СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа №5023/2879/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Лакіза В.В. , суддя Плахов О.В.;

за участі секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ліквідатора боржника Кошовського Сергія Васильовича (вх.№150Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №5023/2879/12 (суддя Швидкін А.О., повний текст ухвали складено 12.03.2018)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КНКН 2000", м. Харків,

про банкрутство,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2018 частково задоволено заяву ПАТ "ПУМБ" про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута та витребування майна із чужого володіння (з урахуванням уточнень); визнано недійсним результати аукціону, проведеного 08.08.2012 ТОВ "Всеукраїнський торгівельний центр" з реалізації нерухомого майна в процедурі банкрутства ТОВ "КНКН 2000", а саме: нежитлових будівель літ."Н-1", загальною площею 148,3 кв.м, літ."О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ."П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ."С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ."Т-1", загальною площею 13,5 кв.м, літ."Р-1" загальною площею 238,7 кв.м, літ."М-1", загальною площею 460,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі - продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012, укладеного між ліквідатором банкрута ТОВ "КНКН 2000" - арбітражним керуючим Самойленко Ольгою Миколаївною, та ТОВ "АС Капитал", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ліпінською І.Е., зареєстрований у реєстрі за №1518; зобов'язано сторін договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012, посвідченого 04.10.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. та зареєстрованого у реєстрі за №1518 повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину; у решті заяви ПАТ "ПУМБ" про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута та витребування майна із чужого володіння, відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що під час здійснення ліквідаційної процедури ТОВ «КНКН 2000» були порушені норми Закону про банкрутство щодо процедури оцінки та продажу такого майна, передбачені ст.26, 29, 30 Закону про банкрутство, а тому господарський суд дійшов висновку про наявність підстав згідно зі ст.203, 215 Цивільного кодексу України для визнання недійсним аукціону, проведеного 08.08.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр» з реалізації спірного нерухомого майна у процедурі банкрутства ТОВ «КНКН 2000» та договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012, укладеного між ліквідатором боржника Самойленко Ольгою Миколаївною та ТОВ «АС Капитал». Крім того, суд зобов'язав сторін договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. та зареєстрованого у реєстрі за №1518 повернути другій стороні у натурі усе, що вона одержала на виконання цього правочину. Стосовно вимоги банку про витребування від ТОВ «Домінант-Пром» у власність ТОВ «КНКН 2000» нежитлових будівель, господарський суд, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, зазначив про відсутність правових підстав для задоволення вищезазначеної вимоги банку, оскільки одночасне пред'явлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння та негаторного позову про визнання недійсним правочину, тобто одночасне застосування статей 216 і 338 Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки віндикаційний і негаторний позови вважаються взаємовиключними, отже захист прав у порядку визнання аукціону недійсним виключає можливість застосування витребування та визнання недійсною реєстрацію права ТОВ «Домінант-Пром» на спірні нежитлові приміщення. Щодо застосування строку позовної давності, заявленої ТОВ «АС Капитал» господарський суд зазначив, що банк мав можливість довідатися про порушення свого права лише 02.04.2015, коли до суду від приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. надійшли документи з реалізації майна банкрута, а тому заява банку про визнання недійсним результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна боржника від 24.02.2016 подана з дотриманням строку позовної давності, визначеної статтею 257 Цивільного кодексу України.

Ліквідатор боржника Кошовський С.В. з ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2018 не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №5023/2879/12 у частині зобов'язання сторін договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012, посвідченого 04.10.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. та зареєстрованого у реєстрі за №1518, повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, та у цій частині відмовити у задоволенні заяви; в іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №5023/2879/12 залишити без змін.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно зобов'язано сторін договору купівлі-продажу нежитлових приміщень повернути другій стороні у натурі усе, що вона одержала на виконання цього правочину. Висновки суду в частині визнання результатів аукціону є вірними та такими, що гуртуються на повному досліджені усіх обставин справи. Водночас застосування реституції до правовідносин між сторонами у рамках цієї справи є безпідставним та неправомірним. За результатами проведеного аукціону, які визнано судом недійсними, право власності на нерухоме майно перейшло до ТОВ «АС Капитал», яке на момент подання до суду заяви було власником спірного майна, кредитором також заявлялась вимога про застосуванням до правовідносин між сторонами реституції. Однак під час розгляду справи спірне майно було передано в іпотеку та 08.10.2.0.16 право власності на майно перейшло до іпотекодержателя ОСОБА_5 21.10.2016 право власності на спірне майно набуло ТОВ «Домінант-Пром» на підстав акту приймання-передачі до статутного капіталу від 12.10.2016 та протоколу №2 від 12.10.2016. У зв'язку зі зміною власника майна 02.06.2017 кредитор звернувся з уточненою заявою та просив суд витребувати нерухоме майно із чужого незаконного володіння через неможливість застосування реституції. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у справі №389/1221/16-ц, який зазначив, що у разі повторного відчуження майна третій особі реституція не підлягає застосуванню, однак власник може звернутись до суду з віндикаційним позовом, ліквідатор вважає, що реституція може застосовуватись до правовідносин між сторонами виключно у тому випадку, коли на момент прийняття рішення у справі майно належить стороні недійсного правочину. Оскільки оскаржуваною ухвалою суду визначено спосіб поновлення прав боржника (власника майна) у вигляді реституції, ліквідатор позбавлений можливості захистити права ТОВ «КНКН 2000» іншим шляхом. Ліквідатор зазначає, що таке судове рішення фактично не може бути виконано, оскільки відбулось наступне відчуження майна на користь третіх осіб.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.09.2018 залишено без руху апеляційну скаргу ліквідатора боржника Кошовського С.В. у порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів направлення копії апеляційної скарги усім учасникам провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 поновлено ліквідатору боржника Кошовському С.В. пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №5023/2879/12. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Встановлено учасникам провадження у справі про банкрутство строк до 11.10.2018 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання. Призначено справу до розгляду на 17.10.2018 о 14:30 год.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2018 для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №5023/2879/12 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Пуль О.А., судді Лакізи В.В., судді Плахова О.В.

Відповідно до абзацу 2 частини 14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 прийнято справу №5023/2879/12 за апеляційною скаргою ліквідатора боржника Кошовського С.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 до провадження Східного апеляційного господарського суду. Повідомлено учасників справи про призначення справи №5023/2879/12 до розгляду на 13.11.2018 о 10:45 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 03.12.2018 о 15:30 год.

16.11.2018 від ліквідатора боржника Кошовського С.В. до суду надійшла доповнена апеляційна скарга, в якій ліквідатор зазначає, що визнані недійсними результати аукціону не є і не можуть бути підставою для переходу права власності від банкрута до іншої особи. Ураховуючи, що банкрут не втрачав право власності, він залишається до цього часу власником спірного майна, яке на даний час зареєстроване за іншою особою - ТОВ «Домінант-Пром». Посилаючись на пункт 3 частини 1 ст.388 Цивільного кодексу України, ліквідатор стверджує, що власником майна є ТОВ «КНКН 2000», якого визнано банкрутом. Ураховуючи визнання результатів аукціону щодо відчуження майна банкрута недійсними та необхідність захисту права власності банкрута, підлягає застосуванню пункт 3 частини 1 ст.388 Цивільного кодексу України як правової підстави для витребування майна з чужого володіння. При цьому додаткового визнання недійсними усіх інших правочинів (крім першого) щодо наступного відчуження майна не вимагається. Крім того, ліквідатор зазначає, що кредитор подав заяву про визнання недійсними результатів аукціону та застосування реституції власником спірного майна був ще перший покупець. Однак під час розгляду справи право власності на майно перейшло до іншої особи, у зв'язку з чим вимоги кредитора були змінені. З огляду на зазначені обставини, просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №5023/2879/12 у частині зобов'язання сторін договору купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень від 04.10.2012, повернути другій стороні у натурі усе, що вона одержала на виконання цього правочину, та у цій частині у задоволенні заяви відмовити. Скасувати ухвалу господарського суду від 05.03.2018 у частині відмови ПАТ «ПУМБ» у витребуванні майна з чужого незаконного володіння, та в цій частині заяву задовольнити. Витребувати з чужого незаконного володіння у ТОВ «Домінант-Пром» на користь ТОВ «КНКН 2000» спірні нежитлові приміщення. В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у даній справі залишити без змін.

Відповідно до частини 1 ст.266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням приписів ст.266 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів приймає до розгляду доповнену апеляційну скаргу.

У судове засідання 03.12.2018 представники учасників справи не з'явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, однак не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2012 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «КНКН 2000» на підставі ст.7, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Харківської області від 17.07.2012 у справі №5023/2879/12 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "КНКН 2000" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Самойленко О.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2013 задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "ПУМБ" на дії ліквідатора; звільнено арбітражного керуючого Самойленко О.М. від виконання обов'язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "КНКН 2000"; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого - Івлєву Наталію Андріївну.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.03.2014 задоволено клопотання Івлєвої Н.А. про припинення обов'язків ліквідатора у даній справі; звільнено арбітражного керуючого Івлєву Н.А. від виконання обов'язків ліквідатора у справі; призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Бєляєву Олену Володимирівну.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.05.2015, залишеною без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 та Вищого господарського суду України від 09.08.2016, усунено арбітражного керуючого Бєляєву О.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Губарєва Юрія Миколайовича.

24.02.2016 заставним кредитором - ПАТ "ПУМБ" подано до господарського суду Харківської області заяву про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута (вх.№6266), в якій кредитор просив суд:

- визнати недійсними результати аукціону, проведеного 08.08.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" з реалізації нерухомого майна в процедурі банкрутства ТОВ "КНКН 2000", а саме: нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1;

-визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу спірних нежитлових будівель від 04.10.2012, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ліпінською І.Е, зареєстрований у реєстрі за №1518;

-застосувати наслідки недійсності правочину та визнати недійсною реєстрацію права власності ТОВ "АС Капитал" на нежитлові будівлі літ."Н-1", загальною площею 148, кв.м, літ."О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ."П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ."С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ. "Т-1", загальною площею 460,6 кв.м, реєстраційний номер:17242392, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.02.2016 прийнято та призначено до розгляду заяву ПАТ "ПУМБ" (вх.№6266); залучено до участі у справі №5023/2879/12 про банкрутство ТОВ "КНКН 2000" - ТОВ "АС Капитал" та арбітражного керуючого Самойленко О.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2017 накладено заборону ТОВ "АС Капитал" вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна нежитлових будівель: літ."Н-1", загальною площею 148,3 кв.м, літ."О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ."П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ. "С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ."Т-1", загальною площею 13,5 кв.м, літ."Р-1", загальною площею 238,7 кв.м, літ."М-1", загальною площею 460,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.04.2017 усунуто Губарєва Юрія Миколайовича від виконання ним своїх обов`язків ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "КНКН 2000"; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича.

02.06.2017 заставним кредитором - ПАТ "ПУМБ" подано до господарського суду Харківської області заяву (уточнену) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута та витребування майна з чужого володіння (вх.№18305), в якій кредитор просив суд:

- визнати недійсними результати аукціону, проведеного 08.08.2012 ТОВ "Всеукраїнський торгівельний центр" з реалізації нерухомого майна у процедурі банкрутства ТОВ "КНКН 2000", а саме: нежитлових будівель літ."Н-1", загальною площею 148,3 кв.м, літ."О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ."П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ."С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ."Т-1", загальною площею 460,6 кв.м, літ. "Р-1", загальною площею 238,7 кв.м, літ."М-1", загальною площею 460,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі - продажу спірних нежитлових будівель від 04.10.2012, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ліпінською І.Е., зареєстрований у реєстрі за №1518.

- витребувати від ТОВ "Домінант-Пром" (код 40822789, адреса: м.Харків, вул.Римарська,23) у власність ТОВ "КНКН 2000" нежитлові будівлі літ."Н-1", загальною площею 148,3 кв.м, літ."О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ. "П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ. "С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ. "Т-1", загальною площею 460,6 кв.м, літ."Р-1", загальною площею 238,7 кв.м, літ."М-1", загальною площею 460,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

- визнати недійсною реєстрацію права власності ТОВ "Домінант-Пром" (код 40822789, адреса: м.Харків, вул.Римарська, 23) на нежитлові будівлі літ."Н-1", загальною площею 148,3 кв.м, літ. "О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ."П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ."С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ."Т-1", загальною площею 460,6 кв.м, літ. "Р-1", загальною площею 238,7 кв.м, літ. "М-1", загальною площею 460,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви заставний кредитор посилався на те, що попереднім ліквідатором боржника Самойленко О.М. під час реалізації майна банкрута порушено приписи Закону про банкрутство, зокрема, банк наголошував на тому, що ліквідатором не здійснено своєчасної публікації відомостей про банкрутство, не забезпечено належного оповіщення через засоби масової інформації про порядок продажу майна банкрута, порушено вимоги статей 16 та 30 Закону про банкрутство щодо обов`язкового скликання зборів кредиторів та затвердження на комітеті порядку продажу майна банкрута, не було здійснено оцінку майна у встановленому законодавством порядку.

Отже, продаж першим ліквідатором боржника Самойленко О.М. вищезазначених нежитлових приміщень відбувся з порушенням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Закону України "Про приватизацію невеликих підприємств (малу приватизацію)", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", що свідчить про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2017 прийнято до розгляду заяву ПАТ "ПУМБ" про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута та витребування майна із чужого володіння; залучено ТОВ "Домінант-Пром" у межах розгляду заяви ПАТ "ПУМБ" про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута та витребування майна із чужого володіння у справі №5023/2879/12 про банкрутство ТОВ "КНКН 2000".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2017 задоволено клопотання ПАТ "ПУМБ" частково (вх.№18304). Заборонено ТОВ "Домінант-Пром" (код 40822789, адреса: м.Харків, вул.Римарська,23) вчиняти будь - які дії щодо відчуження нерухомого майна нежитлових будівель: літ."Н-1", загальною площею 148,3 кв.м, літ."О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ."П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ."С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ."Т-1", загальною площею 13,5 кв.м, літ."Р-1", загальною площею 238,7 кв.м, літ."М-1", загальною площею 460,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.07.2018 задоволено заяву ТОВ "Дінейро Фінанс" про заміну кредитора правонаступником (вх.№21559 від 26.07.2018); здійснено заміну кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "КНКН 2000" - ПАТ "ПУМБ" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дінейро Фінанс".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2018 задоволено заяву арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича про дострокове припинення його обов'язків як ліквідатора ТОВ "КНКН 2000" (вх.№24007 від 21.08.2018); припинено обов'язки арбітражного керуючого Шапілова Сергія Анатолійовича як ліквідатора ТОВ "КНКН 2000" та призначено ліквідатором ТОВ "КНКН 2000" - арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2018 господарським судом Харківської області прийнято оскаржувану ухвалу, з якою не погоджується ліквідатор боржника у частині щодо зобов'язання сторін договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012 повернути другій стороні у натурі усе, що вона одержала на виконання цього правочину, та відмови ПАТ «ПУМБ» у витребуванні майна з чужого незаконного володіння.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI.

Відповідно до частини 4 ст.10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Аналогічні норми містяться у пункті 8 ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до статті 13 Конвенції Про захист прав і основоположних свобод людини кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява №38722/02)).

Концентрація спорів про витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду у провадженні якого перебуває справа про банкрутство за діяльністю боржника є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів та узгоджується з приписами частини 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13).

Частиною 3 ст.55 Закону про банкрутство унормовано, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Господарським судом встановлено, що укладений договір купівлі-продажу суперечить актам цивільного законодавства, інтересам кредиторів та банкрута, оскільки за наслідками реалізації майна банкрута за відверто заниженою ціною, яка не була справедливою та розумною кредитори, в тому числі ПАТ "ПУМБ" не змогли задовольнити власні вимоги до божника у розмірі, який міг отримати від реалізації майна у випадку продажу вищезазначеного майна у суворій відповідності до Закону.

Окрім того, прийнявши до уваги обставини проведення спірного аукціону та надавши оцінку доказам, місцевий господарський суд встановив, що під час здійснення ліквідаційної процедури ТОВ "КНКН 2000" порушені норми Закону про банкрутство щодо процедури оцінки та продажу такого майна, передбачені положеннями ст.26, 29, 30 Закону про банкрутство. Господарський суд дійшов висновку про наявність підстав згідно зі ст.203, 215 Цивільного кодексу України для визнання недійсним аукціону, проведеного 08.08.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" з реалізації нерухомого майна в процедурі банкрутства ТОВ "КНКН 2000" та договору купівлі -продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012, укладеного між ліквідатором банкрута ТОВ "КНКН 2000" - боржником в особі ліквідатора та ТОВ "АС Капитал".

Згідно зі ст.216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Господарський суд зобов'язав сторони договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012 повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про неможливість у даному випадку застосування наслідків недійсності договору купівлі продажу - реституції у порядку ст.216 Цивільного кодексу України з підстав відсутності на момент розгляду спору спірного майна у власності ТОВ "АС Капитал" внаслідок його відчуження на користь іншої особи - ТОВ "Домінант-Пром".

Крім того, банк (заставний кредитор) в уточненій заяві від 02.06.2017 (вх.№18305) змінив вимоги заяви саме на тій підставі, що майно вибуло з володіння ТОВ «АС Капитал» та просив, зокрема, суд: - визнати недійсним результати аукціону, проведеного 08.08.2012 з реалізації спірного нерухомого майна боржника; - визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі - продажу спірних нежитлових будівель від 04.10.2012; - витребувати спірне майно у нового власника - ТОВ "Домінант-Пром".

При цьому, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України у справі за №6-2723цс16 від 18.10.2017, господарський суд зазначив, що одночасне пред`явлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння та негаторного позову про визнання недійсним правочину, тобто одночасне застосування статей 216 і 388 Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки віндикаційний і негаторний позови вважаються взаємовиключними, отже захист прав у порядку визнання аукціону недійсним виключає можливість застосування витребування та визнання недійсною реєстрацію права ТОВ "Домінант-Пром" на вищевказані нежитлові приміщення.

Колегія суддів вважає, що правова позиція Верховного Суду України у справі за №6-2723цс16 від 18.10.2017 не підлягає застосуванню у даному випадку у відповідності до вимог частини 4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даній справі не заявлялась вимога про застосування реституції, а, тому різними є предмет спору, підстави та зміст заявлених вимог, фактичні обставини справи та норми матеріального права.

У даній справі ліквідатор у межах справи про банкрутство доводить не застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм частини 1 ст.387 Цивільного кодексу України та частини 3 ст.388 Цивільного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи, на момент відкриття ліквідаційної процедури банкруту - ТОВ «КНКН 2000» на праві власності належали спірні нежитлові приміщення.

Вказане майно перебувало в іпотеці ПАТ "ПУМБ" на підставі іпотечного договору №5305130 від 23.03.2007, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором №5305063 від 23.03.2007 (а.с.95-103, том 1).

За результатом спірного аукціону 08.08.2012 з його переможцем - ТОВ «АС Капитал» та боржником в особі ліквідатора укладено договір купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень від 04.10.2012.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 05.04.2017 щодо об'єкта нерухомого майна №101 право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Домінант-Пром" (), місцезнаходження: Харківська область, м.Харків, вул.Римарська, буд.23. Реєстрація здійснена на підставі: договору про задоволення вимог іпотекодержателя, акту приймання-передачі до статутного капіталу від 12.10.2016, протоколу загальних зборів від 12.10.2016 (а.с.129-130, том 6).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених вимог, судова колегія виходить з такого.

Предметом заяви є віндикаційна вимога про витребування об'єкта нерухомості з володіння ТОВ «Домінант- Пром».

Віндикаційний позов є речово-правовим позовом, що може бути пред'явлений лише у разі відсутності між позивачем та відповідачем зобов'язальних правовідносин.

Об'єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна або особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє ним на підставах, встановлених законом чи договором. Відповідачем за віндикаційним позовом є особа, яка незаконно володіє майном, незалежно від того, чи заволоділа вона майном незаконно сама, чи придбала його у особи, яка не мала права його відчужувати, тобто заволоділа ним без відповідної правової підстави.

Незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді при зверненні з відповідною позовною заявою, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає із закону або не встановлене рішенням суду.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на висловлену Верховним Судом позицію стосовно того, якщо набувач набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України (частина 3 пункту 10 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

У відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За приписами ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до вимог ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з пунктом 3 частини 1 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання згідно зі ст.388 Цивільного кодексу України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна із чужого незаконного володіння (віндикація). Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 07.11.2012 у справі № 6-107 цс14.

З аналізу частини 1 ст.388 Цивільного кодексу України акож убачається, що однією із обов'язкових умов, яка пов'язує можливість особи, що вважає себе власником майна витребувати майно від іншої особи є наявність відплатного договору.

Як свідчать матеріали справи, перехід до ТОВ «Домінант - Пром» права власності на спірні нежитлові будівлі відбувся шляхом внесення спірного нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Домінант-Пром» ОСОБА_5, до якої спірне майно перейшло у власність на підставі договору іпотеки, укладеного з ТОВ «АС «Капитал» (переможцем аукціону).

Під час розгляду позову власника майна про витребування майна, переданого як вклад майна до статутного (складеного) капіталу господарського товариства, суд має враховувати, що отримання майна як вкладу до статутного (складеного) капіталу є відплатним придбанням, оскільки в результаті передання вкладу особа набуває права учасника господарського товариства. (пункт 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014).

Таким чином, спірні нежитлові будівлі перейшли у власність ТОВ «Домінант-Пром» хоча і не за відплатним договором, а все ж таки є відплатним придбанням.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 29.09.2016 накладено заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного нерухомого майна. Однак, незважаючи на накладену судом заборону, ТОВ «АС Капитал» передано спірне нерухоме майно в іпотеку ОСОБА_5, яка на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя зареєструвала право власності на спірне нерухоме майно за собою і в подальшому передала його до статутного капіталу ТОВ «Домінант-Пром».

Ураховуючи наведені обставини, керуючись пунктом 3 частини 1 ст.388 Цивільного кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ліквідатора у частині витребування спірного нерухомого майна, оскільки спірне нерухоме майно, яке належало боржнику, за результатами проведеного аукціону 08.08.2012, переможцем якого стало ТОВ «АС Капитал», на підставі чого з останнім укладено договір купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень, які ТОВ «АС Капитал» у порушення накладеної судом заборони ухвалою суду від 29.09.2016 передано в іпотеку ОСОБА_5, яка в свою чергу передала його до статутного капіталу ТОВ «Домінант-Пром» (відплатне придбання), при цьому ТОВ «АС Капитал» не мало на це право, оскільки існувала заборона на реалізацію майна, та у зв'язку з визнанням недійсними результатів спірного аукціону ухвалою господарського суду від 05.03.2018, що свідчить про вибуття спірного майна з володіння боржника поза його волею.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частин 1, 2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 2.Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, часткове скасування ухвали господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №5023/2879/12 та прийняття нового рішення про задоволення заяви ліквідатора в частині витребування спірних нежитлових приміщень з чужого володіння у ТОВ «Домінант - Пром» на користь ТОВ «КНКН 2000».

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВЛА:

Апеляційну скаргу ліквідатора боржника Кошовського Сергія Васильовича задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №5023/2879/12 скасувати у частині зобов'язання сторін договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.10.2012, посвідченого 04.10.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. та зареєстрованого у реєстрі за №1518, повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину; та у частині відмови заяви ПАТ "ПУМБ" щодо витребування майна із чужого володіння.

Прийняти у цій частині нове рішення, яким частково задовольнити заяву ПАТ "ПУМБ" (правонаступник - ТОВ «Дінейро Фінанс») про визнання недійсними результатів аукціону, договору купівлі-продажу майна банкрута та витребування спірного майна із чужого володіння.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант-Пром" (61057, м.Харків, вул.Римарська, буд.23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КНКН 2000» (61005, м.Харків, вул.Спартака, буд.17, ) нежитлові будівлі літ."Н-1", загальною площею 148,3 кв.м, літ."О-1", загальною площею 283,3 кв.м, літ."П-3", загальною площею 401,3 кв.м, літ."С-1", загальною площею 215,7 кв.м, літ."Т-1", загальною площею 460,6 кв.м, літ."Р-1", загальною площею 238,7 кв.м, літ."М-1", загальною площею 460,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінант-Пром" (61057, м.Харків, вул.Римарська, буд.23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КНКН 2000» (61005, м.Харків, вул.Спартака, буд.17, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4134,00 грн.

Господарському суду Харківської області видати наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.12.2018.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов