління НБУ №518 від 21.08.2014р. та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування №72 від 21.08.2014р., №156 від 23.12.2014р.).

23.12.2014р. Правлінням НБУ винесено постанову №831 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Терра Банк».

24.12.2014р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Терра Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Терра Банк» - ОСОБА_4, яку продовжено до 06.12.2018р. (рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №159 від 24.12.2014р., №222 від 17.12.2015р., №2902 від 22.12.2016р., №5335 від 11.12.2017р.).

22.12.2014 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Терра Банк - ОСОБА_4, з однієї сторони, та директор ПАТ - Кристалбанк ОСОБА_5 склали та підписали акт приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ Терра Банк, згідно якого неплатоспроможний банк ПАТ Терра Банк передав, а Перехідний банк ПАТ Перехідний Банк Кристалбанк прийняв, зокрема, актив - заборгованість ПП Бессарабія-В згідно кредитного договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. у розмірі 674 559,98 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 22.12.2014р. було еквівалентно - 10 559 658,96 грн.

24.12.2014 р. у ПАТ Терра Банк відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру його ліквідації (постанова Правління НБУ №831 від 23.12.2014р. та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування № 159 від 24.12.2014р.).

15.12.2014р. Господарським судом Одеської області у справі №916/4868/14 ухвалено судове рішення про стягнення з ТОВ Віват АПК з поточного рахунку 9918 у ПАТ Терра Банк, МФО 380601, грошові кошти у сумі 12392000грн. на користь ПП Бессарабія-В на поточний рахунок 6883 у ПАТ Терра Банк, МФО 380601.

17.12.2014 ПП Бессарабія-В звернулося до ТОВ Віват АПК з вимогою перерахувати стягнуті за судовим рішенням суми та у добровільному порядку виконати судове рішення.

Листом вих.№17/12/2 від 17.12.2014р. ТОВ Віват АПК звернулося до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Терра Банк ОСОБА_4, в якому просило згідно рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2014р. перерахувати на корить ПП Бесарабія-В на поточний рахунок 6883 у ПАТ Терра Банк, 12392000грн. поворотної фінансової допомоги.

22.12.2014р. ТОВ Віват АПК подало до ПАТ Терра Банк платіжне доручення №1 на суму 12392000грн., яке банком не виконано, з огляду на відмітку банку на ньому, з підстав введення у ПАТ «Терра Банк» тимчасової адміністрації.

Як вбачається із наявної у справі копії довідки ПАТ «Терра Банк» №304.8.4.-09/506 від 15.12.2014р., у Відділенні №20 у м. Одесі ПАТ «Терра Банк» відкрито ТОВ «Віват АПК» поточний рахунок №9918 в національній валюті та станом на 12.12.2014р. залишок по рахунку складав 12394492,50грн.

У відповідь на звернення ТОВ «Віват АПК» стосовно виконання рішення суду від 15.12.2014р. по справі №916/4868/14 ПАТ «Терра Банк» листом від 25.12.2014р. повідомило, що позбавлене правових підстав вчиняти будь-які дії з приводу виконання вказаного рішення, оскільки функції з примусового виконання рішень покладені на органи державної виконавчої служби.

06.09.2013р. між ПАТ Терра Банк (банк) та ПП Бессарабія-В (позичальник) було укладено кредитний договір №КЛ/2013-05-48, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відновлювальну мультивалютну кредитну лінію у іноземній валюті долари США та іноземній валюті євро з лімітом у сумі, яка не може перевищувати 620000дол. США, за курсом встановленим НБУ в день надання коштів на умовах, передбачених договором, а також здійснює управління кредитною лінією, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п.1.3. договору в розмірі 11% річних в доларах США та 10,5% річних сплатити комісійну винагороду за надання кредиту. Цільове використання кредиту поповнення обігових коштів (п.п.1.1., 1.2. договору).

Кредитна лінія відкривається з 06.09.2013р. по 05.09.2014р. (додаток №1 до договору).

Відповідно до п.3.2. кредитного договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок №6883/840 та №6883/978 в відділенні №48 в м. Одеса ПАТ Терра Банк код банку 380601, відповідно до строків, визначених в п. 1.3 цього договору зменшення ліміту кредитування, який наведено в додатку 1 до договору. Якщо останній день для сплати чергового платежу по кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим договором строки, суми погашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості.

Нарахування процентів за користування кредитом по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному п.1.1. договору. При розрахунку процентів використовується метод факт/360 виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно, в дату, визначену банком, але не пізніше останнього робочого дня місяця. Нарахування процентів здійснюється за період з дати надання кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому надано кредит, включно, та надалі за період з останнього робочого дня місяця, попереднього звітному, по день, що передує останньому робочому дню звітного місяця, а при погашенні кредиту по день, що передує дню погашення кредиту. В грудні місяці у звязку з завершенням календарного року проценти нараховуються по 31 грудня включно. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3 договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового погашення заборгованості по кредиту на рахунок №6883/840 та №6883/978 в відділенні №48 в м. Одеса ПАТ Терра Банк код банку 380601 (п.п.3.3., 3.4. кредитного договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р.).

Згідно п.п.3.6., 3.7., 3.8. кредитного договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі для доларів США 21% річних та 20,5% річних для євро (проценти за понадстрокове користування кредитом). У випадку, якщо банком застосована до позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені до дати припинення цих обставин включно, та сплачується позичальником у порядку, передбаченому п.3.4. договору для нарахування та сплати процентів, на рахунок, номер якого повідомляється банком позичальнику негайно після його відкриття. У випадку, якщо банком застосована до позичальника неустойка у вигляді штрафу, остання сплачується позичальником протягом 5 банківських днів з дати виникнення обставин, які є підставою для застосування штрафу, на рахунок, номер якого негайно повідомляється банком позичальнику після його відкриття.

Відповідно до п.3.10. кредитного договору №КЛ/2013-05-48 від 06.09.2013р. за взаємною домовленістю сторін, у разі невиконання Позичальником умов п. 4.1. договору, процентна ставка за користування кредитними коштами в межах строку кредитування встановлюється в розмірі 16% річних - в дол. США та 15,5% річних в євро, та нараховується Банком у період, починаючи з першого календарного дня місяця, наступного за кварталом, у якому Позичальником не виконані вимоги п.4.1. договору та закінчуються останнім календарним днем кварталу, у якому Позичальником виконані зазначені зобовязання. Порядок нарахування та сплати таких процентів визначений пп.3.3 та 3.4 договору.

24.06.2010р. між ПАТ «Терра Банк» (банк) та ПП «Бессарабія-В» (клієнт) було укладено договір банківського рахунку №16883/980/840/978, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок №16883 у валюті: гривня, долари США, Євро, і здійснює розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобовязується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку (п.1.1. договору).

Листом від 30.07.2015р. ПАТ «Кристалбанк» звернувся до ПП «Бессарабія-В» із вимогою про погашення кредитної заборгованості в сумі 743276,62 дол.США та 6022273,71грн. або передання банку рухомого заставленого майна в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до п.1 Статуту ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк», зареєстрованого 11.12.2014р., перехідний банк є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014р., активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обовязків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями ПАТ «Терра Банк» (найменування неплатоспроможного банку), зареєстрованого НБУ 18.10.1996р. за №263.

Згідно п.1.3. Статуту ПАТ «Кристалбанк» (нова редакція), зареєстрованого 14.04.2015р., банк є правонаступником всього майна, прав та зобовязань ПАТ «Перехідний Банк «Кристалбанк», яке згідно з рішенням засновника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.12.2014р. (протокол №257/14), є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014р., активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обовязків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями ПАТ «Терра Банк», зареєстрованого НБУ від 18.10.1996р. за №263.

22.12.2014р. ПП «Бессарабія-В» вручило ПАТ «Терра Банк» повідомлення за №22/12/2014-1 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

12.07.2012р. між ПАТ «Терра Банк» (банк) та ТОВ «Віват АПК» (клієнт) було укладено договір банківського рахунку №33РКО201207/20, відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок №9918 у гривні, в іноземних валютах: доларах США, євро, і здійснює розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобовязується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку (п.1.1. договору).

Із листа ПАТ «Терра Банк» №18ю04.2016/3 від 18.04.2016р. вбачається, що кредиторські вимоги ТОВ «Віват АПК» на суму 12394492,54грн. включені до реєстру вимог кредиторів банку та акцептовані, про що також свідчить довідка ПАТ «Терра Банк» від 14.04.2016р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.ст.202, 203 ГК України зобовязання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобовязань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до п.8.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Як визначено у ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини пятої цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; сплати регулярного збору до Фонду; витрат, повязаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю працівників банку; виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоровя або смертю тощо, що надійшли до банку з дня початку здійснення процедури виведення банку з ринку; виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності та пологах, що надійшли на спеціальний рахунок у банку, відкриття якого передбачено законодавством України для юридичної особи, починаючи з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобовязань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обовязкового продажу валюти (ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З дня початку процедури ліквідації банку: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у звязку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобовязань банку та зобовязання щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) вважається таким, що настав; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; укладення правочинів, повязаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобовязання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобовязань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком. Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з повязаними з банком особами. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч.ч.2, 3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч.ч.10, 12 ст.42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобовязань неплатоспроможного банку. Перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обовязків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Фонд зобовязаний повідомити боржникам і кредиторам про передачу активів і зобовязань неплатоспроможного банку перехідному банку шляхом розміщення узагальненої інформації на офіційних веб-сайтах Фонду, неплатоспроможного та перехідного банку. Кожний боржник та/або кредитор має право отримати інформацію про себе у приміщенні неплатоспроможного та перехідного банку або за телефоном (після ідентифікації).

Положення ч.ч.1, 2 ст.316 ЦК України визначають, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом (ст.319 ЦК України).

Статтею 321 ЦК встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. №3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, поняття "власність", яке передбачене першою частиною статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно (наприклад заборгованість), можуть також розглядатись як "право на власність" та відповідно як "власність" для цілей цієї статті. Там, де майновий інтерес за своєю природою є вимогою, він може розглядатися як "майно" тільки тоді, коли він має достатню підставу у національному законодавстві або у разі встановлення такого інтересу остаточним судовим рішенням, яке може бути виконано (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007р.).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Так, в обґрунтування позову ПП «Бессарабія-В» послалось на те, що вважає наявним у нього права власності на кошти в сумі у сумі 12392000грн., що обліковувались на поточному рахунку ТОВ «Віват АПК» №9918 у ПАТ «Терра Банк». Право на ці кошти, на думку позивача, йому надає рішення Господарського суду Одеської області від 15.12.2014р. по справі №916/4868/14 про стягнення з ТОВ «Віват АПК» з поточного рахунку 9918 у ПАТ «Терра Банк» грошових коштів у сумі 12392000грн. на користь ПП «Бессарабія-В» на поточний рахунок 6883 у ПАТ «Терра Банк», а також виставлене ТОВ «Віват АПК» з метою виконання вказаного судового рішення платіжне доручення №1 від 22.12.2014р.

Однак, із такими доводами позивача суд погодитись не може, оскільки присуджені за рішенням суду №916/4868/14 кошти не повязані з конкретним платіжним документом, так як за відсутності їх індивідуальних ознак (номерних знаків, номіналу купюр) неможливо їх індивідуалізувати, виділити з-поміж інших однорідних грошових коштів. За вказаним судовим рішенням можуть бути стягнуті будь-які кошти, які перебували/перебувають на рахунку, який належить ТОВ «Віват АПК» в межах визначеної рішенням суми.

Стосовно наміру ТОВ «Віват АПК» у добровільному порядку виконати рішення суду від 15.12.2014р. по справі №916/4868/14 шляхом виставлення до оплати ПАТ «Терра Банк» платіжного доручення №1 від 22.12.2014р. на переказ з поточного рахунку 9918 коштів в сумі 12392000грн., суд зазначає, що самий лише факт виставлення власником коштів платіжного доручення на переказ цих коштів іншій особі до моменту зарахування цих коштів на рахунок підприємства не є набуттям останнім права власності на визначені у платіжному дорученні кошти. Факт виставлення власником коштів платіжного доручення на переказ коштів свідчить лише про намір передати ці кошти у власність іншої особи. Між тим, в подальшому, як свідчать матеріали справи, ТОВ «Віват АПК» заявило кредиторські вимоги до ПАТ «Терра Банк», зокрема, на вказані кошти, та отримало з боку ПАТ «Терра Банк» акцептування цих кредиторських вимог, тобто, вчинило дії на захист свого права власності на спірні кошти, що свідчить про те, що ТОВ «Віват АПК» від свого права власності на кошти в сумі 12392000грн., що зазначені у платіжному дорученні №1 від 22.12.2014р. не відмовлявся.

Таким чином, судом встановлено, що у позивача не виникло право на кошти, які обліковуються на рахунку ТОВ «Віват АПК» у ПАТ «Терра Банк» в сумі 12392000грн.

Крім того, суд вбачає, що ПАТ «Терра Банк» правомірно відмовлено у виконанні платіжного доручення №1 від 22.12.2014р. на переказ коштів в сумі 12392000грн., у звязку з введенням з 21.08.2014р. у ПАТ «Терра Банк» тимчасової адміністрації та на вчинення такого переказу поширюються обмеження, передбачені ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких умов, не підлягає судом задоволенню позовна вимога ПП «Бессарабія-В» про визнання припиненим права вимоги ТОВ «Віват АПК» щодо стягнення з ПАТ «Терра Банк» грошових коштів в сумі 12392000грн. згідно договору банківського рахунку за №33РКО201207/20 від 12.07.2012р., оскільки це призведе до порушення права власності ТОВ «Віват АПК» на вказані кошти, які захищаються ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, як наслідок встановлення судом відсутності у ПП «Бессарабія-В» права власності на грошові кошти в сумі 12392000грн., що зазначені у платіжному дорученні №1 від 22.12.2014р., не підлягає судом задоволенню позовна вимога позивача про зобовязання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Терра Банк» ОСОБА_4 примусово виконати обовязок в натурі, а саме, виконати вимоги ПП «Бессарабія-В» щодо конвертування грошових коштів в розмірі 12392000грн. на поточному рахунку ПП «Бессарабія-В» 6883 у ПАТ «Терра Банк» у долари США для погашення кредиту та зарахувати їх на рахунок 6883 у ПАТ «Терра Банк» із зазначенням призначення платежу - погашення кредиту, сплату відсотків за користування кредитом, пені та інших платежів, що випливають з кредитного договору від 06.09.2013р. за №КЛ/2013-05-48. При цьому, у справі відсутні докази фактичного зарахування коштів в сумі 12392000грн. на виконання постанови ОАГС від 26.09.2018р. по справі №916/4619/14 на рахунок ПП «Бессарабія-В» 6883.

Розглянувши позовну вимогу ПП «Бессарабія-В» про визнання припиненим права вимоги Акціонерного товариства «Кристалбанк» щодо стягнення з Приватного підприємства «Бессарабія-В» заборгованості по кредитному договору від 06.09.2013р. за №КЛ/2013-05-48 у сумі 620000доларів США, процентів у сумі 35753,34 доларів США, штрафу у сумі 6200доларів США, пені за прострочення повернення кредиту у сумі 34397,26грн. та пені за прострочення повернення процентів у сумі 1196,04грн., суд встановив наступне.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Зобов'язанням, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

В силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч.1 ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.06.2018р. по справі №916/4619/14 стягнуто з ПП Бессарабія-В на користь ПАТ Кристалбанк прострочену заборгованість за кредитом у сумі 620000дол.США (еквівалентно 9178619,50грн. (курс долара США по відношенню до гривні 14,804225 згідно даних НБУ станом на 11.11.2013), прострочені проценти у сумі 35753,34 дол.США (еквівалентно 529300,49грн. (курс долара США по відношенню до гривні 14,804225 згідно даних НБУ станом на 11.11.2013), штраф у сумі 6 200дол.США (еквівалентно 91786,20грн. (курс долара США по відношенню до гривні 14,804225 згідно даних НБУ станом на 11.11.2013), пеню за прострочення повернення кредиту у сумі 34 397,26грн., пеню за прострочення повернення процентів у сумі 1196,04грн.

Тобто, згаданим судовим рішенням, залишеним без змін в цій частині постановою ОАГС від 26.09.2018р. по справі №916/4619/14, встановлено фактичну наявність заборгованості ПП Бессарабія-В перед ПАТ Кристалбанк по кредитному договору від 06.09.2013р. за №КЛ/2013-05-48 у сумі 620000доларів США, процентів у сумі 35753,34 доларів США, штрафу у сумі 6200доларів США, пені за прострочення повернення кредиту у сумі 34397,26грн. та пені за прострочення повернення процентів у сумі 1196,04грн. Судове рішення від 04.06.2018р. по справі №916/4619/14 не виконано, у звязку з чим право вимоги ПАТ «Кристалбанк» до ПП «Бессарабія-В» сплатити вказану заборгованість не є таким, що припинене, з огляду на що позовна вимога позивача про визнання припиненим право вимоги банку в частині зазначеної заборгованості не підлягає судом задоволенню.

Між тим, суд не погоджується із позицією позивача стосовно того, що зазначення Одеським апеляційним господарським судом у постанові від 26.09.2018р. по справі №916/4619/14 про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Терра Банк» - ОСОБА_4 не мав правових підстав для передачі заборгованості ПП «Бессарабія-В» по кредитному договору як активу на користь ПАТ «Кристалбанк» є встановленням обставини, що має преюдиційне значення для справи №916/1588/18, оскільки у даному випадку йдеться не про встановлення обставини, а про надання правової оцінки певним обставинам.

Так, як відповідачами АТ «Кристалбанк», ПАТ «Терра Банк» у відзивах заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч.4 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, враховуючи те, що у задоволенні позову позивача у даній справі відмовлено за його недоведеністю, у суду відсутні підстави для розгляду клопотання відповідачів про застосування наслідків спливу строку позовної давності для звернення ПП «Бессарабія-В» до суду із даним позовом.

За попереднім розрахунком позивача розмір понесених ним судових витрат складає 5286грн. судового збору за подання до суду даного позову, що налічує три позовних вимоги немайнового характеру.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 5286грн., які не підлягають відшкодуванню платнику за рахунок відповідача, внаслідок відмови у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству Бессарабія-В (68443, Одеська область, Арцизький район, с. Холмське, вул. Радянська, 59) у задоволенні позову повністю.

2. Понесені Приватним підприємством Бессарабія-В (68443, Одеська область, Арцизький район, с. Холмське, вул. Радянська, 59) судові витрати на оплату судового збору в сумі 5286грн. покладаються на платника.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 грудня 2018 р.

Суддя І.А. Малярчук