РІШЕННЯ

30 листопада 2018 року м. ТернопільСправа № 921/394/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Ранецькій Л.А.

розглянув справу

за позовом Фермерського господарства "КОСТИК П-М" (с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, 47735)

до відповідача Мар'янівської сільської ради (вул Івана Франка, 51, с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, 47735)

про визнання права власності на майно

За участю від:

позивача - ОСОБА_3

відповідача - не з'явився

Суть справи.

Фермерське господарство "КОСТИК П-М" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Мар'янівської сільської ради про визнання права власності (з врахуванням заяви б/н від 23.10.2018 про уточнення позовних вимог) на:

1) нежитлову будівлю корівника №2 літера "А", загальною площею 1581,7 кв м, 1980 року побудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3;

2) нежитлову будівлю зернового складу та складу муки літера "А", загальною площею 1249,1 кв м, 1982 року побудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

3) нежитлові будівлі і споруди току, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що складаються із:

- складу автозапчастин літера "А", 1980 року побудови, загальною площею 152,7 м кв;

- навісу літера "Б", 1978 року побудови, загальною площею 452,2 м кв;

- навісу літера "В", 1979 року побудови, загальною площею 1420,8 м кв;

- ОБВ літера "Г", 1978 року побудови;

- КЗС літера "Д", 1978 року побудови;

- прибудови "д1", 1978 року побудови;

- КЗС "д2";

- автоваги літера "Е", навісу літера "е", підвалу літера "Пд(е)", 1981 року побудови;

- огорожі, позначеної під номером 1;

- воріт, позначених під номером 2;

- площадки, позначеної під номером І.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що його право власності на вказані об'єкти нерухомості не визнаються відповідачем, а відтак ФГ "КОСТИК П-М" позбавлене можливості оформити право власності в позасудовому порядку. З огляду на це, в порядку ст 392 ЦК України права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.10.2018 відкрито провадження у справі № 921/394/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у даній справі призначено на 02.11.2018, в якому оголошувалась перерва до 16.11.2018, а в подальшому відкладалось підготовче судове засідання до 30.11.2018.

В ході розгляду справи, позивачем до матеріалів справи долучено: заяву б/н від 23.10.2018 (вх №19488 від 24.10.2018) про уточнення позовних вимог (предмету позову), з додатком; відповідь на відзив б/н від 05.11.2018 (вх № 20159 від 05.11.2018), з додатком.

В свою чергу, Мар'янівською сільською радою до матеріалів справи подано: відзив №224 від 23.10.2018 (вх №19718 від 26.10.2018); клопотання №237 від 31.10.2018 (вх № 20020 від 01.11.2018); клопотання №280 від 12.11.2018 (вх №20919 від 15.11.2018); заяву №268 від 27.11.2018 (вх №22033 від 29.11.2018).

У вищевказаних заяві по суті спору та інших клопотаннях відповідач просив суд справу розглядати за наявними в ній документами та без участі його представника.

У відзиві Мар'янівською сільською радою зазначено:

- майнові паї Товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" виділені в натурі співвласникам майнових паїв.

- загальними зборами співвласників майнових паїв Товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" 24.03.2003 прийнято рішення у формі протоколу № 3 про затвердження акта розподілу майна пайового фонду товариства та виділення в натурі співвласникам наступного майна: склад муки та зерновий склад, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; будівлі та споруди току, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2; корівник № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- дані об'єкти нерухомості передані людям в натурі за актами передачі будівель від 27.03.2003;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" не передавало Мар'янівській сільській раді копії актів приймання-передачі майна від 27.03.2003 та свідоцтв з відмітками про видачу майна у натурі співвласникам майнових паїв;

- книга обліку виданих Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП в сільській раді відсутня, в державний архів не передавалася;

- посилаючись на наказ №253 від 11.04.2013 Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів", Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст 19 Конституції України, зазначає, що при переході права власності на майновий пай члена КСП в сільської ради відсутні правові підстави для видачі новому власнику нового свідоцтва на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат);

- покликаючись на зміст ст ст 1,2,19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначає, що підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема є рішення судів, що набрали законної сили. Тому для вирішення вказаних позивачем майнових питань з оформлення права власності на викуплені склад муки та зерновий склад, будівлі та споруди току, корівник №2, що знаходяться в с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, позивачу було рекомендовано звернутись з позовом до суду;

- станом на час розгляду судом даної справи, від мешканців села та колишніх власників майнових паїв (спадкоємців) жодних претензій (скарг) з приводу користування позивачем вказаними будівлями та спорудами на адресу сільської ради не надходило.

В подальшому, у заяві №268 від 27.11.2018, яка подана до закінчення підготовчого провадження сільською радою повністю визнаються позовні вимоги.

Представником позивача в судовому засіданні 30.11.2018 підтримано позовні вимоги, з врахуванням їх уточнення.

В судове засідання 30.11.2018 представник відповідача не з'явився, при цьому як вже зазначалось Марянівська сільська рада просила справу розглядати без участі її представника.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ 27 VF 25 D 8135846 B 1.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

01.04.1996 Тернопільською районною державною адміністрацією здійснено державну реєстрацію Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське", , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 756840.

Згідно п 1.1, п 1.2 Статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" (нова редакція), зареєстрованого у Тернопільській РДА 12 квітня 2002 року за №0010480, товариство є підприємством, утвореним на засадах угоди громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності у сільському господарстві з метою одержання прибутку. Засновниками товариства є фізичні особи, які уклали між собою Установчий договір про заснування та діяльність Товариства

24 березня 2003 року загальними зборами співвласників майнових паїв Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" прийнято рішення у формі протоколу № 3 про затвердження акта розподілу майна пайового фонду товариства між співвласниками в рахунок майнового паю та виділення майнових паїв в натурі, в тому числі: складу муки та зернового складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; будівлі та споруди току, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; корівника №2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

27 березня 2003 року на підставі актів передачі будівель в майнові паї від 27.03.2003 передано в майнові паї склад муки та зерновий склад (на загальну суму 102920 грн), будівлі та споруди току (на загальну суму 285000 грн), корівник № 2 (на загальну суму 190233 грн) співвласникам товариства.

Після виділення вказаного майна в натурі співвласникам Марянівською сільською радою анульовано Свідоцтва (майнові сертифікати) про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ "Мар'янівське".

Співвласниками майнових паїв, згідно свідоцтв про право власності на майнові паї передано Фермерському господарству "Костик П-М" по актах передачі від 20.04.2006, 03.03.2015, 05.06.2018 відповідно будівлі зернового складу та складу муки, току, а також корівника №2, що знаходяться за вищевказаними відповідними адресами.

Також, 20.04.2006, 03.03.2015 та 05.06.2018 між співвласниками виділених об'єктів нерухомості, що проживають в с Мар'янівка Тернопільського району Тернопільської області та Фермерським господарством "КОСТИК П-М" укладено договори купівлі-продажу складу муки та зернового складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; будівлі та споруди току, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; корівника № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

До вищевказаних договорів купівлі-продажу укладено відповідні додатки, із зазначенням у них повних імен фізичних осіб (співвласників майнових паїв), розміру їх майнового паю у гривневому співвідношенні, особистих підписів вказаних осіб.

Вказані приміщення станом на день укладення договорів належали співвласникам майнових паїв на підставі Свідоцтв (майнових сертифікатів) про право власності на майновий пай члена КСП СТОВ "Мар'янівське" (п 2 вказаних договорів купівлі-продажу).

Вартість придбаного майна оплачена головою ФГ "КОСТИК П-М" ОСОБА_5 співвласникам майнових паїв, що підтверджується відомостями на видачу коштів за майнові паї колишнім співвласникам.

Таким чином позивач вважає, що до нього перейшли права на спірне майно у такому ж об'ємі, в якому вони належали колишнім пайовикам (співвласникам) СГ ТОВ "Мар'янівське".

В подальшому 15.07.2013, 06.03.2015 та 11.06.2018 на замовлення ФГ "КОСТИК П-М" Тернопільським районним БТІ виготовлено Технічні паспорти на об'єкти нерухомого майна: зерновий склад та склад муки, будівлі і споруди току, корівник № 2, що знаходяться відповідно за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, для подальшої реєстрації права власності на них.

З метою оформлення права власності позивача на спірні об'єкти нерухомого майна (державної реєстрації речових прав), 19.10.2017 та 06.08.2018 ФГ "КОСТИК П-М" звернулось із заявами до державного реєстратора Тернопільської міської ради та Тернопільської районної державної адміністрації, однак 26.10.2017 та 21.09.2018 державними реєстраторами прав на нерухоме майно Сагайдак Іриною Володимирівною та Захарків Іриною Юріївною були прийняті рішення за №№37769765, 37770455, 43133301 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень по причині того, що договори купівлі-продажу нерухомого майна укладаються у письмовій формі і підлягають нотаріальному посвідченню.

З огляду на відсутність достатніх доказів на підтвердження факту набуття співвласниками майнових паїв права на спірні об'єкти нерухомого майна ФГ "Костик П-М" звернувся до архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації із заявою від 27.10.2017 про видачу архівних витягів (архівних копій) наступних документів: протоколу №3 загальних зборів співвласників майнових паїв СТОВ "Мар'янівське" від 24 березня 2003 року; актів про передачу будівель в майнові паї СТОВ "Мар'янівське" від 27 березня 2003 року; свідоцтв (майнових сертифікатів) про право власності на майновий пай членів колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ "Мар'янівське", у відповідь на яку архівний відділ листом від 27.10.2017 року № 12-06/05/27 повідомив заявника, що в архівному відділі Тернопільської районної державної адміністрації знаходяться на архівному зберіганні: протокол № 3 загальних зборів співвласників майнових паїв СТОВ "Мар'янівське" від 24 березня 2003 року; акти про передачу будівель в майнові паї від 27 березня 2003 року; свідоцтва (майнові сертифікати) про право власності на майновий пай члена колективне сільськогосподарського підприємства СТОВ "Мар'янівське", однак архівні копії запитуваних документів можуть бути видані за умови пред'явлення документа, що засвідчує особу, якої стосується предмет запиту (у разі звернення законного представника - копія документа, що засвідчує представництво та довіреності від людини, якої стосується предмет запиту) або за рішенням суду. Крім того, вказаним листом проінформовано фермерське господарство, що статут СТОВ "Мар'янівське", акт розподілу майна пайового фонду СТОВ "Мар'янівське", книга обліку виданих свідоцтв про право власності, що велася Марянівською сільською радою, свідоцтво про державну реєстрацію СТОВ "Мар'янівське" на архівне зберігання в Тернопільську районну державну адміністрацію не передавалися.

В подальшому, у відповідь на заяви-звернення ФГ "Костик П-М" №1 та №2, Марянівською сільською радою у листах №№197,198 від 24.09.2018 зазначено, що

- майнові паї Товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" виділені в натурі співвласникам майнових паїв.

- загальними зборами співвласників майнових паїв Товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" 24.03.2003 прийнято рішення у формі протоколу № 3 про затвердження акта розподілу майна пайового фонду товариства та виділення в натурі співвласникам наступного майна: склад муки та зерновий склад, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; будівлі та споруди току, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2; корівник № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- дані об'єкти нерухомості передані людям в натурі за актами передачі будівель від 27.03.2003;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" не передавало Мар'янівській сільській раді копії актів приймання-передачі майна від 27.03.2003 та свідоцтв з відмітками про видачу майна у натурі співвласникам майнових паїв;

- книга обліку виданих Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП в сільській раді відсутня, в державний архів не передавалася;

- посилаючись на наказ №253 від 11.04.2013 Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів", Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст 19 Конституції України, зазначає, що при переході права власності на майновий пай члена КСП в сільської ради відсутні правові підстави для видачі новому власнику нового свідоцтва на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат);

- покликаючись на зміст ст ст 1,2,19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зазначає, що підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема є рішення судів, що набрали законної сили. Тому для вирішення вказаних позивачем майнових питань з оформлення права власності на викуплені склад муки та зерновий склад, будівлі та споруди току, корівник №2, що знаходяться в с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, позивачу було рекомендовано звернутись з позовом до суду;

- станом на час розгляду судом даної справи, від мешканців села та колишніх власників майнових паїв (спадкоємців) жодних претензій (скарг) з приводу користування позивачем вказаними будівлями та спорудами на адресу сільської ради не надходило.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що договори купівлі-продажу між співвласниками виділених об'єктів нерухомості та позивачем від 20.04.2006, 03.03.2015, 05.06.2018 за своєю формою та правовою природою є договорами купівлі-продажу майнових паїв з конкретним визначенням переліку майна, якими є об'єкти нерухомості: склад муки та зернового складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; будівлі та споруди току, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; корівника № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, і відповідно до листа Міністерства аграрної політики України від 20.04.2005 № 37-17-2/5492 "Щодо права власності на паї" не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення.

Вказане майно є наповнювачем майнового паю, що придбаний Фермерським господарством "КОСТИК П-М" згідно договорів від 20.04.2006, 03.03.2015, 05.06.2018 індивідуально визначеним та виділеним в натурі, що підтверджується рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв СТОВ "Мар'янівське" від 24.03.2003 у формі протоколу № 3 про затвердження акта розподілу майна пайового фонду товариства між співвласниками та виділення співвласникам майнових паїв в натурі та чотирьох актів передачі будівель в майнові паї від 27 березня 2003 року.

Достовірність перелічених документів підтверджується сторонами у справі, а відтак у порядку ст 75 ГПК України обставини, викладені у них не потребують доказуванню.

За даними Висновків від 20.09.2018 про вартість вказаних об'єктів нерухомості загальна вартість їх складає 721750 грн.

І оскільки, на думку позивача, відповідачем відмовлено Фермерському господарству "Костик П-М" в оформленні права власності на спірні приміщення шляхом видачі йому нового Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП, а придбані на підставі договорів купівлі-продажу від 20.04.2006, 03.03.2015, 05.06.2018 об'єкти нерухомого майна були збудовані у 1978 - 1982 роках та не були введені в експлуатацію, наслідком чого є відсутність на них правовстановлюючих документів, що унеможливлює подальше оформлення за ним права власності на ці приміщення у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відтак і відсутньою є можливість вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про захист його майнового права та інтересу шляхом визнання за ним права власності на нежитлові будівлі корівника №2 літера "А", загальною площею 1581,7 кв м, 1980 року побудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3; зернового складу та складу муки літера "А", загальною площею 1249,1 кв м, 1982 року побудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; будівлі і споруди току, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що складаються із: складу автозапчастин літера "А", 1980 року побудови, загальною площею 152,7 м кв; навісу літера "Б", 1978 року побудови, загальною площею 452,2 м кв; навісу літера "В", 1979 року побудови, загальною площею 1420,8 м кв; ОБВ літера "Г", 1978 року побудови; КЗС літера "Д", 1978 року побудови; прибудови "д1", 1978 року побудови; КЗС "д2"; автоваги літера "Е", навісу літера "е", підвалу літера "Пд(е)", 1981 року побудови; огорожі, позначеної під номером 1; воріт, позначених під номером 2; площадки, позначеної під номером І, керуючись при цьому нормами ст 392 ЦК України.

Відсутність правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно, перешкоджає оформленню і реєстрації у встановленому порядку права власності на об'єкт нерухомості, а відтак і можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про захист його майнового права та інтересу.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України, ст ст 13, 73-74, 76-79 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Достовірність обставин, на які позивач посилається як на підставу позову, доданих ним до матеріалів справи документів, відповідачем не лише не спростовується, а й визнається. Даний факт відображено Марянівською сільською радою у відзиві №224 від 23.10.2018 та заяві №268 від 27.11.2018.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується і поданими позивачем доказами, які не спростовані належним чином іншими учасниками справи.

Відповідно до абз 1, 2 преамбули Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14.02.1992 № 2114-ХІІ (надалі Закон № 2114-ХІІ) визначено правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства. Закон спрямований на забезпечення повної самостійності зазначеного підприємства, реалізацію його можливостей як суб'єкта господарювання, визначає його права і обов'язки у здійсненні господарської діяльності.

Відповідно до ст 9 Закону № 2114-ХІІ до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Пай є власністю члена підприємства.

Відповідно до п 2 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28.02.2001) майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

Згідно п 13 "Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення" (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" №177 від 28.02.2001) майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства (п 14 цього Порядку).

До зазначеного списку додаються такі документи:

- акт розрахунку уточненого пайового фонду;

- уточнена структура пайового фонду;

- уточнений перелік майна пайового фонду.

Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

В матеріалах справи наявні архівні копії 117 Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), видані 03.02.2003 Марянівською сільською радою, надані на вимогу суду архівним відділом Тернопільської районної державної адміністрації. Дані свідоцтва підтверджують право власності на майнові паї членів ТОВ "Мар'янівське", загальний пайовий фонд якого 1903361 грн.

Як вбачається з вище перелічених документів, а також протоколу загальних зборів співвласників майнових паїв Товариства з обмеженою відповідальністю "Мар'янівське" № 3 від 24.03.2003 про затвердження акта розподілу майна пайового фонду товариства між співвласниками в рахунок майнового паю та виділення майнові паїв в натурі, договорів купівлі-продажу 20.04.2006, 03.03.2015, 05.06.2018, укладених між співвласниками виділених об'єктів нерухомості, що проживають в с Мар'янівка Тернопільського району Тернопільської області та Фермерським господарством "КОСТИК П-М", актів передачі будівель від 20.04.2006, 03.03.2015, 05.06.2018 склад муки та зерновий склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; будівлі та споруди току, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2; корівник № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, входили до пайового фонду ТОВ "Мар'янівське" і були відчужені пайовиками позивачу на підставі вказаних правочинів.

Зміст ст 204 ЦК України говорить про те, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правомірність (законність) відповідного правочину станом на день розгляду спору ніким не оспорена і не визнана недійсною в судовому порядку.

Відповідно до ст ст 4, 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є обов'язковою.

Приписами п 9 ч 1 ст 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", визначено, що рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

З метою оформлення права власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна, позивач 19.10.2017 та 06.08.2018 звертався до державних реєстраторів прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради та Тернопільської районної державної адміністрації, з приводу чого державними реєстраторами Сагайдак І.В. та Захарків І.Ю. 26.10.2017 та 21.09.2018 відповідно були прийняті рішення за №№37769765, 37770455, 43133301 про відмову позивачу в оформленні права власності на нерухоме майно.

Згідно ст 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Норму такого ж характеру викладено і у ч 4 ст 11 ГПК України.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами ч 2 ст 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав. Відповідно до ст 317 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном.

Відповідно до ч ч 1, 2 ст 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інший спосіб створюється неможливість реалізації ним свого права власності, бодай через сумніви щодо такого права у інших осіб.

Іншого можливого способу захисту свого права, як його визнання в судовому порядку, у позивача немає.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення у судовій практиці, зокрема у постанові Вищого господарського суду України від 09.10.2012 у справі №5005/3756/2011.

Згідно з вимогами статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними (Правовий висновок Верховного суду України постанова у справі №3-18/гс11 від 04.04.2011).

Стаття 41 Конституції України зазначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Дане положення закріплено також і у статті 321 ЦК України, яка встановлює, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, що нормативно закріплена статтею 328 ЦК України.

Згідно зі ст 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Подані позивачем у справі докази свідчать, що придбавши на підставі договорів купівлі-продажу об'єкти нерухомого майна, позивач не може зареєструвати на нього право власності, що підтверджено рішеннями державного реєстратора Тернопільської міської ради

Сагайдак І.В. від 26.10.2017 за №№37769765, 37770455, а також рішенням державного реєстратора Тернопільської районної державної адміністрації Захарків І.Ю. від 21.09.2018 за № 43133301.

Водночас у відповідь на звернення позивача за роз'ясненням його права на видачу нового свідоцтва свідоцтвом про право власності на майновий пай у разі переходу права власності на майновий пай, Марянівська сільська рада у листах №№197, 198 від 24.09.2018 повідомила, що ТОВ "Мар'янівське" не передавало сільській раді копії актів приймання - передачі майна від 27 березня 2003 року та свідоцтв з відмітками про видачу майна у натурі співвласникам майнових паїв, а Книга обліку виданих Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП в сільській раді відсутня, а також повідомила заявника про те, що оскільки 11.04.2013 Міністерством аграрної політики та продовольства України прийнято наказ за № 233 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів", яким визнано такими, що втратили чинність Наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 за № 62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" та Наказ Мінагрополітики України від 14.03.2001 за № 63 "Про затвердження Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", а тому при переході права власності на майновий пай члена КСП в сільської ради відсутні правові підстави для видачі новому власнику нового свідоцтва на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), у зв'язку з чим для вирішення майнових питань з оформлення права власності на викуплені зерновий склад та склад муки, тік та корівник № 2, рекомендувала Фермерському господарству "Костик П-М" звернутися до суду.

І так як у відповідача, за відсутності визначених законом документів (свідоцтв з відмітками про видачу мийна у натурі співвласникам майнових паїв, Книги обліку виданих Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП), не має можливості засвідчити перехід права власності на викуплені об'єкти нерухомого майна до нового власника шляхом видачі нового свідоцтва, а здобути самостійно позивачу їх не вдалося, про що свідчить його звернення із заявою від 27.10.2017 до архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації із про видачу архівних витягів (архівних копій) цих документів, тому ФГ "КОСТИК П-М" звернулося до суду за захистом свого порушеного права шляхом визнання за ним права власності на спірне майно.

У своїй заяві №268 від 27.11.2018, поданій до закінчення підготовчого провадження, відповідач визнав позовні вимоги.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч 4 ст 191 ГПК України).

У відповідності до змісту ч ч 3,4 ст 185 ГПК України ухвалення рішення суду у випадку визнання позову відповідачем проводиться у встановленому ст 191 ГПК України порядку, та можливе за результатами підготовчого судового засідання, без призначення справи до розгляду по суті.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч 2 ст 191 ГПК України).

Як вбачається із змісту згаданої заяви, підписаної сільським головою, наслідки визнання позову відповідачу відомі.

Представнику позивача такі наслідки роз'яснено в підготовчому судовому засіданні 30.11.2018.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Враховуючи перелічене, зважаючи на те, що заявлений позов відповідає визначеним законом способам захисту, встановлення судом факту набуття спірного майна у власність шляхом викупу майнових паїв, заявлені вимоги про визнання за ст 392 ЦК України права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У тексті позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог позивач просив суд судові витрати, які складаються із суми судового збору покласти на Фермерське господарство "КОСТИК П-М".

Однак, частиною 1 статті 130 ГПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Норму такого ж змісту викладено і у ч 3 ст 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі вищенаведеного, в порядку ч 1 ст 130 ГПК України та ч 3 ст 7 Закону України "Про судовий збір", суд повертає з Державного бюджету України 5413 (п'ять тисяч чотириста тринадцять) грн 12 коп (10826 грн 25 коп * 50%) судового збору Фермерському господарству "КОСТИК П-М" (с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, код 21153676).

Оригінал платіжного доручення №151 від 28.09.2018 на суму 10826,25 грн, як доказ сплати судового збору в дохід Державного бюджету України, залишається в матеріалах справи №921/394/18.

Рішення від 30.11.2018 у справі №921/394/18 є підставою для повернення Фермерському господарству "КОСТИК П-М" з Державного бюджету України судового збору в сумі 5413,12 грн.

У відповідності до ст.ст. 123,129 ГПК України решта сплаченого позивачем судового збору покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 7-18, 20, 24, 32, 73-80, 86, 123,129-130, 185, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 256, 257 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Визнати за Фермерським господарством "КОСТИК П-М" (с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, код 21153676) право власності на:

1) нежитлову будівлю корівника №2 літера "А", загальною площею 1581,7 кв м, 1980 року побудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3;

2) нежитлову будівлю зернового складу та складу муки літера "А", загальною площею 1249,1 кв м, 1982 року побудови, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

3) нежитлові будівлі і споруди току, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що складаються із:

- складу автозапчастин літера "А", 1980 року побудови, загальною площею 152,7 м кв;

- навісу літера "Б", 1978 року побудови, загальною площею 452,2 м кв;

- навісу літера "В", 1979 року побудови, загальною площею 1420,8 м кв;

- ОБВ літера "Г", 1978 року побудови;

- КЗС літера "Д", 1978 року побудови;

- прибудови "д1", 1978 року побудови;

- КЗС "д2";

- автоваги літера "Е", навісу літера "е", підвалу літера "Пд(е)", 1981 року побудови;

- огорожі, позначеної під номером 1;

- воріт, позначених під номером 2;

- площадки, позначеної під номером І.

2. Стягнути з Мар'янівської сільської ради (вул Івана Франка, 51, с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, код 24630243) на користь Фермерського господарства "КОСТИК П-М" (с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, код 21153676) 5413 (п'ять тисяч чотириста тринадцять) грн 13 коп - судового збору.

Видати наказ.

3. У відповідності до ч 1 ст 130 ГПК України та ч 3 ст 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в сумі 5413 (п'ять тисяч чотириста тринадцять) грн 12 коп (сплачений згідно платіжного доручення №151 від 28.09.2018 на загальну суму 10826 грн 25 коп) повернути з Державного бюджету України Фермерському господарству "КОСТИК П-М" (с Мар'янівка, Тернопільський район, Тернопільська область, код 21153676).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 грудня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський