номер провадження справи 5/114/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 Справа № 908/1867/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК (69037, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 30/82; 69071, м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, буд. 80, )

До відповідача: Комунального підприємства Автогосподарство Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12-А, )

про стягнення 8 713, 91 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, адвокат, договір про надання правової допомоги № б/н від 23.08.2018р.;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 1 від 29.01.2018р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

17.09.2018р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК № б/н від 10.09.2018р. (вх. № 2012/08-07/18 від 17.09.2018) до Комунального підприємства Автогосподарство Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості за Договором підряду на виконання робіт з поточного ремонту від 20.06.2016 № 18-04/03/16 у розмірі 42 909,94 грн.

17.09.2018р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 17.09.2018р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК № б/н від 10.09.2018 (вх. № 2012/08-07/18 від 17.09.2018) до Комунального підприємства Автогосподарство Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості за Договором підряду на виконання робіт з поточного ремонту від 20.06.2016 № 18-04/03/16 у розмірі 42 909,94 грн. на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України залишено без руху та надано Товариству з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали шляхом направлення на адресу відповідача та суду письмової інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, докази чого надати до суду у вказаний вище строк.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1867/18 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 5/114/18. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 30.10.2018р. об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

23.10.2018р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від КП Автогосподарство ЗОР надійшов відзив на позовну заяву від 23.10.2018р. відповідно до якого відповідач визнав основну суму боргу перед позивачем та заперечує проти нарахування відповідачу 6839, 20 грн. інфляційних витрат та 1874, 71 грн. 3 % річних.

29.10.2018р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від КП Автогосподарство ЗОР надійшла заява від 29.10.2018р. про перенесення судового засідання в якому представник відповідача зазначив, що у судове засідання призначене на 30.10.2018р. він не має змоги зявитися, оскільки буде перебувати 30.10.2018р. у відпустці. На підставі чого просить суд перенести судове засідання на інший день.

Ухвалою від 30.10.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до 03.12.2018р. о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 03.12.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представник позивача в судовому засіданні 03.12.2018р., до початку розгляду справи по суті, надав заяву в якій зазначив, що станом на 03.12.2018р. позивач підтримує позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6839, 20 грн. інфляційних витрат, 1874, 71 грн. 3 % річних а також судового збору та зменшив суму позовних вимог, на підставі ст. 46 ГПК України, зокрема зауважив, що відповідач платіжним дорученням № 39 від 21.11.2018р. сплатив позивачу суму основної заборгованості в розмірі 34 196,03 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява позивача про зменшення суми позовних вимог прийнята судом, оскільки подана у відповідності до ст. 46 ГПК України. Справа розглядається з урахування зменшення позовних вимог.

Щодо підстав звернення до суду з відповідним позовом зокрема зазначив, що 20.06.2016р. між ТОВ Гідрохолодмонтаж ВК та КП Автогосподарство ЗОР укладено договір підряду на виконання робіт з поточного ремонту № 18-04/03/16 на підставі якого позивач надав відповідачу послуги - виконав поточний ремонт приміщень в термін встановлений договором, а відповідач зобовязався оплатити ці послуги за ціною - 34 196,03 грн.

Позивач виконав свої обовязки за договором в повному обсязі, а відповідач прийняв всі виконані і обумовлені договором роботи без зауважень.

Згідно п. 4.3 договору відповідач зобовязаний здійснити оплату протягом трьох днів після підписання акту виконаних робіт, проте, обовязок щодо сплати виконаних робіт відповідач не виконав та станом на час подання позову сума заборгованості в розмірі 34 196,03 грн. залишилася несплаченою.

В звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань по оплаті виконаних за договором робіт позивачем нараховано відповідачу 1874,71 грн. 3 % річних та 6 839,20 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ Гідрохолодмонтаж ВК посилається на договір підряду на виконання робіт з поточного ремонту від 20.06.2016 № 18-04/03/16, ст. ст. 15, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 903 ЦК України, ст. ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 20, 24, 27, 74, 129, 162-164 ГПК України.

В судовому засідання 03.12.2018р. представник відповідача надав копію платіжного доручення № 39 від 21.11.2018р. про сплату позивачу суми основного боргу за договором підряду на виконання робіт з поточного ремонту від 20.06.2016р. № 18-04/03/16 в розмірі 34 196,03 грн., проти нарахування позивачем інфляційних витрат та 3 % річних заперечив з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву від 23.10.2018р.

Зокрема зазначив, що відповідно до договору між позивачем та відповідачем не встановлено жодного розміру процентів у разі прострочення грошового зобовязання.

В судовому засіданні 03.12.2018р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.06.2016р. між Комунальним підприємством Автогосподарство Запорізької обласної ради (далі замовник) та Товариства з обережною відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК (далі підрядник) укладено договір підряду на виконання робіт з поточного ремонту № 18-04/03/16, за умовами якого замовник доручає, а підрядник, в межах договірної ціни приймає на себе обовязки на свій ризик виконати поточний ремонт приміщень № 6, 7, 8, будівлі їдальня КП Автогосподарство ЗОР по вул. Сєдова, 12-а, м. Запоріжжя в обумовлений цим договором термін та з належною якістю в межах затвердженої проектно-кошторисної документації, та узгодженої договірної ціни робіт, вимог техніки безпеки та охорони праці та здати обєкт в експлуатацію.

Забезпечення виконання будівельно-монтажних та інших робіт з часткового поточного ремонту матеріалами, технологічними, енергетичними, електротехнічними та іншим устаткуванням покладається на підрядника.(п.1.1 договору).

Згідно п. 2.2 договору, за виконання передбачених договором послуг замовник сплачує підряднику суму у 34 196,03 грн. (тридцять чотири тисячі сто девяносто шість гривень 03 копійки) в т.ч. ПДВ - 6 247,35 грн. на підставі кошторисної документації.

Відповідно до п. 4.2 договору, оплата виконаних робіт здійснюється на підставі підписаних замовником довідок про вартість виконаних робіт у формі КБ-3, КБ-2в у термін 15 календарних днів після надходження коштів для фінансування предмету договору на рахунок замовника.

Замовник здійснює оплату протягом 3 (трьох) днів після підписання акту виконаних робіт. (п. 4.3 договору).

Як зазначено у п. 4.5 договору, замовник звільняється від відповідальності у разі неналежного фінансування з бюджету.

Здача-приймання робіт їх закінчення здійснюється згідно з чинним порядком і оформлюється актом приймання виконаних робіт та актом прийняття обєкту в експлуатацію. (п. 7.1 договору).

Пунктом 12.1 договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016р., але в будь-якому разі до повного його виконання.

Позивачем виконано роботи визначені у п. 1.1 договору на загальну суму 34 196,03 грн., що підтверджується актом № 560 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року за договором № 18-04/03/16 від 20.06.2016р.

Зазначений акт підписано 27.10.2016р. зі сторони відповідача директором ОСОБА_3 без зауважень.

Як зазначає позивач 27.02.2018р. ним вручено представнику відповідача претензію № 06 від 26.02.2018р. про погашення заборгованості з наданих послуг по договорам підряду на загальну суму 76 016,22 грн. у тому числі за договором № 18-04/03/16 від 20.06.2016р. в сумі 34 196,03 грн.

19.04.2018р. сторонами складено акт звірки взаємних розрахунків відповідно до якого по даним КП Автогосподарство ЗОР станом на 19.04.2018р. існує заборгованість на користь ТОВ Гідрохолодмонтаж ВК в розмірі 34 196,03 грн.

18.06.2018р. позивачем складено претензію № 37 про погашення заборгованості з наданих послуг по договорам підряду на загальну суму 58 183,71 грн. у тому числі за договором № 18-04/03/16 від 20.06.2016р. в сумі 34 196,03 грн.

Після відкриття провадження у справі 04.10.2018р. платіжним дорученням № 39 від 21.11.2018р. відповідач оплатив позивачу заборгованість за виконані роботи за договором № 18-04/03/16 від 20.06.2016р. в сумі 34 196,03 грн.

Доказів звільнення відповідача від відповідальності в звязку з неналежним фінансуванням з бюджету КП Автогосподарство ЗОР до матеріалів справи не надано.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг відповідача перед позивачем за надані послуги за договором підряду на виконання робіт з поточного ремонту № 18-04/03/16 від 20.06.2016р. відсутній.

Доказів визнання договору № 18-04/03/16 від 20.06.2016р. недійсним чи розірваним сторонами до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи із приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач надав відповідачу послуги за договором підряду на виконання робіт з поточного ремонту № 18-04/03/16 від 20.06.2016р. на загальну суму 34 196,03 грн., а відповідач неналежним чином виконав свої обовязки по оплаті виконаних робіт та сплатив за вказані роботи лише 21.11.2018р. чим порушив п. 4.3 договору.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1874,71 грн. 3 % річних та 6 839,20 грн. інфляційних втрат за порушення строків розрахунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором на виконання робіт з поточного ремонту № 18-04/03/16 від 20.06.2016р. сторони інший розмір процентів не встановлювали.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних за період з 01.11.2016р. по 01.09.2018р. у розмірі 1874, 71 грн., з розрахунку суду, здійсненого за допомогою компютерної програми Законодавство, за вказаний період сума 3 % річних від суми боргу 34 196, 03 грн. склала 1882, 66 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд задовольняє заявлені позивачем вимоги щодо стягнення 3 % річних в сумі 1874, 71 грн., тобто в межах позовних вимог.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ № 62-97р. від 03.04.1997р. Верховного Суду України, для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

У випадку, коли відшкодуванню належить сума, яка складається з внесків, зроблених в різні періоди, кожний внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, результати підсумовуються. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому умовно слід рахувати, що сума внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано за період з листопада 2016р. по липень 2018р. 6839, 20 грн. інфляційних втрат, з розрахунку суду, здійсненого за допомогою компютерної програми Законодавство, за вказаний період сума інфляційних втрат від суми боргу 34 196, 03 грн. склала 7 182,38 грн.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд задовольняє заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 6839, 20 грн., тобто в межах позовних вимог.

Таким чином позовні вимоги позивача в сумі 8 713, 91 грн. визнані судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 202, 231, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства Автогосподарство Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 12-А, , р/р 0107 в ПАТ Райффайзен банк ОСОБА_1 м. Київ, МФО 380805, ІПН 99, свідоцтво платника ПДФ 11859377) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Гідрохолодмонтаж ВК (69037, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 30/82; 69071, м. Запоріжжя, вул. Верещагіна, буд. 80, , р/р № 9253 в філії Запорізьке РУ КБ ПРИВАТБАНК, МФО 313399) 1874 (одна тисяча вісімсот сімдесят чотири) грн. 71 коп. 3 % річних, 6 839 (шість тисяч вісімсот тридцять девять) грн. 20 грн. інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 05.12.2018р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.