ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 грудня 2018 року Справа № 01/5026/1159/2011

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участю представників сторін:

від фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича - представник не з'явився,

від публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - Охріменко Р.О. - представник за довіреністю,

ліквідатора Іванюка Олександра Миколайовича,

від Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - Андрієнко Є.В. - представник за довіреністю,

від товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича

про визнання поточних кредиторських вимог

у справі

за заявою публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча

компанія", м. Черкаси

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Черкаської області знаходиться справа за заявою публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" про визнання банкрутом.

Постановою господарського суду Черкаської області від 28 березня 2018 року припинено процедуру санації товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія". Припинено повноваження керуючого санацією Пирога І.Г. Визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іванюка Олександра Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1247, видане 15 липня 2013 року; поштова адреса: АДРЕСА_1).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 червня 2018 року постанову господарського суду Черкаської області від 28 березня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 12 листопада 2018 року справу №01/5026/1159/2011 прийнято до свого провадження суддею Васяновичем А.В.

До господарського суду Черкаської області від фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича надійшла заява про визнання поточних кредиторських вимог на суму 3 524 грн. 00 коп. судового збору, як вимоги першої черги та на суму 36 198 грн. 67 коп. боргу, як вимоги четвертої черги.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14 листопада 2018 року розгляд заяви фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича про визнання поточних кредиторських вимог призначено в судовому засіданні на 28 листопада 2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28 листопада 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду заяви фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича про визнання поточних кредиторських вимог на 11 год. 15 хв. 12 грудня 2018 року.

Представники фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича та товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвала суду від 28 листопада 2018 року направлена фізичній особі-підприємцю Гаркуші Петру Петровичу за адресою, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" про дату, час і місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

Ліквідатор та представник голови комітету кредиторів в судовому засіданні вимоги фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича не визнавали.

В своїй письмовій заяві (повідомлення №2 від 23 листопада 2018 року №30) ліквідатор проти поточних вимог фізичної особи-підприємця заперечував (а.с. 74 т.80).

Письмових заперечень від голови комітету кредиторів та інших учасників судового провадження щодо заявлених поточних вимог до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника голови комітету кредиторів та ліквідатора, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича про визнання поточним кредитором відмовити повністю з наступних підстав:

Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Рішенням зборів комітету кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" від 06 лютого 2017 року (оформлене протоколом №1) головою комітету кредиторів обрано публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах.

Згідно ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно абз. 9 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 6 ст.23 вищевказаного Закону за наслідками розгляду кредиторських заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги кредиторів.

Черговість задоволення вимог кредиторів встановлено ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З матеріалів справи вбачається, що оголошення про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" та відкриття ліквідаційної процедури було опубліковано в газеті "Голос України" на офіційному веб сайті Вищого господарського суду України від 02 квітня 2018 року за №50373.

Із заявою про визнання поточним кредитором фізична особа-підприємець Гаркуша Петро Петрович звернувся до суду 24 травня 2018 року.

Судом встановлено, що 03 січня 2016 року між фізичною особою-підприємцем Гаркушею Петром Петровичем (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" (покупець) було укладено договір на постачання товару за №2.

Згідно умов договору постачальник зобов'язався на умовах, передбачених цим договором, передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар протягом 10 банківських днів з моменту отримання товару.

Згідно копії акту звірки взаєморозрахунків сальдо станом на 01 січня 2018 року складає 34 794 грн. 30 коп.

Отже, згідно вказано акту кредитором за період з 04 січня 2018 року по 27 березня 2018 року з урахуванням сальдо на 01 січня 2018 року було поставлено боржнику товар на суму 80 543 грн. 69 коп.

Всього за період з 03 січня 2018 року по 24 квітня 2018 року згідно акту звірки боржником було сплачено 59 575 грн. 00 коп.

Також судом під час розгляду заяви встановлено, що 12 березня 2018 року між фізичною особою-підприємцем Гаркушею Петром Петровичем (кредитор), товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" (новий боржник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" (первісний боржник) було укладено договір про переведення боргу.

Згідно п. 1 вищевказаного договору даним договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із договору №2 від 03 січня 2016 року, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі - основний договір).

Первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов'язання) у розмірі 36 198 грн. 67 коп., що виник на підставі основного договору (п. 2 договору).

При цьому кредитор, як на докази посилався лише на видаткові накладні за період з 30 січня 2018 року по 24 квітня 2018 року, що були додані до заяви, а також на акт звірки взаємних розрахунків.

Проте, судом враховано, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Також Законом передбачено, що заява кредитора має містити, зокрема виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування, а також перелік документів, які додаються до заяви.

В свою чергу, з урахуванням положень ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, акт звірки взаємних розрахунків не вважається документом, що підтверджує здійснення господарської операції між сторонами, у зв'язку із цим останній не може бути допустимим та належним доказом, які підтверджує заявлені вимоги до боржника.

При цьому судом було враховано відповідні висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі N 902/680/15.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року зобов'язано фізичну особу-підприємця Гаркушу Петра Петровича надати суду письмові пояснення та відповідні письмові докази з приводу укладання та виконання договору про переведення боргу від 12 березня 2018 року укладеного між фізичною особою-підприємцем Гаркушею Петром Петровичем (кредитор), товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" (новий боржник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" (первісний боржник). В письмових поясненнях, зокрема, вказати: за поставку якого саме товару (коли саме відбулася поставка і відповідно до яких первинних бухгалтерських документів) станом на 12 березня 2018 року виник борг у первісного боржника та який в подальшому було переведено на нового боржника на підставі чинного договору.

Також було запропоновано новому боржнику товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" надати суду свої пояснення з приводу укладання та виконання договору про переведення боргу від 12 березня 2018 року.

Проте, вимог ухвали суду ні кредитор, ні новий боржник не виконали і документів суду не надали.

Таким чином, в матеріалах справи містяться допустимі докази, що підтверджують поставку заявником товару банкруту за період з 30 січня 2018 року по 24 квітня 2018 року лише на суму 40 142 грн. 07 коп.

Водночас, у частині 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, зазначено, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як зазначалося вище, 28 березня 2018 року постановою господарського суду Черкаської області товариство з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

З дня визнання боржника банкрутом господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

Тобто, на весь товар, що поставлявся до моменту визнання боржника банкрутом строк виконання грошового зобов'язання настав.

Водночас судом встановлено, що заявлені вимоги за поставлений товар 10, 13, 17 та 24 квітня 2018 року на загальну суму 15 229 грн. 98 коп., фактично виникли за період після визнання боржника банкрутом.

Поставка товару після визнання боржника банкрутом не пов'язана із здійсненням ліквідаційної процедури, оскільки з моменту визнання боржника банкрутом господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу.

Тобто, лише той товар, що станом на 28 березня 2018 року вже був поставлений товариству з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" міг бути (із врахуванням технологічного циклу) використаний у виготовленні м'ясної продукції.

Під час розгляду кредиторських вимог фізична особа-підприємець Гаркуша Петро Петрович даного висновку суду належними та допустимими доказами (зокрема, розрахунками необхідності використання поставленого товару для виготовлення готової продукції після визнання боржника банкрутом із врахуванням технологічного циклу з посиланням на відповідні технологічні умови та державні стандарти) не спростував.

Отже, заявлені фізичною особою-підприємцем Гаркушею Петром Петровичем вимоги за поставлений товар на суму 15 229 грн. 98 коп. товариству з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" не є поточними вимогами в розумінні ст. 23 Закону про банкрутство та не можуть сплачуватись банкрутом в силу імперативних приписів Закону про банкрутство, оскільки такі зобов'язання виникли після визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

При цьому судом враховано аналогічні правові висновки щодо застосування положень вказаних норм права, які викладено в постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року справа №918/169/18.

Судом було також враховано, що у разі коли заявнику станом на 28 березня 2018 року не було відомо про прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом, то після опублікування 02 квітня 2018 року відповідного оголошення про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" фізична особа-підприємець Гаркуша Петро Петрович не був позбавлений можливості відмовитися від договору поставки, або розірвати відповідний договір та вимагати повернення свого майна (товару) в натурі, а у разі неможливості його повернення заявити вимоги про відшкодування понесених збитків.

Крім того, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає можливість погашення в шосту чергу в ліквідаційній процедурі вимог, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлених взагалі.

Таким чином за період з 30 січня 2018 року по 28 березня 2018 року товару було поставлено на суму 24 912 грн. 09 коп. (40 142 грн. 07 коп. - 15 229 грн. 98 коп.).

Проте, враховуючи договір про переведення боргу на суму 36 198 грн. 67 коп., а також вказані в акті звірок самим заявником сплачені боржником грошові кошти, суд дійшов висновку, що заборгованість банкрута на суму 36 198 грн. 67 коп. документально не підтверджено.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд відмовляє у визнанні вимог фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича до боржника у розмірі 36 198 грн. 67 коп. основного боргу, 3 524 грн. 00 коп. судового збору та включення їх до реєстру вимог кредиторів відповідно в четверту та першу чергу.

На підставі вищевказаного, та керуючись ст. ст. 38, 45 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У визнанні поточних кредиторських вимог фізичної особи-підприємця Гаркуші Петра Петровича до товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" у розмірі 39 722 грн. 67 коп. - відмовити повністю.

2. Копію ухвали надіслати голові комітету кредиторів публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України", фізичній особі-підприємцю Гаркуші Петру Петровичу, товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Черкаська продовольча компанія" та ліквідатору Іванюку Олександру Миколайовичу.

Суддя А.В. Васянович