РІШЕННЯ

06 грудня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/382/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув справу

за позовом Городищенської сільської ради (с Городище, Козівський район, Тернопільська область, 47633)

до відповідача Фізичної особи - підприємця Катинського Миколи Івановича (АДРЕСА_1, 47622)

про: - стягнення заборгованості за договором оренди від 29.07.2014 в сумі 7156,66 грн;

- розірвання договору оренди від 29.07.2014, укладеного між Городищенською сільською радою та Фізичною особою - підприємцем Катинським Миколою Івановичем, посвідченого приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №688

За участю від:

позивача - Дацок Б.М.

відповідача - не з'явився

Суть справи.

Городищенська сільська рада звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Катинського Миколи Івановича про:

- стягнення заборгованості за договором оренди від 29.07.2014 в сумі 7156,66 грн;

- розірвання договору оренди від 29.07.2014, укладеного між Городищенською сільською радою та Фізичною особою - підприємцем Катинським Миколою Івановичем, посвідченого приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №688;

- розірвання договору оренди землі від 27.05.2014, укладеного між Городищенською сільською радою Козівського району Тернопільської області та Фізичною особою підприємцем Катинським Миколою Івановичем, право оренди за яким було зареєстровано 06.06.2014 реєстраційною службою Козівського районного управління юстиції Тернопільської області.

Ухвалою суду від 28.09.2018 позовну заяву Городищенської сільської ради було залишено без руху, на підставі ст 174 ГПК України, у зв'язку з недотриманням ним вимог ст 164 ГПК України, при її подачі до суду. Цією ж ухвалою позивачу було встановлено визначений ч 2 ст 174 ГПК України строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому, Городищенською сільською радою подано до матеріалів справи заяву б/н від 09.10.2018 (вх №18817 від 12.10.2018) про усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 28.09.2018. За результатами її розгляду та з її врахуванням, ухвалою суду від 16.10.2018 відкрито провадження у справі №921/382/18 за позовом Городищенської сільської ради до Фізичної особи - підприємця Катинського Миколи Івановича про: стягнення заборгованості за договором оренди від 29.07.2014 в сумі 7156,66 грн; розірвання договору оренди від 29.07.2014, укладеного між Городищенською сільською радою та Фізичною особою - підприємцем Катинським Миколою Івановичем, посвідченого приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №688, за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у даній справі призначено на 15.11.2018.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що несплата відповідачем орендної плати згідно договору оренди від 29.07.2014 є порушенням умов даного договору, а відтак і підставою для його розірвання.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено заяву б/н від 09.10.2018 (вх № 18817 від 12.10.2018), з додатком.

Ухвалою суду від 15.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/382/18 до розгляду по суті на 06.12.2018.

Представником позивача в судовому засіданні 06.12.2018 підтримано позовні вимоги, з врахуванням заяви від 09.10.2018.

Повноважний представник відповідача, а також сам відповідача в судове засідання 06.12.2018 не прибув, у встановлений судом в ухвалі від 16.10.2018 строк (до 06.11.2018), а також після нього відзиву на позов не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у частині 2 статті 178 ГПК України.

При цьому, ФОП Катинським М.І. подано клопотання б/н від 05.12.2018 (вх №22310 від 06.12.2018), з додатком. У даному клопотанні відповідач просив суд відкласти судове засідання у даній справі на інший день, у зв'язку з тим, що його представник - адвокат ОСОБА_5 у цей день задіяний у іншому судовому засіданні по розгляду кримінальної справи. В якості додатків до клопотання від 05.12.2018 ФОП Катинським М.І. додано договір від 01.12.2018 про надання правової допомоги, укладений між Катинським М.І. та адвокатом ОСОБА_5, а також ордер серії ТР№047959, виписаний на ім'я останнього.

Згадане клопотання від 05.12.2018 про відкладення розгляду справи не підтверджене необхідними доказами в розумінні ст ст 73-74, 76-80 ГПК України. Відповідачем не додано до нього документального підтвердження того, що адвокат ОСОБА_5 дійсно приймає участь у згаданому в клопотанні кримінальному провадженні.

Разом з цим суд підкреслює, що рекомендоване повідомлення від 16.10.2018 зі штрихкодовим ідентифікатором 361, яким надсилались на адресу відповідача копія ухвали від 16.10.2018 про відкриття провадження у справі, повернулось на адресу суду із відміткою про вручення адресату 24.10.2018.

Також матеріали справи містять рекомендоване повідомлення від 16.11.2018 зі штрихкодовим ідентифікатором 020 (яким надсилались на адресу відповідача копія ухвали від 15.11.2018 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті), яке повернулось на адресу суду із відміткою про вручення адресату 24.11.2018.

Частиною 1 статті 216 ГПК України вказано, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч 2 ст 202 цього Кодексу.

Також ч 1 ст 202 ГПК України зазначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до приписів ч 2 ст 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з наступних підстав: 1) неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

У ч 3 ст 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Як вже зазначалось, станом на 06.12.2018 справа №921/382/18 розглядається на стадії розгляду справи по суті.

Про час і місце проведення судового засідання 06.12.2018 відповідач повідомлявся належним чином, що стверджується в т ч і його клопотанням про відкладення розгляду справи.

Як зазначалось вище, відповідачем не доведено наявності обставин для відкладення розгляду справи по суті, які б суд міг визнати поважними.

Слід також зазначити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, на момент подання вищевказаного клопотання відповідача, судом вже було закрито підготовче провадження у справі, протягом якого сторони могли подати свої докази для вирішення спору та свої заяви по суті справи.

А відтак, суд відхиляє клопотання відповідача від 05.12.2018, оскільки не вбачає наявності підстав для відкладення розгляду справи в порядку п 2 ч 2 ст 202 ГПК України. Аналогічні правові позиції викладено у п 37 постанови ВС від 04.04.2018 у справі №912/2185/16 № рішення в ЄДРСР 73278097, постанові ВС від 10.04.2018 у справі №907/510/17.

Судом також враховано, що у силу вимог ч 1 ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч 1 ст 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З урахуванням наведеного, поданих суду матеріалів та пояснень учасників справи щодо відсутності у них інших доказів та обставин, які можуть повідомити, суд прийшов до висновку про можливість закінчення розгляду справи.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ 27 VF 25 D 8135847 B 2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17278208 від 03.02.2014 за територіальною громадою Городищенської сільської ради (с Городище Козівського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 04395567) зареєстровано право комунальної власності на нежитлову будівлю площею 21,1 кв м, що знаходиться за адресою вул Шкільна, с Городище Козівського району Тернопільської області, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 30, на підставі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 19.11.2013 №600/1447/13-ц (№2-о/600/152/2013).

В матеріалах справи міститься Витяг з рішення №248 від 23.05.2014 Городищенської сільської ради "Про затвердження результатів конкурсу по визначенню переможця з надання в оренду нежитлової будівлі та передачу її в оренду". З його змісту вбачається, що беручи до уваги рішення конкурсної комісії з надання в оренду майна спільної власності територіальної громади села Городище від 17 березня 2014 року № 03 "Про визначення переможця конкурсу з надання в оренду нежитлової будівлі загальною площею 21,1 кв м, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 для виготовлення виробів з металу", керуючись Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про оренду державного та комунального майна", постановою Кабінету Міністрів від 04 жовтня 1995 року № 786 "Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" органом місцевого самоврядування вирішено: затвердити результати конкурсу по визначенню переможця з надання в оренду нежитлової будівлі загальною площею 21,1 кв м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (п 1 рішення); передати в оренду ФОП Катинському Миколі Івановичу нежитлову будівлю загальною площею 21,1 кв м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для виготовлення виробів з металу терміном на 10 років. Встановити початковий розмір орендної плати - 85 грн за перший місяць оренди (п 2 рішення); ФОП Катинському М.І. укласти та нотаріально посвідчити договір оренди з Городищенською сільською радою на вище вказану нежитлову будівлю (п 4 рішення).

В подальшому, між територіальною громадою с Городище, в особі Городищенської сільської ради (орендодавцем) та Фізичною особою підприємцем Катинським Миколою Івановичем (орендарем) 29.07.2014 укладено договір оренди комунального майна, шо перебуває на балансі Городищенської сільської ради Козівського району Тернопільської області (далі - балансоутримувач), а саме: нежитлової будівлі загальною площею 21,1 кв м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - майно), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 07 липня 2014 року і становить 5 550 гривень, відповідно до Звіту про оцінку майна, зробленого Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Гудвіл" 09 липня 2014 року.

Вищевказане майно належить орендодавцю на підставі рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2013 року та зареєстроване за орендодавцем державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_7 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 лютого 2014 року за реєстраційним номером - 30, номер запису про право власності - 4547104.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Державним кадастровим реєстратором відділу Держземагентства у Козівському районі Тернопільської області, Халупяк Н.С., 26 травня 2014 року за №НВ-014 майно, що передається в оренду, розташоване на земельній ділянці вошею 0,0900 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 (п 1.1 договору).

Згідно з п 1.2 правочину майно передається в оренду з метою розміщення цеху по виготовленню виробів з металу.

Відповідно до п 2.1, п 2.2 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна є орендодавець, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Обов'язок щодо складання акта приймання-передачі орендованого майна покладається на орендодавця (п 2.4 правочину).

У п 3.1, п 3.3 договору сторонами обумовлено, що орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди комунального майна і становить без ПДВ за базовий перший місяць оренди (липень) 85грн (вісімдесят п'ять гривень). До орендної плати не включається плата за комунальні послуги, які оплачуються згідно з окремими рахунками орендарем. Орендна плата за кожен наступний місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п 3.5 правочину орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на рахунок орендодавця. Корегування орендної плати на індекс інфляції орендарем (відповідачем) здійснюється самостійно.

Згідно з п 3.6 договору у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 1% від суми заборгованості.

Згідно з п 5.1, п 5.2, п 5.7 правочину, орендар зобов'язаний, зокрема: своєчасно вносити орендну плату; своєчасно здійснювати власним коштом капітальний і поточний ремонт орендованого майна; повернути орендоване майно в належному стані з урахуванням його зносу в разі припинення дії цього договору в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Орендодавець має право вимагати розірвання договору, зокрема у разі несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців (п 6.2.4 договору).

У п 8.1 зазначено, що цей договір укладено строком на 10 років, що діє з 29.07.2014 до 29.07.2024 включно.

Відповідно до змісту п 9.3 договору, його дія припиняється серед іншого, достроково, за згодою сторін, або за рішенням суду.

З врахуванням п 9.6 правочину, даний договір оренди нежитлової будівлі посвідчено приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №688.

В матеріалах справи міститься акт приймання-передачі орендованого майна, на підставі якого 29.07.2014 Городищенською сільською радою (орендодавцем) передано в строкове платне користування, а Фізичною особою - підприємцем Катинським Миколою Івановичем (орендарем) прийнято нежитлову будівлю загальною площею 21,1 кв м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вартість нежитлової будівлі площею 21,1 кв м, що орендує ФОП Катинський Микола Іванович становить 5550 грн.

Також 29.07.2014, на підставі вищевказаного договору та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 14782537 від 29.07.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено запис про право користування (найму (оренди)) до 29.07.2024 нежитловою будівлею загальною площею 21,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На дану обставину вказує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №24899792 від 29.07.2014.

У тексті позовної заяви сільською радою зазначається, що ФОП Катинським М.І. (відповідачем/орендарем) не було здійснено жодного орендного платежу згідно договору від 29.07.2014.

Також, з довідки виконкому Городищенської сільської ради від 21.09.2018 за №182/02-14 вбачається, що з 29.07.2014 року - моменту укладення договору між Городищенською сільською радою і Фізичною особою - підприємцем Катинським Миколою Івановичем щодо оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, орендна плата орендарем не сплачувалась.

На протязі дії договору оренди від 29.07.014 орендодавцем було скеровано на адресу орендаря претензію від 23.11.2016 за № 215/02-14 з вимогою про сплату орендної плати за користування нежитловою будівлею загальною площею 21,1 кв м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згодом, з метою досудового врегулювання спору, позивач звертався на адресу відповідача з іншою претензію від 13.03.2018 за № 50/02-14 з вимогою про сплату орендної плати по договору оренди від 29.07.2014. А у разі невиконання відповідачем свого обов'язку по внесенню орендної плати пропонувалось розірвати договір за згодою сторін.

В якості доказу отримання ФОП Катинським М.І. вказаної претензії Городищенською сільською радою долучено до позову рекомендоване повідомлення із штрихкодовим ідентифікатором 932, із відміткою про його вручення адресату (відповідачу) 19.03.2018.

Вищевказані претензії залишені орендарем без відповіді та реагування.

З наявних в матеріалах справи розрахунків вбачається, що 7085,80 грн боргу з орендної плати нараховано позивачем за період серпень 2014 року - серпень 2018 року, а також 70,86 грн - 1% штрафу від вказаної суми.

Істотне порушення орендарем умов договору щодо систематичного невнесення орендної плати за користування нежитловою будівлею стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про стягнення орендних платежів та припинення договору оренди шляхом його розірвання в судовому порядку.

Пропозиції припинити договір в позасудовому порядку від відповідача не надходили.

Наявні матеріали справи №921/382/18, які стосуються укладеного між сторонами договору оренди землі від 27.05.2018 не досліджувались судом, враховуючи заяву сільської ради від 09.10.2018.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до змісту п 3 ч 2 ст 129 Конституції України, ст ст 13, 73-74, 76-79 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими позивачем доказами, не запереченими відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

А у ст16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 ГК України також передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст 509 ЦК України та ст 173 ГК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ч 1 ст 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч 1 ст 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч ч 1, 7 ст 193 Господарського кодексу України.

У ч 1 ст 759 ЦК України, ч 1 ст 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч 1 ст 763 ЦК України).

Відповідно до ст 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 794 ЦК України вказано, що право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Із змісту договору вбачається, що його посвідчено приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №688. Пункт 8.1 договору вказує на те, що його укладено строком на 10 років, який обчислюється з 29.07.2014 до 29.07.2024 включно.

Наявний в матеріалах справи Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №24899792 від 29.07.2014 також свідчить про державну реєстрацію за відповідачем права користування (оренди) майном, що належить до комунальної власності територіальної громади Городищенської сільської ради (п 1.1).

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації (ч 1 ст 284 ГК України).

Відповідно до ч 1ст 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч 1ст 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Також ч 1 ст 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

В силу вимог ч 1 ст 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Так, у п 3.1, п 3.3, п 3.5 договору його сторонами обумовлено, що орендна плата становить без ПДВ за базовий перший місяць оренди (липень) 85 грн. Орендна плата за кожен наступний місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на рахунок орендодавця.

Корегування орендної плати на індекс інфляції відповідач здійснює самостійно.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч 3 ст 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частинами 1,3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до ст 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору; сплата неустойки (в тому числі штрафу, пені).

Згідно з ч ч 1,2 ст 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У п 3.6 договору сторони передбачили, що у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 1% від суми заборгованості.

З наявних матеріалів справи (розрахунку суми заборгованості, довідки сільської ради від 21.09.2018 за №182/02-14) вбачається, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов п 3.1, п 3.3, п 3.5, п 3.6 договору оренди від 29.07.2014 становить 7156,66 грн, яка складається з боргу по орендній платі у розмірі 7085,80 грн - боргу з орендної плати та 70,86 грн - штрафу.

Доказів на підтвердження протилежного відповідачем протягом усього підготовчого провадження, а також після його закриття не подано.

За таких обставин обґрунтованими та не спростованими належним чином відповідачем є вимоги про стягнення 7085,80 грн - боргу з орендної плати та 70,86 грн - штрафу.

Судом з'ясовано, що орендар на протязі всього періоду дії договору оренди від 29.07.2014 (з серпня 2014 року по серпень 2018 року) не вносить орендну плату за користування нежитловою будівлею по спірному договору.

Даний факт вказує на систематичну, а не разову несплату орендарем орендної плати.

Відповідно до ст 651 ЦК України, ч 1 ст 188 ГК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до змісту ст 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" він регулює відносини щодо передачі в оренду державного та комунального майна. Тобто є спеціальним щодо спірних правовідносин.

Згідно з ч 3 ст 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В силу приписів ст ст 10, 18, 19 цього Закону, положень договору оренди від 29.07.2014 оплата відповідачем орендної плати є істотною умовою цього правочину та основним зобов'язанням орендаря.

Орендодавець має право вимагати розірвання договору, зокрема у разі несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців (п 6.2.4 договору).

За ч 3 ст 653 ЦК України, ч 5 ст 188 ГК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Для розірвання договору оренди визначальним є факт невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо внесення орендної плати (п 6 Листа Вищого арбітражного суду України від 12.04.2001 № 01-8/442 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з орендними правовідносинами").

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку.

З цього приводу в листі № 01-06/908/2012 від 13.07.2012 "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів") Вищий господарський суд роз'яснив, що норма ст 188 Господарського кодексу України не позбавляє сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору (постанова від 08.05.2012 № 5021/966/2011).

З огляду на вищенаведене, задоволенню також підлягає і вимога про розірвання договору оренди від 29.07.2014, а відтак і увесь позов в цілому.

В порядку ст ст 123,129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст ст 3, 4, 13, 20, 73-86, 91, 123, 129, 202, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Катинського Миколи Івановича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Городищенської сільської ради (с Городище, Козівський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 04395567) 7085 (сім тисяч вісімдесят п'ять) грн 80 коп - боргу з орендної плати та 70 (сімдесят) грн 86 коп - штрафу, 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн - сплаченого судового збору.

Видати наказ.

2. Розірвати договір оренди від 29.07.2014, укладений між Городищенською сільською радою (с Городище Козівського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер 04395567) та Фізичною особою - підприємцем Катинським Миколою Івановичем (АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1), який посвідчено приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднарук Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №688.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст ст 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 грудня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський