ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Справа№ 910/9791/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Матвійчук О.В.

від відповідача 1: Грекова Л.В.;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

від відповідача 4: не з'явився;

від відповідача 5: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокомерц-Україна"

на ухвалу (про повернення позовної заяви) Господарського суду міста Києва від 27.08.2018

у справі № 910/9791/18 (суддя Маринченко Я. В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокомерц-Україна" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'янка Глобал Вайн",

4) Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю,

5) Приватного акціонерного товариства "Завод алюмінієвих профілів"

про визнання права вимоги

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокомерц-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'янка Глобал Вайн", Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, Приватного акціонерного товариства "Завод алюмінієвих профілів" про визнання права вимоги за Кредитними договорами №021-11-10 від 01.12.2010, №026-07-13 від 05.07.2013, №041-11-11 від 29.11.2011, №043-11-11 від 29.11.2011 та №004-03-11 від 25.03.2011.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 р. у справі № 910/9791/18 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокомерц-Україна" з доданими до неї документами повернуто позивачеві.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що вимоги позивача про визнання за ним права вимоги за Кредитними договорами №021-11-10 від 01.12.2010, №026-07-13 від 05.07.2013, №041-11-11 від 29.11.2011, №043-11-11 від 29.11.2011 та №004-03-11 від 25.03.2011 та за всіма договорами забезпечення направлені на захист майнового інтересу позивача, підлягають вартісній оцінці, а отже, є майновими вимогами, і тому судовий збір, відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", має справлятися у відсотковому співвідношенні до ціни позову, та згідно встановлених законом граничних розмірів, відтак позивач не виконав вимог, встановлених ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2018 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 року та направити позовну заяву для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Банком не заявлено вимоги ні про відшкодування збитків, ні про стягнення коштів, не про витребування майна, ні про визнання права власності, ні про звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише визнання права за банком як кредитора. На думку апелянта, вимога банку не є майновою вимогою, оскільки визнання кредитором не підлягає вартісній оцінці.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 р. в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/9791/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/9791/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9791/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокомерц-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 року та призначено справу до розгляду на 05.12.2018 р.

Позиції учасників справи

Через відділ документального забезпечення суду від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідач 1, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги є в повному обсязі вимогами матеріального характеру.

Явка представників сторін

Представники відповідачів 2-5 у судове засідання 05.12.2018 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 05.12.2018 р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.12.2018 р. проти вимог апеляційної скарги заперечував, ухвалу суду просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокомерц-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'янка Глобал Вайн", Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, Приватного акціонерного товариства "Завод алюмінієвих профілів" про визнання права вимоги за Кредитними договорами №021-11-10 від 01.12.2010, №026-07-13 від 05.07.2013, №041-11-11 від 29.11.2011, №043-11-11 від 29.11.2011 та №004-03-11 від 25.03.2011.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокомерц-Україна" залишено без руху, та надано позивачеві строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня вручення вказаної ухвали.

У вказаній ухвалі суду позивачеві було роз'яснено які саме дії останньому необхідно вчинити для усунення недоліків позовної заяви, так було зазначено, про необхідність визначення суми, на яку останній просить визнати за собою право вимоги за кредитними договорами №021-11-10 від 01.12.2010, №026-07-13 від 05.07.2013, №041-11-11 від 29.11.2011, №043-11-11 від 29.11.2011 та №004-03-11 від 25.03.2011 та сплатити судовий збір у розмірі 1,5% від визначеної суми, а також надати суду належні та допустимі докази на підтвердження сплати судового збору (оригінал платіжного доручення, квитанції тощо).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 р. у справі № 910/9791/18 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокомерц-Україна" з доданими до неї документами повернуто позивачеві.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, в вимоги позивача про визнання за ним права вимоги за Кредитними договорами №021-11-10 від 01.12.2010, №026-07-13 від 05.07.2013, №041-11-11 від 29.11.2011, №043-11-11 від 29.11.2011 та №004-03-11 від 25.03.2011 та за всіма договорами забезпечення направлені на захист майнового інтересу позивача, підлягають вартісній оцінці, а отже, є майновими вимогами, і тому судовий збір, відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", має справлятися у відсотковому співвідношенні до ціни позову, та згідно встановлених законом граничних розмірів, відтак позивач не виконав вимог, встановлених ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2018 р.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 162 ГПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з ст. 163 ГПК України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Таким чином, статтею 163 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або його витребування. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів відзначає, що позовна заява майнового характеру за своєю правовою суттю є вимогою позивача певного роду, яка направлена на реалізацію останнім свого права як власника майна (стягнення коштів, визнання права власності на майно або його витребування, тощо), тобто така вимога може бути оцінена в грошовому еквіваленті як позивачем, так і господарським судом.

У випадку задоволення судом позовної заяви майнового характеру, позивач стає власником або грошових коштів (якщо рішенням суду були присуджені до стягнення такі грошові кошти) або певного індивідуально визначеного майна, яке також підлягає грошовій оцінці відповідно до вимог національного законодавства України.

В той же час, позовна вимога про визнання права вимоги за кредитними договорами за своєю суттю не направлена на стягнення заборгованості за кредитними договорами чи отримання певного виду індивідуально визначеного майна, а являється лише підтвердженням наявності прав останнього як кредитора за кредитними правовідносинами.

Тобто, така позовна вимога направлена лише на повернення банком статусу кредитора, які, за твердженням позивача, не визнаються відповідачами.

Колегія суддів зазначає, що такий спосіб захисту (у випадку задоволення його позовних вимог) надасть позивачу, як належному кредитору, можливість реалізувати своє право на стягнення кредитної заборгованості в майбутньому.

Таким чином, саме по собі право вимоги про визнання позивача кредитором банку не підлягає вартісній оцінці, а тому така вимога не може вважатися майновою вимогою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1762,00 грн.

Згідно з п.п.2 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання даної позовної заяви до суду) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем було заявлено 5 вимог немайнового характеру про визнання за банком право вимоги за кредитними договорами №021-11-10 від 01.12.2010, №026-07-13 від 05.07.2013, №041-11-11 від 29.11.2011, №043-11-11 від 29.11.2011 та №004-03-11 від 25.03.2011, а тому судовий збір підлягав сплаті у сумі 8 810,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем платіжним дорученням № від 02.08.2018 р. було сплачено 8 810,00 грн. судового збору за подання даної позовної заяви.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що Публічним акціонерним товариство "Банк Петрокомерц-Україна" було виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 р. про залишення позовної заяви без руху, а тому суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву на відповідно до ст. 174 ГПК України.

Крім того, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Однак, в порушення норм вказаної статті ГПК України, судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не було зазначено точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовну заяву ПАТ "Банк Петрокомерц-Україна" було подано з дотриманням вимог чинного законодавства, а висновок місцевого господарського щодо наявності підстав для повернення позовної заяви без розгляду є необґрунтованими.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повернення позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокомерц-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 року у справі № 910/9791/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 р. року у справі № 910/9791/18 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/9791/18 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 07.12.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко