ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа№ 910/3534/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018

у справі № 910/3534/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ»

до: 1. Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (попередня назва - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»);

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНТАС»

про визнання права та визнання відсутнім права

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» (надалі - ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яке в подальшому змінило найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк», відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНТАС» (надалі - ТОВ «МАНТАС», відповідач-2) про визнання за позивачем права вимагати від боржника - ТОВ «МАНТАС» суми боргу в розмірі 396 677 244,38 грн за кредитним договором №4М14289И від 01.09.2014, що сплачена відповідачеві-1 відповідно до договору поруки; про визнання відсутнім у АТ КБ «ПриватБанк» права вимагати за кредитним договором №4М14289И від 01.09.2014 стягнення із ТОВ «МАНТАС» суми заборгованості у розмірі 396 677 244,38 грн, яка сплачена позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як поручителем за договором поруки №4М14289И/П від 17.11.2016, укладеним з АТ КБ «ПриватБанк» в забезпечення виконання ТОВ «МАНТАС» зобов'язань за кредитним договором №4М14289И від 01.09.2014, в повному обсязі виконано зобов'язання ТОВ «МАНТАС» перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором шляхом здійснення погашення заборгованості в сумі 396 677 244,38 грн, у зв'язку з чим, в силу норм чинного законодавства, усі права кредитора за вказаним кредитним договором переходять до ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/3534/18 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження дійсного розміру заборгованості за кредитним договором №4М14289И від 01.09.2014 та того, що за рахунок коштів в сумі 396 677 244,38 грн було в повному обсязі погашено заборгованість за боржника (відповідача-2), у зв'язку з чим суд дійшов висновку про недоведеність позивачем виконання зобов'язання боржника за вказаним кредитним договором в повному обсязі; позивачем не надано жодного доказу невизнання відповідачами його прав, їх порушення та оспорення.

Також суд першої інстанції вказав про неефективність обраного позивачем способу правового захисту, адже вирішення спору не призводить до будь-якого відновлення прав позивача; заявлені вимоги позивача є фактично вимогами про встановлення факту та не можуть бути предметом спору і самостійно розглядатись в окремій справі; заявлені позивачем вимоги можуть бути предметом дослідження та доказування в разі виникнення спору за кредитним договором.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування скарги апелянт вказував на те, що судом не надано належної оцінки тим обставинам, що позивачем на підставі договору поруки виконано зобов'язання відповідача-2 перед відповідачем-1, однак, відповідачами не визнається факт погашення заборгованості (виконання зобов'язання), а також не визнається факт переходу до поручителя згідно договору поруки права вимоги за кредитним договором, чим істотно порушуються умови договору поруки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню; судом безпідставно відхилено клопотання позивача про витребування копії кредитного договору та розрахунку заборгованості.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.05.2018 апеляційну скаргу ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів Гончарова С.А., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» у справі № 910/3534/18 та призначено до розгляду на 01.08.2018.

01.08.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 зупинено апеляційне провадження у справі №910/3534/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №910/14144/17.

24.09.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшла заява про поновлення апеляційного провадження у справі №910/3534/18.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 поновлено провадження у справі №910/3534/18 та призначено до розгляду на 24.10.2018.

У зв'язку з розпочатою процедурою ліквідації та припиненням здійснення правосуддя Київським апеляційним господарським судом матеріали справи було передано до новоутвореного Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2018 апеляційну скаргу ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Дикунської С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/3534/18 прийнято до провадження, відкрито Північним апеляційним господарським судом апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 19.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, у розгляді справи №910/3534/18 оголошено перерву на 06.12.2018.

У судове засідання відповідач-2 явку свого уповноваженого представника повторно не забезпечив, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача-2, вислухавши з цього приводу думку представників позивача та відповідача-1, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає її безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просив суд апеляційної інстанції відмовити в її задоволенні, а судове рішення залишити без змін.

06.12.2018 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 17.11.2016 між ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» (у тексті договору - поручитель) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (у тексті договору - кредитор) було укладено договір поруки №4М14289И/П (далі - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «МАНТАС» (у тексті договору - боржник) своїх зобов'язань, зокрема, за кредитним договором №4М14289И від 01.09.2014 (надалі - кредитний договір), а саме, з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Відповідно до пунктів 2, 3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

Згідно з пунктами 4, 5 та 6 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору; у випадку невиконання боржником п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

У випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого п. 6 цього договору, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право в рахунок погашення боргу за кредитним договором здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк». Договірне списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначається інформація про платіж, номер, дату цього договору (п. 7 договору поруки).

Відповідно до п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договором застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно з п. 10 договору поруки кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Пунктом 11 договору поруки встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором.

Цей договір укладено/підписано із використання електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронний цифровий підпис», а також на підставі угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 10.03.2016, укладеної сторонами (п. 17 договору поруки).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поруки №4М14289И/П від 17.11.2016 ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» перерахувало на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 396 677 244,38 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №10 від 18.11.2016 (а.с. 20).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказував на те, що відповідно до зазначеного платіжного доручення ним виконано зобов'язання ТОВ «МАНТАС» за кредитним договором перед ПАТ КБ «ПриватБанк», однак, відповідачі не визнають повернення позивачем боргу за кредитним договором та переходу до поручителя права вимоги за кредитним договором, з огляду на що позивач вважає, що його порушене право як поручителя підлягає захисту у судовому порядку.

Враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 21.08.2018 у справі №910/14144/17, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання за ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» права вимоги на сплату грошового зобов'язання боржником ТОВ «МАНТАС» за кредитним договором №4М14289И від 01.09.2014 на підставі договору поруки №4М14289И/П від 17.11.2016 та про визнання відсутнім у АТ КБ «ПриватБанк» права вимагати за кредитним договором №4М14289И від 01.09.2014 стягнення із ТОВ «МАНТАС» суми заборгованості, яка сплачена позивачем, не можуть бути самостійним предметом спору.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В силу положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій України» завданням суду при здійсненні правосуддя є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України визначено, що одним зі способів захисту цивільного права є визнання наявності чи відсутності прав, якими можуть бути, зокрема, визнання права власності чи інших речових прав на певне майно, визнання права авторства на твір науки, літератури, мистецтва чи таке інше, тобто ухваленням рішення про визнання чи відсутність права повинен вирішуватися спір по суті.

Приписами ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Порука - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання, в силу якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 2 ст. 556 ЦК України передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 8 договору поруки до поручителя, який виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору (договорам) застави (іпотеки), укладеним з метою забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором, у частині виконаного зобов'язання.

Оскільки за приписами ч. 1 ст. 547 ЦК України порука є договірним зобов'язанням, стосовно якого передбачено обов'язкове дотримання письмової форми, моментом укладення такого договору є досягнення згоди з усіх істотних умов, внаслідок якого у сторін виникають взаємні права та обов'язки.

Отже, з урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції правильно зазначив, що заявлені позивачем вимоги є вимогами про встановлення юридичних фактів, які можуть розглядатися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право. Тобто, такі вимоги не можуть бути самостійним предметом розгляду в господарському суді.

Разом з тим, правомірно вказавши на те, що зазначені вимоги не призводять до поновлення порушених прав, не можуть самостійно розглядатися в окремій справі, а відповідні доводи підлягають розгляду лише під час вирішення спору про стягнення грошових коштів за такими договорами, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ».

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Тобто, провадження у справі підлягає закриттю, якщо при її розгляді буде встановлена непідвідомчість господарському суду.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на характер спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, розглянувши даний спір по суті, допустив порушення норм процесуального права, оскільки провадження у даній справі підлягає закриттю.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

При цьому, згідно з частиною 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/3534/18 та закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв'язку з чим апеляційна скарга ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» залишається без задоволення.

Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 253-255, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/3534/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/3534/18 скасувати.

3. Провадження у справі № 910/3534/18 закрити.

4. Матеріали справи № 910/3534/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.12.2018.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук