СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" грудня 2018 р. Справа № 917/601/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ремтехналадка" вх. №1028 П/2 на рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018 (рішення ухвалено суддею Гетею Н.Г. у приміщенні господарського суду Полтавської області, повне рішення складено 14.09.2018) у справі № 917/601/18

за позовом Дочірнього підприємства "Завод якісних бетонів" компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед", м.Івано-Франківськ,

до Приватного підприємства "Ремтехналадка", м. Полтава,

про стягнення 122805,01 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду господарського суду Полтавської області від 11.09.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором поставки №б/н від 01.12.2016 в розмірі 122805,01 грн., з яких 113575,50 грн. - основного боргу, 1064,32 грн. - 3% річних, 8165,19 грн. - пені, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2146,00 грн.

Повне рішення складено 14.09.2018, отже, встановлений ч.1 ст.256 ГПК України двадцятиденний строк його апеляційного оскарження закінчився 04.10.2018.

Відповідач із рішенням не погодився, 01.11.2018 (тобто з істотним пропущенням відповідного процесуального строку) подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказане рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказану скаргу було надіслано заявником до Харківського апеляційного господарського суду.

Відповідно до Указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 № 454/2017 постановлено ліквідувати Харківський апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Частиною шостою статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування у газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 "Про переведення суддів" переведено суддів Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в газеті "Голос України" (№ 185 (6940) від 03.10.2018) було розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

13.11.2018 апеляційна скарга разом з матеріалами справи надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 апеляційну скаргу залишено без руху з наступних підстав: апелянт у скарзі просить поновити пропущений строк, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення ним отримано лише 16.10.2018, однак жодних доказів на підтвердження вказаної обставини до апеляційної скарги не додано, натомість, як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення відділення звязку, копію рішення в даній справі отримано ПП "Ремтехналадка" 18.09.2018 отже твердження апелянта про отримання копії оскаржуваного рішення 16.10.2018 не можуть бути визнані поважними підставами для поновлення строку, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Також судом апеляційної інстанції в ухвалі від 15.11.2018 зазначено про відсутність доказів сплати судового збору за подання скарги і звернуто увагу на наступні обставини: як вбачається з апеляційної скарги, її підписано директором ПП Ремтехналадка ОСОБА_1, проте, перевіривши відомості щодо ПП Ремтехналадка за кодом ЄДР 25155206, який міститься в матеріалах справи та в апеляційній скарзі, суд встановив, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зазначено, що ОСОБА_1 є керівником ПП Ремтехналадка та підписантом з обмеженнями згідно зі статутом, однак заявником апеляційної скарги не надано доказів наявності у ОСОБА_1 повноважень на підписання апеляційної скарги від імені ПП Ремтехналадка з урахуванням визначених статутом обмежень; у ЄДР також вказано, що ПП Ремтехналадка припинено 02.05.2018 (номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи: 8006701), натомість за кодом 25155206 в ЄДР зареєстровано інше підприємство - ТОВ Ремтехналадка, що не перебуває в процесі припинення. Стосовно вказаного товариства в реєстрі зазначено, що датою запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення, є 02.05.2018. За таких обставин, суд зазначив, що апелянту на виконання приписів п.1 ч.3 ст.258 ГПК України слід надати суду підтверджені відповідними доказами пояснення щодо повноважень ОСОБА_1 на подання апеляційної скарги від імені ПП Ремтехналадка, яке на теперішній час є припиненим. Для усунення вищезазначених недоліків судом надано апелянту десятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали від 15.11.2018.

Копію ухвали від 15.11.2018 апелянтом отримано 20.11.2018 (що підтверджується повідомленням відділення зв'язку про вручення поштового відправлення).

30.11.2018, тобто у межах встановленого судом строку, апелянт надав заяву (вх.№1767) про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази сплати судового збору, а також документи (у неналежним чином засвідчених копіях), відповідно до яких ОСОБА_1 згідно з наказом від 04.10.2017 виконував обовязки директора ПП Ремтехналадка; за рішенням №2 учасника ПП Ремтехналадка від 27.04.2018 вказане підприємство було перетворено у ТОВ Ремтехналадка, статут якого затверджено протоколом установчих зборів від 27.04.2018.

У заяві про усунення недоліків апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскаржуване рішення місцевого суду було отримано працівниками ТОВ Ремтехналадка 16.10.2018, про що повідомлялося в апеляційній скарзі; відповідачем у справі є ПП Ремтехналадка; рішення було передано до бухгалтерії ТОВ Ремтехналадка, відтак відповідач просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги та визнати причини його пропуску поважними.

Розглянувши вищевказану заяву, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "ОСОБА_2 проти України", "Трух проти України").

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами і визначеними цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачено для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом, зокрема, у постанові від 25.06.2018 у справі №17-2-1-7-5-6-5-21-2-32-39-18/01-5010, від 31.08.2018 у справі №908/1678/15-г.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, заявник посилався на те, що копію оскаржуваного рішення ним отримано лише 16.10.2018, однак жодних доказів на підтвердження вказаної обставини до апеляційної скарги не додано (про що зазначено судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху), так само їх не додано і до заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, тобто даний недолік фактично не усунуто.

Натомість, як вбачається з наявного в матеріалах справи повідомлення відділення звязку, копію рішення в даній справі отримано ПП "Ремтехналадка" 18.09.2018 отже твердження апелянта про отримання копії оскаржуваного рішення 16.10.2018 не можуть бути визнані поважними підставами для поновлення строку, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

У заяві про усунення недоліків апеляційної скарги зазначається, що відповідачем у справі є ПП Ремтехналадка тоді як копію оскаржуваного рішення було передано до бухгалтерії ТОВ Ремтехналадка.

Однак, на думку колегії суддів, вказана обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку, оскільки апелянтом ні у скарзі, ні в заяві про усунення недоліків, не пояснено, яким чином реорганізація ПП Ремтехналадка у ТОВ Ремтехналадка, проведена ще у квітні - травні 2018 року, призвела до пропущення строку апеляційного оскарження рішення суду від 11.09.2018 - враховуючи, що ні адресу, ні керівника підприємства не було змінено і що в матеріалах справи наявні відомості про отримання відповідачем копії оскаржуваного рішення 18.09.2018.

Будь-яких інших аргументів на доказ поважності причин пропуску відповідного процесуального строку в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги не міститься, отже, апелянтом не доведено існування обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, а саме для подання апеляційної скарги у межах встановленого законом строку.

Відповідно до приписів ч. 4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Згідно з п.4 ч.1 ст.261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше пяти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Ремтехналадка" на рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018 у справі № 917/601/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачено ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток заявнику: апеляційна скарга з додатками на 7 аркушах, поштовий конверт.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна