ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 Справа № 904/2442/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 у справі №904/2442/18 (суддя Назаренко Н.Г., повне рішення складено 09.08.2018)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

про стягнення заборгованості в сумі 4 464грн.16 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 у справі №904/2442/18 позов публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" задоволено, з приватного акціонерного товариства (далі-ПрАТ)" Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь позивача стягнуто плату за користування вагоном в сумі 209 грн.40 коп., збір за маневрову роботу в сумі 2232грн.50 коп., збір за повідомлення в сумі 420грн.90 коп., збір за зважування вантажу в сумі 199грн.10коп., збір за зберігання вантажу в сумі 614грн.10коп. та витрати з усунення комерційної несправності в сумі 697грн.16 коп. ;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що вагон №53500088 був завантажений відповідачем і обов"язок по визначенню придатності цього вагону для перевезення вантажу покладається безпосередньо на нього, з того, що в матеріалах справи відсутні докази відмови відповідача від використання вагону як несправного, з того, що відповідно до акту про технічний стан вагону, складеного станцією Здолбунів Львіської залізниці спірний вагон є технічно справним, доказів в спростування даних цього акту відповідачем не надано, з того, що затримка вагона на шляху прямування підтверджується актом загальної форми, а також з правильності розрахунків заявлених до стягнення сум, виконаних позивачем ;

- не погодившись з рішення суду, ПрАТ"Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального і процесуального права, на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про хибні висновки господарського суду відносно визначення товариства тією особою, яка відповідає за стан вагону в комерційному відношенні, про те, що виявлені комерційні несправності, які погрожують безпеці руху і зберіганню вантажів оформлюються актом загальної форми ГУ-23, який підписується обома сторонами, що брали участь у засвідченні обставин, про те, що відповідно до Технічних умов правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця і з моменту прийняття вантажу для перевезення відповідальність за його збереження несе залізниця, а також про те, що господарським судом не було враховано повернення без розгляду претензії залізниці у зв"язку з чим у неї відсутнє право на звернення з позовом до господарського суду;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що відповідно до акту про технічний стан вагону встановлена технічна справність вагону №53500088 , на те, що відповідачем при завантаженні вантажу не було вжито заходів щодо недопущення його просипання на шляху прямування через конструктивні зазори у вагоні, про необґрунтованість посилань відповідача на те, що відповідно до ст.47 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення позов може бути подано тільки після пред"явлення відповідної претензії, оскільки вказана норма стосується пред"явлення претензії до перевізника, а не навпаки .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018 справу №904/2442/18 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 прийнято до провадження та ухвалено розглянути апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

18.10.2017 між ПАТ"Українська залізниця" (перевізником) та ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат (замовником) укладено договір №8934-Є/ЦТЛ-2017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

Відповідно до п.2.3.3 замовник зобов"язаний сплачувати перевізнику за послуги, пов"язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги, відповідно до розділу 4 цього договору та додатків до нього.

Згідно з п.3.1 договору розмір плати та додаткових зборів за перевезення вантажів розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов ОСОБА_2 на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов"язані з ними послуги із урахуванням відповідних коефіцієнтів, що затверджуються наказом Міністерства інфраструктури України.

В п.10.6 зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017.

12.12.2017 відповідач на підставі міжнародної залізничної накладної № 46757969 зі станції ОСОБА_1 залізниці здійснив відправку вагону №53500088 з вантажем руда залізна агломераційна" на станцію Ганіска при Кошицах Словаччина.

Відповідно до вказаної накладної вантажопідйомність вагону становить 69т, тара вагону 22500 кг, маса нетто 68700 кг.

Як зазначено у графах 20, 21 накладної, навантаження здійснено відправником, спосіб визначення маси ? на 150-тонних вагонних вагах вантажовідправником.

На шляху прямування вагону на станції Здолбунів Львівської залізниці під час його комісійного зважування працівниками станції в присутності начальника станції Здолбунів ОСОБА_3, ВОХР ОСОБА_4, представника поліції ОСОБА_5, приймальника ОСОБА_6 виявлена невідповідність даних про масу вантажу, зазначених у перевізних документах, фактичним даним, а саме, виявлено масу брутто 80000 кг, тара вагону ? 22500 кг, відповідно маса нетто вантажу 57 500 кг, що на 11 200 кг менше, ніж зазначено у накладній.

За результатами огляду вантажу встановлено: навантаження гіркоподібне, над 2, 3 люками воронка розміром 2000х2500х1000 мм, в 2 та 3 люках зазори розміром 20-30 мм, теча через зазори в люках, заходи щодо запобігання втрати вантажу відправником не вжиті.

Про вказані недоліки станцією Здолбунів Львівської залізниці 14.12.2017 складено акт загальної форми №2709 .

При проведенні 14.12.2017 обстеження технічного стану вагону, за наслідками якого залізницею складено акт про технічний стан №74, встановлено, що вагон №53500088 технічно справний. В цьому акті йдеться про можливість втрати або псування вантажу внаслідок невжиття заходів щодо запобігання його втрати.

16.12.2017 залізницею складено комерційний акт №350002/159, в якому вказано про виявлені недоліки, акт підписано начальником станції ОСОБА_3 та приймальником поїздів ОСОБА_7.

Також, для рівномірного завантаження вантажу у вагоні, вантаж розрівняно силами МЧ по всій площині вагона, після чого вагон прослідував далі на станцію призначення.

За час знаходження вагону з 14.12.2017 22год.30 хв. по 16.12.2017 16год.30 хв. на станції Здолбунів Львівської залізниці було нараховано плату за користування вагоном та додаткові збори, пов'язані з усуненням течі вантажу та відображено їх в акті загальної форми №745 від 16.12.2017р., а саме:

за користування вагоном (42 год) 209грн.40 коп.,

за маневрову роботу при затримці (10 хв) 774грн.50 коп.,

за маневрову роботу при закінченні затримки (10 хв) -774грн.50 коп.

за маневрову роботу при зважуванні (10 хв) - 774грн.50 коп.

за телеграфні повідомлення (3 шт) - 420грн.,

за зберігання у вагоні (57,5 тн) 614грн.10 коп.

за зважування вагону 199грн.10 коп.

за роботу МЧ 697грн.16коп.

всього на суму 4464грн.16 коп.

Про виявлені факти, складення акту загальної форми №745 від 16.12.2017р. та нарахування додаткових платежів на станцію відправлення ОСОБА_1 залізниці було направлено телеграфне повідомлення .

Несплата відповідачем вказаних вище сум стала підставою для звернення залізниці з позовом.

Перевезення вантажів залізничним транспортом регулюється Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України.

П.4 Статуту встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення, зокрема, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951, до якої Україна долучилась 05.06.1992.

Згідно з параграфами 1, 3, 5 ст.19 Угоди навантаження вантажу повинно проводитися в технічно справні, придатні для перевезення даного вантажу і очищені вагони. Особа, яка провадить навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, а також за всі наслідки незадовільного навантаження. Визначення маси вантажу здійснюється у відповідності з Правилами перевезення вантажів .

Параграфами 1, 2 ст.23 Угоди встановлено, що перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством. Якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" і статтею 32 "Додаткові витрати, пов'язані з перевезенням вантажу" цієї Угоди, перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально .

В параграфі 1 ст.29 Угоди зазначено, що перевізник складає комерційний акт, якщо при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує: невідповідність найменування, маси або кількості місць вантажу відомостям, зазначеним у накладній; невідповідність маркування на місцях вантажу відомостям, зазначеним у накладній про знаках (марках) місць вантажу, станцію і залізницю призначення, одержувача, кількості місць вантажу; пошкодження (псування) вантажу; відсутність накладної або окремих її листів з даного вантажу або вантажу по даній накладній (втрата) .

Відповідно до параграфу 1 ст.30 Угоди провізні платежі обчислюються за тарифами, що застосовуються перевізниками, що здійснюють перевезення.

Згідно з параграфом 5 ст.31 Угоди платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

В параграфах 1, 2 ст.32 Угоди зазначено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов'язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами і викликані причинами, не залежними від перевізника. Дані витрати встановлюються на дату їх виникнення окремо для кожної відправки і підтверджуються відповідними документами. Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" .

Відповідно до ст.31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під навантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони. Придатність рухомого складу для перевезення вантажів в комерційному відношенні визначається: вагонів ? відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці, контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником.

Ч.2 ст.32 Статуту визначено, що відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Ст.119 Статуту передбачено, що користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

П.5 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.08.2001р. №542, положення якого кореспондуються зі ст. 32 Статуту передбачено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів.

У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення.

За приписами п.п.13, 15 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України N113 від 25.02.1999 плата за користування вагонами стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Згідно з п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 N 334 комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Щодо досліджуваної справи, то вищезазначені фактичні обставини справи, а саме: здійснення навантаження спірного вагону безпосередньо відповідачем, про що зазначено в п.20 залізничної накладної, підтвердження технічної справності вагону та виявлених недоліків відповідними актами, оформленими належним чином надають підстави вважати, що саме невжиття відповідачем, як відправником, необхідних заходів по запобіганню втрати вантажу призвело до нарахування позивачем перелічених вище сум.

При цьому враховуючи, що вагон був завантажений відповідачем, саме він повинен був визначити придатність вагону для перевезення вантажу і у разі виявлення його технічної несправності не був позбавлений можливості відмовитися від його використання.

З огляду на викладене господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Тому рішення господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника про те, що залізниця прийняла вантаж до перевезення без зауважень у зв"язку з чим на неї покладається відповідальність за збереження вантажу визнані колегією суддів безпідставними, оскільки, як було зазначено вище, згідно з актом №74 від 14.12.2017 вагон №53500088, в якому цей вантаж перевозився визнано технічно справним, при цьому доказів в спростування даних, викладених в акті скаржником надано не було .

Посилання скаржника на неврахування судом обставин щодо повернення відповідачем без розгляду претензії залізниці і відсутність у неї права на звернення з позовом до господарського суду відповідно до ст.47 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення колегією суддів не приймаються до уваги з підстав можливості застосування положень цієї статті у разі пред"явлення претензії до перевізника, у даному випадку, з такою претензією зверталася саме залізниця.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 у справі №904/2442/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.М.Подобєд