ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Справа № 924/217/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2018 у справі №924/217/18 (суддя Гладій С.В.)

за позовом Заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 районної державної адміністрації, м.Ізяслав, Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод", с. Клубівка, Ізяславського району, Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2 Клубівська сільська рада, с. Клубівка, Ізяславського району, Хмельницької області

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2010.

за участю представників сторін:

позивачів не з'явилися

відповідача ОСОБА_2 - довіреність № 2 від 13.06.2018

третьої особи не з'явився

прокуратури - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 районної державної адміністрації звернувся до господарського суду Хмельницької області із позовом згідно якого просить внести зміни до укладеного між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2010 року, зареєстрованого в Ізяславському відділі Хмельницької філії центру Державного земельного кадастру за №00001, а саме: пункт 5 договору викласти в наступній редакції "Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 49852125,60 грн.", крім того просить пункт 9 договору викласти в наступній редакції: "орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету Клубівської сільської ради в розмірі 1,5 відсотки нормативно - грошової оцінки земельної ділянки в рік. Річна орендна плата становить 747781,88 грн. та вноситься щомісячно в рівних частинах до місцевого бюджету Клубівської сільської ради Ізяславського району на рахунок №0214, одержувач: УК в Ізяславському районі /с. Клубівка/ код платежу 18010600 (орендна плата з юридичних осіб), код одержувача 37327772 ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013".

Рішенням господарського суду Хмельницької області (суддя Гладій С.В.) від 22 червня 2018 року у справі 924/217/18 задоволено позов заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2010 року.

Внесено зміни до укладеного між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2010 року, зареєстрованого в Ізяславському відділі Хмельницької районної філії центру Державного земельного кадастру за №00001, а саме: пункт 5 договору викладено в наступній редакції "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 49852125,60 грн.", пункт 9 договору викладено в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету Клубівської сільської ради в розмірі 1,5 відсотки нормативно - грошової оцінки земельної ділянки в рік. Річна орендна плата становить 747781,88 грн. та вноситься щомісячно в рівних частинах до місцевого бюджету Клубівської сільської ради Ізяславського району на рахунок №0214, одержувач: УК в Ізяславському районі /с. Клубівка/ код платежу 18010600 (орендна плата з юридичних осіб), код одержувача 37327772 ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013".

Також, рішенням присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" на користь прокуратури Хмельницької області 1762,00грн. - витрат на оплату судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що орендна плата, яка передбачена в договорі від 29 грудня 2010 року, є такою, що не відповідає вимогам Податкового кодексу України, оскільки є значно меншою, ніж передбачено нормами чинного законодавства. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Враховуючи наявність підстав для зміни розміру орендної плати у договорі оренди землі від 29 грудня 2010 року через його невідповідність встановленому законом розміру, вимога до відповідача про приведення цього договору у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення відповідних змін з метою усунення порушення сторонами договору вимог законодавства, обов'язкового для сторін, є правомірною.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач ТОВ "Клембівський цукровий завод" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2018 року у справі №924/217/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові Заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 районної державної адміністрації до ТОВ "Клембівський цукровий завод" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2010 року.

Апелянт вважає, що місцевий суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначає, що в період 2013 2018 років від Хмельницької обласної державної адміністрації, як особи до компетенції якої віднесено розпорядження земельною ділянкою визначеної у договорі оренди землі від 29 грудня 2010 року, жодних рішень про внесення змін до договору не приймалося. На адресу відповідача будь-яких пропозицій та листів щодо внесення необхідних змін до договору оренди землі від Хмельницької ОДА не надходило. Крім того, в даний договір не вносилися зміни щодо заміни орендодавця особи до компетенції якої віднесено розпорядження даною земельною ділянкою.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що рішенням сесії Клубівської сільської ради №1 від 12 липня 2017 року "Про встановлення місцевих податків і зборів на 2018 рік на території Клубівської сільської ради" встановлено ставу податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місця знаходження), в розмірі 1,5% від їх нормативної грошової оцінки (підпункт 1.3.1 пункту 1.3. рішення). Прийняття вказаного рішення відповідною селищною радою узгоджується із приписами пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України. Однак, дане рішення не містить приписів щодо внесення обов'язкових змін до укладеного між позивачем 2 та відповідачем договору оренди землі від 29 грудня 2010 року. На відповідача даним рішенням, обов'язок щодо забезпечення оформлення внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки покладено не було.

Крім того, апелянт зазначає, що при розгляді справи №924/217/18 судом не було надано оцінки та не досліджено питання представництва прокурора у даній справі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27 липня 2018 року у справі №924/217/18 відкрито апеляційне провадження у справі №924/217/18 за апеляційною скаргою ТОВ "Клембівський цукровий завод"; призначено справу №924/217/18 до розгляду на 22 серпня 2018 року об 16:00 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 в залі судових засідань №3.

Від Шепетівської місцевої прокуратури надійшов відзив №77-008-18 від 07 серпня 2018 року на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. При цьому, зазначає, що питання приведення у відповідність до вимог законодавства розміру орендної плати за оренду земель державної власності, в тому числі, як це передбачено пунктами 9-12 договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2010 року, мало б бути добросовісно і добровільно виконано відповідачем щороку при подачі до органів державної податкової служби декларації із земельного податку, однак самостійно вказані заходи відповідачем не вжито. Позов прокурора спрямований не на збільшення орендної плати, що в цілому відповідала б вимогам закону у відсотковому співвідношенні, а на приведення умов договору в частині встановлення розміру орендної плати за користування землями державної власності у відповідність до вимог Податкового кодексу України та Закону України "Про оцінку землі". Позов заявляється прокурором, так як станом на момент звернення до суду положення договору оренди земельної ділянки державної власності від 29 грудня 2010 року, укладеного між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та ТОВ "Клембівський цукровий завод", в частині встановлення розміру орендної плати за землю не відповідають вимогам чинного законодавства. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання використання земель державної власності, а також забезпечення, у зв'язку із вказаним, надходжень до відповідних бюджетів у встановленому законом розмірі.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №01-03/724 від 21 серпня 2018 року на підставі службової записки головуючого судді Юрчука М.І. від 21 серпня 2018 року, у звязку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №924/217/18 - ОСОБА_4 у період з 06 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року включно, перебуванням у відпустці судді-члена колегії - ОСОБА_5 у період з 30 серпня 2018 року по 14 вересня 2018 року включно та перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) - Юрчука М.І. у період з 30 серпня 2018 року по 14 вересня 2018 року включно, відповідно до статті 32 ГПК України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі №924/217/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 серпня 2018 року для розгляду справи №924/217/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2018 року у справі №924/217/18 апеляційну скаргу ТОВ "Клембівський цукровий завод" на рішення господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2018 року у справі №924/217/18 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22 серпня 2018 року у справі №924/217/18 залучено до участі у справі третю особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 2 ОСОБА_1 районної державної адміністрації - Клубівську сільську раду (30350, Хмельницька область, Ізяславський район, с. Клубівка, вул. Г.Кірпи, 88); розгляд апеляційної скарги відкладено на "17" жовтня 2018 р. об 16:00год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №3.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

ОСОБА_6 Указу Президента України №454/2017 від 29 грудня 2017 року Рівненський апеляційний господарський суд ліквідовано та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Частиною 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

05 жовтня 2018 року в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про початок роботи Північно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01 жовтня 2018 року "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акта здачі судових справ від 03 жовтня 2018 року до Північно-західного апеляційного господарського суду передана апеляційна скарга ТОВ "Клембівський цукровий завод" на рішення господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2018 року у справі №924/217/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2018 року для розгляду справи №924/217/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2018 року у справі №924/217/18 апеляційну скаргу ТОВ "Клембівський цукровий завод" на рішення господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2018 року у справі №924/217/18 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів; розгляд апеляційної скарги призначено на "04" грудня 2018 р. об 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №5.

Безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача та прокурор повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Представники позивачів та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача та прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення частковому скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 жовтня 2010 року Управління Держкомзему у Ізяславському районі звернулось до ОСОБА_1 райдержадміністрації з пропозицією про надання ТОВ "Клембівський цукровий завод" земельної ділянки в користування на умовах оренди із земель Клубівської сільської ради.

Розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації №516/2010-р від 12 жовтня 2010 року вирішено серед іншого надати ТОВ "Клембівський цукровий завод" земельну ділянки загальною площею 58,4314 га у користування на умовах оренди строком на 15 років для обслуговування виробничих приміщень із земель, розташованих за межами населених пунктів, на території Клубівської сільської ради /а.с.16/.

29 грудня 2010 року між Ізяслаською районною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та ТОВ "Клембівський цукровий завод" (далі - орендар) укладено договір оренди землі (далі - договір), згідно пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування виробничих будівель і дворів, яка знаходиться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

У відповідності із пунктом 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 58,4314 га із земель державної власності /а.с 19-21/.

На земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна виробничі будівлі і двори (пункт 3 договору). Земельна ділянка передається в оренду (пункт 4 договору). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26276601 грн. (пункт 5 договору).

ОСОБА_6 пункту 8 договір укладено на 15 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 9573 грн. 40 коп. в місяць (163,84грн. за 1 га орендованої земельної ділянки в місяць) на розрахунковий рахунок Клубівської сільської ради МФО 815013 р/р 0214, код платежу 32565265 в ГУДКУ в Хмельницькій області, сума орендної плати в рік становить 114880,81 грн.

Обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затверджених Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюється під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 10 договору).

ОСОБА_6 пункту 11 договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

У відповідності до пункту 14 договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування виробничих будівель.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін оформляється у вигляді додаткової угоди та підлягає державній реєстрації. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір вирішується у судовому порядку (пункт 35 договору).

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 42 договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін, а також 06 квітня 2011 року зареєстровано управлінням Держкомзему в Ізяславському районі за №00001.

29 грудня 2010 року між сторонами підписано акт прийому - передачі вищевказаної земельної ділянки.

У відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 584314 кв.м., що знаходиться на території Клубіської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, що знаходиться в оренді ТОВ "Клембівський цукровий завод" для виробничого призначення станом на 18 жовтня 2010 року становить 26276601 грн. /а.с. 27/.

Рішенням Клубівської сільської ради від 12 липня 2017 року "Про встановлення місцевих податків та зборів на 2018 рік на території Клубівської сільської ради" серед іншого вирішено встановити ставку податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, на рівні 1,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки /а.с. 48-49/.

У відповідності до довідки Ізяславського відділу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 січня 2018 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, згідно Технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка надається в оренду ТОВ "Клембівський цукровий завод" для виробничої діяльності, площею 58,4314 га з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01 січня 2018 року становить 49852125,60 грн. /а.с. 45/.

ОСОБА_6 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08 лютого 2018 року, нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер :04:012:0010 становить 49852125,60 грн. /а.с.47/.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано лист Ізяславського відділення Славутської ОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 17 січня 2018 року в якому вказано, що розрахунок мінімального розміру орендної плати на 2018 рік з врахуванням індексації становить 747781,88 грн., а також копії податкових декларацій плати за землю за 2015 - 2017 роки /а.с. 31-44/.

21 лютого 2018 року ОСОБА_1 районна державна адміністрація звернулась до відповідача з листом, згідно якого повідомляла про необхідність підписання додаткової угоди, яка передбачає збільшення розміру орендної плати. До листа додано проект додаткової угоди /а.с. 51-52/.

Листом від 26 березня 2018 року ОСОБА_1 районна державна адміністрація повідомила заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури про сприяння у вирішенні питання щодо збільшення розміру орендної плати по договору оренди від 29 грудня 2010 року в судовому порядку /а.с. 53/.

Враховуючи, що положення договору оренди земельної ділянки державної власності в частині визначення розміру орендної плати за землю не відповідають вимогам чинного законодавства, а також той факт, що позивачі самостійно не звернулись з позовом до суду щодо внесення змін до договору оренди та приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства, заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 районної державної адміністрації звернувся до суду із даним позовом.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_6 з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

ОСОБА_6 зі статтею 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Законом України "Про оренду землі".

У відповідності до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі").

Приписами статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У статті 289 Податкового кодексу зазначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25 листопада 2016 року затверджено новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (застосовується з 01 січня 2017 року), яким змінено коефіцієнти, що застосовуються для обрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

У пункті 1 розділу 3 Порядку зазначено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (частина 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель").

Статтею 23 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

При цьому, таким центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, є Держгеокадастр (пункт 1 розділу 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15), яка здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 5009/3430/12 (3-34гс13).

ОСОБА_6 з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до вимог статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Як вбачається із змісту договору оренди землі від 29 грудня 2010 року, укладеного між Ізяслаською районною державною адміністрацією та ТОВ "Клембівський цукровий завод", нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26276601 грн. (пункт 5 договору). Обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затверджених Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 10 договору). Сума орендної плати в рік становить 114880,81 грн. (пункт 9 договору).

ОСОБА_6 витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08 лютого 2018 року, виданого відділом у Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться на території Клубівської сільської ради Ізяславського райну Хмельницької області площею 584314 кв.м., кадастровий номер :04:012:0010 визначена в розмірі 49852125,60 грн.

ОСОБА_6 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать: податок на майно та єдиний податок. Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

У відповідності до рішення Клубівської сільської ради №1 від 12 липня 2017 року вирішено встановити ставку податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, на рівні 1,5 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

З огляду на зазначене, а також враховуючи лист Ізяславського відділення Ставутської об'єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 17 січня 2018 року, мінімальний розмір орендної плати на 2018 рік повинен становити 747781,88 грн. (58,4314 га х 853173,56грн. х 1,5% = 747781,88 грн.)

Отже, як вірно зазначено місцевим господарським судом, орендна плата, яка передбачена в договорі від 29 грудня 2010 року, є такою, що не відповідає вимогам Податкового кодексу України, оскільки є значно меншою законодавчо встановленого розміру.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюються за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Аналогічні положення містяться в пункті 35 договору оренди землі від 29 грудня 2010 року.

Сторони у пунктів 12 договору оренди землі від 29 грудня 2010 року погодили, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Таким чином, сторони передбачивши у пункті 12 договору умови про перегляд розміру орендної плати, тим самим погодили можливість таких змін в розумінні статті 651 Цивільного кодексу України.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору (аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 27 грудня 2010 року у справі №27/15-10 (№3-47гс10), від 23 травня 2011 року у справі №7/105-10(30/234-09) (№3-42гс11), від 30 травня 2011 року у справі №17/299-10 (№3-43гс11), від 04 липня 2011 року у справі №41/81пд (№3-66гс11), від 20 листопада 2012 року у справі №28/5005/640/2012 (№3-53гс12).

З огляду на вищевказану позицію, колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта щодо не надходження від першого позивача пропозицій та листів щодо внесення змін до договору оренди землі.

Враховуючи вищевикладені обставини, зокрема, наявність підстав для зміни розміру орендної плати у договорі оренди землі від 29 грудня 2010 року через його невідповідність встановленому законом розміру, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про те, що вимога до відповідача про приведення цього договору у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення відповідних змін з метою усунення порушення сторонами договору вимог законодавства, обов'язкового для сторін, є правомірною.

Не приймаються до уваги посилання апелянта ТОВ "Клембівський цукровий завод" на те, що при розгляді справи судом не було надано оцінки та не досліджено питання представництва прокурора у даній справі, з огляду на наступне.

Предметом даного позову є вимога прокурора про внесення змін до договору оренди землі.

Підставою для звернення прокурора з даним позовом є необхідність зміни розміру орендної плати у договорі оренди землі від 29 грудня 2010 року через його невідповідність встановленому законом розміру.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту права встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Одним із зазначених органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

ОСОБА_6 статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_6 пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Суд звертав також увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (у неофіційному перекладі): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У рекомендаціях Парламентської ОСОБА_7 Європи від 27 травня 2003 року №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини 3 статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття інтереси держави висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Ці міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону "Про прокуратуру".

Відтак, на думку суду, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках, тому необхідно з'ясувати, що мається на увазі під виключним випадком і чи є таким випадком ситуація у справі.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

В свою чергу, не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

ОСОБА_6 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 травня 2018 року у справі №918/323/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог частини 5 статті 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

ОСОБА_6 пункту 2 статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

З наведеного слідує, що здійснюючи контроль за використанням та охороною земель державні адміністрації мають право при виявленні випадків недотримання законодавства звернутися до суду в інтересах держави.

Однак, в матеріалах справи містяться листи №10/22-01-1207 від 17 січня 2018 року Ізяславського відділення Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області адресований Заступнику керівника Шепетівської місцевої прокуратури, №42/13-13/814/2018 від 26 березня 2018 року ОСОБА_1 РДА адресований Заступнику керівника Шепетівської місцевої прокуратури, №42/13-13-204/2018 від 18 січня 2018 року ОСОБА_1 РДА адресований Заступнику керівника Шепетівської місцевої прокуратури, №45/13-13-1918/2016 від 06 вересня 2016 року ОСОБА_1 РДА адресований Заступнику голови Хмельницької обласної державної адміністрації, №52 від 30 березня 2017 року Клубівської сільської ради адресований Голові Хмельницької обласної адміністрації, від 16 серпня 2016 року Клубівської сільської ради адресований Голові Хмельницької обласної адміністрації з яких вбачається, що обласна державна адміністрація неналежним чином здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави.

Також, в матеріалах справи містяться докази дотримання прокурором частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що прокурором обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі.

Однак, судом першої інстанції було неправомірно задоволено позов Заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах як ОСОБА_1 районної державної адміністрації так і Хмельницької обласної державної адміністрації, з огляду на наступне.

Заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 районної державної адміністрації до ТОВ "Клембівський цукровий завод" про внесення змін до укладеного між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" договору оренди земельної ділянки від 29 грудня 2010 року, зареєстрованого в Ізяславському відділі Хмельницької філії центру Державного земельного кадастру за №00001, а саме просить пункт 5 договору викласти в наступній редакції "Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 49852125,60 грн.", крім того просить пункт 9 договору викласти в наступній редакції: "орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету Клубівської сільської ради в розмірі 1,5 відсотки нормативно - грошової оцінки земельної ділянки в рік. Річна орендна плата становить 747781,88 грн. та вноситься щомісячно в рівних частинах до місцевого бюджету Клубівської сільської ради Ізяславського району на рахунок №0214, одержувач: УК в Ізяславському районі /с. Клубівка/ код платежу 18010600 (орендна плата з юридичних осіб), код одержувача 37327772 ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013".

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про внесення змін до договору оренди землі.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань, зокрема, щодо використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

ОСОБА_6 з пунктом 3 частини 1 статті 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Пунктом а) частини 1 статті 17 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин віднесено розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

ОСОБА_6 частини 3 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а)сільськогосподарського використання; б)ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в)будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Як вбачається з договору оренди землі від 29 грудня 2010 року, орендодавцем є Ізаяславська районна державна адміністрація, яка на час укладення спірного договору, діяла в межах повноважень, встановлених статтею 122 Земельного кодексу України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06 вересня 2012 року, який набрав чинності 01 січня 2013 року, внесено зміни до Земельного кодексу України і статтю 122 викладено в новій редакції.

Так, згідно частини 3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відтак, саме Хмельницька обласна державна адміністрація є тією особою, до повноважень якої, відповідно до законодавства, належить право передачі земельних ділянок із земель державної власності у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, для всіх потреб, зокрема, і земельної ділянки для обслуговування виробничих будівель і дворів, яка знаходиться на території Клубівської сільської ради, загальною площею 58,4314 га, орендарем якої є відповідач.

ОСОБА_6 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, визначений прокурором позивач ОСОБА_1 районна державна адміністрація на час подання прокурором цього позову втратила повноваження орендодавця, що, в свою чергу, унеможливлює задоволення позову в інтересах ОСОБА_1 районної державної адміністрації, оскільки не призведе до поновлення чи захисту не існуючих у адміністрації прав щодо даної земельної ділянки.

Крім того, внесені законодавчі зміни до статті 122 Земельного кодексу України щодо передачі обласній адміністрації повноважень з розпорядження спірною земельною ділянкою, що перебуває в оренді згідно з договором є по своїй суті формальними змінами, які не мають наслідком внесення змін або переоформлення договору оренди. Відтак, помилковими є посилання апелянта на безпідставність позовних вимог з огляду на те, що в договір оренди землі від 29 грудня 2010 року не вносилися зміни щодо заміни орендодавця особи до компетенції якої віднесено розпорядження правом оренди даної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції бере до уваги вказані обставини справи та приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не повно з'ясував обставини справи задоволивши позов в інтересах ОСОБА_1 районної державної адміністрації, яка не є належним позивачем по справі.

З огляду на зазначене, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2018 у справі №924/217/18 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2018 у справі №924/217/18 - скасувати в частині задоволення позову заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_1 районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клембівський цукровий завод", с. Клубівка, Ізяславського району, Хмельницької області про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2010 року.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

3. В іншій частині рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2018 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "10" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.