ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.12.18 Справа № 917/1511/18

м. Полтава

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С., розглянувши

заяву Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027;

про видачу судового наказу за вимогою

до Фізичної особи - підприємця П'ятницького Володимира Сергійовича, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1

про стягнення 35066,98 грн. заборгованості за кредитом, 5740,65 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 5000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 5270,43 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором № Б/Н від 18.08.2017.,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи - підприємця П'ятницького Володимира Сергійовича про стягнення заборгованості в розмірі 51078,06 грн. за кредитним договором № Б/Н від 18.08.2017, в тому числі 35066,98 грн. заборгованості за кредитом, 5740,65 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 5000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 5270,43 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

10.12.2018 за вказаною заявою Господарським судом Полтавської області був виданий судовий наказ за вимогою Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про стягнення з Фізичної особи - підприємця П'ятницького Володимира Сергійовича 35066,98 грн. заборгованості за кредитом, 5740,65 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 5000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Дослідивши подану заяву в іншій частині - щодо вимог про стягнення з боржника 5270,43 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, суд приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З аналізу вказаних норм слідує, що пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, які сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов'язання.

Вимога про сплату пені хоча й має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань.

Таким чином, заявлені вимоги про стягнення з відповідача 5270,43 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором № Б/Н від 18.08.2017. не відповідають вимогам статті 148 ГПК України.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог (ч. 3 ст. 152 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству комерційному банку "ПРИВАТБАНК" у видачі судового наказу за вимогою до П'ятницького Володимира Сергійовича про стягнення 5270,43 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором № Б/Н від 18.08.2017.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст. ст. 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук