РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2018Справа № 905/1598/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін: не викликались.

СУТЬ СПОРУ:

23 серпня 2018 року до Господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (позивач) надійшла позовна заява №370 від 20.08.2018 року до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (відповідач) про стягнення вартості нестачі вантажу в сумі 21 643,78 грн. (двадцять одна тисяча шістсот сорок три гривні 78 копійок).

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності із залізничною накладною №49223415 на адресу позивача зі станції відправлення "Добропілля" Донецької залізниці прибули вагони №№ 53542445, 59601328, 53524682 з вантажем вугілля кам'яне марки Г 0-100, вантажовідправником якого є ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля". Вказані вагони №№ 53542445, 59601328, 53524682 було видано вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційних актів № 482004/162 від 17.04.2018 року та №№481001/7, 481001/8 від 18.04.2018 року. В комерційному акті № 482004/162 від 17.04.2018 року зазначено, що при контрольному переважуванні вагону №53542445 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 83600 кг, тара - 23100 кг, нетто - 60500 кг, що менше вантажного документу на 8300 кг. Над 4-6 люками є поглиблення розміром 500x280x50-70 см. В місці поглиблення маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. Відповідно до комерційного акту №481001/7 від 18.04.2018 року при контрольному переважуванні вагону №59601328 на справних 200-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 88950 кг, тара - 23600-кг, нетто - 65350 кг, що менше вантажного документу на 4550 кг. Над 6-7 люками є поглиблення на ширину вагону, глибиною 1 м. В місці поглиблення маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. Відповідно до комерційного акту №481001/8 від 18.04.2018 року при контрольному переважуванні вагону №53524682 на справних 200-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 86100 кг, тара - 21800 кг, нетто - 64300 кг, що менше вантажного документу на 4700 кг. Над 1, 2, 6, 7 люками є поглиблення на ширину вагону, глибиною 50 см. В місці поглиблення маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.08.2018 року справу передано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

1 жовтня 2018 року матеріали позовної заяви №370 від 20.08.2018 року з додатками надійшли до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2018 року позовну заяву №370 від 20.08.2018 року передано для розгляду судді Коткова О.В.

За ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" відповідно до накладної №49223415 від 12.04.2018 року у вагонах №№ 53542445, 59601328, 53524682 здійснило відправлення вугілля кам'яне марки Г 0-100 зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію Роя Донецької залізниці одержувачу - ТОВ "ДТЕК Курахівська ТЕС".

Вказані вагони №№ 53542445, 59601328, 53524682 було видано вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційних актів № 482004/162 від 17.04.2018 року та №№481001/7, 481001/8 від 18.04.2018 року.

В комерційному акті № 482004/162 від 17.04.2018 року зазначено, що при контрольному переважуванні вагону №53542445 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 83600 кг, тара - 23100 кг, нетто - 60500 кг, що менше вантажного документу на 8300 кг. Над 4-6 люками є поглиблення розміром 500x280x50-70 см. В місці поглиблення маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Відповідно до комерційного акту №481001/7 від 18.04.2018 року при контрольному переважуванні вагону №59601328 на справних 200-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 88950 кг, тара - 23600-кг, нетто - 65350 кг, що менше вантажного документу на 4550 кг. Над 6-7 люками є поглиблення на ширину вагону, глибиною 1 м. В місці поглиблення маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У відповідності до комерційного акту №481001/8 від 18.04.2018 року при контрольному переважуванні вагону №53524682 на справних 200-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 86100 кг, тара - 21800 кг, нетто - 64300 кг, що менше вантажного документу на 4700 кг. Над 1, 2, 6, 7 люками є поглиблення на ширину вагону, глибиною 50 см. В місці поглиблення маркування порушене. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язання щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з нестачею прийнятого до перевезення вантажу залізницею позивач просить стягнути з відповідача 21 643,78 грн. вартості нестачі вантажу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За змістом ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Частиною 1 статті 110 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частинами 1, 3 статті 314 Господарського кодексу України передбачено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. (ст. ст. 113, 114 Статуту залізниць України).

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В ст. 225 Господарського кодексу України визначено вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

У відповідності до ст. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 року комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Комерційні акти № 482004/162 від 17.04.2018 року та №№481001/7, 481001/8 від 18.04.2018 року за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 року, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Судом встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі №90492705 від 30.04.2018 року та рахунку-фактури №90492705 від 30.04.2018 року вартість 1 тони відвантаженого вугілля в кількості 1073,790 т становить 1346,41 грн. без ПДВ.

З урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 2% від маси вантажу, оскільки з перевізних документів вбачається, що вантаж - вугілля кам'яне було відправлене у вологому стані, нестача вантажу складає:

- у вагоні №53542445 - (8300-1376) 6924 кг або 6,924 т;

- у вагоні №59601328 - (4550-1398) 3152 кг або 3,152 т;

- у вагоні №53524682 - (4700-1380) 3320 кг або 3,32 т.

При здійсненні перевірки наданого позивачем розрахунку ціни позову, суд дійшов висновку, що розрахунок є вірним, а сума вартості нестачі вантажу, з урахуванням норми природних втрат, становить 21 643,78 грн.

Приймаючи до уваги встановлений судом факт втрати частини вантажу, та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за нестачу прийнятого до перевезення вантажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 84400, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (, адреса: 85043, Донецька обл., м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1а) грошові кошти: вартість нестачі вантажу - 21 643,78 грн. (двадцять одна тисяча шістсот сорок три гривні 78 копійок) та судовий збір - 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.12.2018р.

Суддя О.В. Котков