ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року м.Дніпро Справа № 908/657/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Іванова О.Г.Дарміна М.О.,

секретар судового засідання:Ревкова Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Фізичної особи - підприємця Глушко Гліба Ігоревича

на рішення господарського суду Запорізької області від 20.06.2018 року ( повний текст складено 02.07.2018 року ) у справі № 908/657/18

за позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" , м. Київ в інтересах

позивача: Приватного підприємства "Світова Музика" , м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Глушко Гліба Ігоревича , м.Запоріжжя

про стягнення суми 32 000,00 компенсації запорушення майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» в інтересах Приватного підприємства «Світова музика» звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Глушко Гліба Ігоревича одного мінімально допустимого розміру компенсації за незаконне використання музичного твору «Book of love» (виконавець Felix Jaehn Feat Polina), що складає 10 миінімальних заробітних плат і на дату подання позову відповідало 32 000 грн.

В обґрунтування позову заявник вказує, що позов поданий ним в інтересах позивача - ПП «Світова музика», якому належать майнові авторські права на використання на території України музичного твору «Book of love (виконавець Felix Jaehn Feat Polina) на підставі договору про передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав № 01/2016-Л від 01.01.2016 року, який укладений між позивачем та ТОВ "Олл Мьюзік Паблішинг" та додатку № 1 до цього договору. Використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права.

Справа неодноразово розглядалась судами різних рівнів.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.06.2018 року позов задовільнений частково: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Глушко Гліба Ігоровича на користь Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Приватного підприємства "Світова Музика" суму 16 000 грн. 00 коп. компенсації за незаконне використання музичного твору, суму 800 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується, що право на використання музичного твору, що став об'єктом правопорушення, на території України належать позивачу та передані в управління Приватній організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами».

Не погодившись з рішенням суду, Глушко Г.І. звернувся до апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду скасувати, і постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Приватного підприємства "Світова Музика" відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- у суду не було достатніх підстав, обгрунтування та даних для винесення оскаржуваного рішення - приватна організація необгрунтовано взяла на себе функції захисту авторських прав, в той час коли це повинна робити державна установа України.

- в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про державну реєстрацію авторського права/права на твір, який підтверджує авторство пісні«Book of love». Відсутність будь-якого підтвердження, хто дійсно є автором пісні «Book of love», чиє право на пісню підтверджено авторським свідоцтвом, і яким договором автор пісні передав свої майнові права на об'єкти авторського права, зокрема, ТОВ "Олл Мьюзик Паблишинг", повністю унеможливлює право сторонніх організацій (у тому числі, ТОВ"Олл Мьюзик Паблишинг", ПП "Світова музика", ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами") звертатися до суду з будь-якими позовами щодо захисту авторських прав і робить позивача неналежним позивачем щодо захисту нібито порушених авторських прав автора пісні «Book of love».

- не може бути належним доказом акт фіксації використання музичного твору відповідачем, оскільки він є суперечливим, а Глушко Г.І. його не підписував.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому позивач зазначив що у відповідача не було укладено жодного договору, який би надавав йому право легально використовувати музичні твори, в тому числі спірний музичний твір. На підтвердження своїх заперечень посилається на судову практику Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2018 скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 13.06.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2017 у справі № 908/657/17, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.08.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Глушко Г.І. на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.06.2018 року у справі № 908/657/18.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.09.2018 року розгляд апеляційної скарги Глушко Г.І. призначено на 09.10.2018 року.

Указом Президента України від 29.12.2017 року № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 року розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 908/657/18 з Донецького апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2018 року для розгляду справи № 908/657/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антонік С.Г. ( доповідач), суддів: Іванов О.Г. Дармін М.О.

Ухвалою від 16.10.2018 року колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про прийняття до провадження справи № 908/657/18 і призначення справи до слухання в судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, між товариством з обмеженою відповідальністю «Олл Мьюзік Паблішинг» (Ліцензіар) та приватним підприємством «Світова музика» (Ліцензіат) 01.01.2016 року укладено договір №01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав.

Предметом даного договору є передача від Ліцензіара до Ліцензіата виключних прав на управління майновими авторськими правами на території України на всі твори, які відносяться до каталогу Ліцензіара (далі - Каталог), який є невід'ємною частиною даного договору, права на використання якого належать Ліцензіару на території країн СНД, а саме: право використовувати, а також дозволяти або забороняти використання творів наступними способами: - публічного мовлення; публічного виконання; публічного показу; прокату та інш.; розповсюдження шляхом продажу або іншого відчуження за допомогою будь-яких видів зв'язку, включаючи мобільний зв'язок та Інтернет; відтворення та розповсюдження шляхом продажу або іншого відчуження творів в механічному записі на будь-яких видах носіїв; використання творів у складі програм телебачення.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 цього договору Ліцензіар передає Ліцензіату право укладати на території України договори з юридичними та фізичними особами - користувачами Каталогу зазначеними в пунктах 1.1, 1.2 способами, та право збирати на користь ліцензіара за вказані види використання винагороду (роялті). Ставки роялті за дозволами, які видаються безпосередньо ліцензіатом користувачам, підлягають погодженню з ліцензіаром шляхом повідомлення. З метою забезпечення прав ліцензіара ліцензіат може укладати договори про взаємне представництво інтересів з іншими підприємствами та організаціями на території України та отримувати від них винагороду на користь ліцензіара за використання творів у способи, зазначені в даному договорі. За попередньою згодою ліцензіара, ліцензіат має право укладати договори, які передбачають надання прав на видачу дозволів та збір винагороди за використання творів з каталогу.

Відповідно до п. 1.7 сторонами підписано Додаток № 1 до договору № 01/2016-Л від 01.01.2016 «Перелік з каталогу музичних творів» щодо яких надано права за цим договором.

Строк дії Договору від 01.01.2016 року № 01/2016-Л встановлений до 31.12.2018 року (згідно з додатковою угодою до договору б/н від 01.01.2018).

Між Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та Приватним підприємством «Світова музика» (Видавник) 01.01.2016 року укладено Договір № АУ 010116 про управління майновими авторськими правами, предметом якого є надання Видавником Організації повноважень здійснювати колективне управління майновими правами на Твори (об'єкти авторського права), які належать видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання об'єктів авторського права третім особам, відповідно до умов цього Договору (п. 2.1). Надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення Організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату. Організація здійснює колективне управління відповідно до договору на території України (п.п.2.2, 2.4).

Згідно з пунктом 4.1 Договору Організація отримує повноваження здійснювати колективне управління майновими правами видавника, зокрема на такий вид використання творів, як публічне виконання творів як безпосередньо виконавцем або колективом виконавців, так і за допомогою будь-яких технічних пристроїв та процесів, у місцях здійснення господарської діяльності (підприємств торгівлі та послуг, закладів громадського харчування

Розділом 7 даного Договору, визначено повноваження Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» на судовий захист прав Приватного підприємства «Світова музика».

За змістом пункту 7.1 Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України будь-які юридичні дії з метою забезпечення майнових прав Видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим договором.

Згідно з пунктами 7.2, 7.3 Договору від 01.01.2016 № АУ 010116 (у первісній редакції) було встановлено право Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» вживати будь-яких законних заходів, направлених на захист майнових прав Приватного підприємства «Світова музика» за умови отримання від нього попередньої згоди, зокрема на такі дії як: перешкоджання використанню об'єктів авторського права без дозволу Організації, заборона таке використання та здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації. У випадку виявлення порушень прав, після отримання згоди Приватного підприємства «Світова музика», передбачалося право Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії, - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню своїми правами.

Відповідно до додаткової угоди від 01.12.2016 № 1 до Договору від 01.01.2016 року № АУ 010116 пункти 7.2 та 7.3 договору викладено у новій редакції (у зв'язку з виявленими технічними помилками), а саме: пункт 7.2: «Організація має право вживати будь-яких законних заходів, направлених на захист майнових прав видавника, в тому числі, перешкоджати використанню об'єктів авторського права без дозволу Організації, забороняти таке використання та здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації. Відповідно до чинного в Україні законодавства вчинення таких дій не потребує отримання додаткових дозволів чи погоджень видавника. При цьому Організація має проінформувати видавника про здійснення таких дій»;

пункт 7.3: «У випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання має право пред'явити заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які заходи як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами. Для цього Організація має право отримувати судові накази і приймати на свою користь виконання за прийнятими судовими актами з наступним розподілом прийнятого виконання на користь видавника. Умови і порядок такого розподілу встановлюються цим договором і додатковими угодами до нього».

Згідно з Декларацією музичних творів від 01.07.2016 року № 6 до Договору від 01.01.2016 року № АУ 010116, видавник - Підприємство «Світова музика» передало Приватній організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» в управління право, зокрема, на музичний твір «Book of love» (автор музики та тексту Goudieva Polina, Harri Jimmy, Jaehn Felix (виконавець Felix Jaehn Feat Polina » ), майнові авторські права на публічне виконання - 18,5 %.

Відповідно до акта комерційного використання музичних творів способом публічного виконання № 6/2111/2016, складеного 21.11.2016 року представником Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» Завгородньою О.Г., у приміщенні фітнес-центру «Победа», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 34, в якому здійснює господарську діяльність Фізична особа - підприємець Глушко Г.І., було здійснено фіксацію комерційного використання музичних творів.

В акті зазначено, що в приміщенні закладу наявні працюючі побутові прилади для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом (тобто публічне виконання). Розповсюдження звукової хвилі - тобто подання музичних творів (публічне виконання), безпосередньо зафіксовано на доданому до акту відео-звукозаписі і сприймається на слух, а не зором.

Також в акті вказано, що відповідну інформацію (про особу, яка здійснює господарську діяльність у відповідному закладі) було одержано з «Куточка споживача».

Перелік використаних музичних творів і зафіксованих на відео-звукозаписі наведений в додатку до вказаного акту. За змістом цього додатку, в період часу фіксації з 12 год. 09 хв. до 13 год. 02 хв. зафіксовано факт публічного виконання музичних творів, в тому числі: «Book of love» (виконавці Felix Jaehn Feat. Polina).

Згідно акту фіксації № 6/2111/2016 фіксування факту використання музичних творів здійснювалося за допомогою відеокамери Sony Handycam DCR-DVD109Е, s/n 2194014. Вказано, що підстави використання музичних творів представником публічного закладу не заявлено. Акт підписаний представником приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" Завгородньою О.Г. З боку відповідача акт не підписаний з зазначенням, що представник закладу відмовився від підписання даного акту.

Крім акту фіксації та відеозапису, на підтвердження заявлених вимог надано чек з терміналу від 21.11.2016 року № 441321, що підтверджує здійснення господарської діяльності суб'єктом господарювання в публічному закладі фітнес-клуб «Перемога».

Задовольняючи частково позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що використання відповідачем спірного музичного твору відбулося без дозволу правовласників та без сплати авторської винагороди.

Колегія суддів вважає такий висновок правомірним, виходячи з наступного.

Правовідносини з приводу використання авторського права, як обєкта права інтелектуальної власності, урегульовано Цивільним кодексом України, Законом України Про авторське право і суміжні права, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про авторське право та суміжні права» (далі Закон) суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

До майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а)виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами (ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону).

Відповідно до ст. 431 Цивільного кодексу України, порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Відповідно до ст. 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі («наживо»), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до ст. 431 Цивільного кодексу України, порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про авторське право та суміжні права» суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За приписами статей 48 і 49 Закону України «Про авторське право та суміжні права» можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб'єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема, збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб'єктам.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» , за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права», суб'єкти авторського права мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій (п. «г» ч.1 ст. 52 Закону).

Відповідно до ст. 50 зазначеного Закону України «Про авторське право та суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до ст. 1108 Цивільного кодексу України особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері.

Відповідно до ст. 1109 цього ж Кодексу, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Згідно з п.1.1 договору №01/2016-Л Ліцензіар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олл Мьюзік Паблішинг», передає Ліцензіату - Приватному підприємству «Світова музика», виключні права на управління майновими авторськими правами на всі твори, що відносяться до каталогу, права на використання якого належать Ліцензіару на території країн СНД, в тому числі використовувати, а також дозволяти чи забороняти використання творів шляхом публічного виконання.

Відповідно до пункту 2.6 договору Ліцензіат зобов'язався представляти інтереси Ліцензіара з питань захисту переданих за цим договором прав у усіх державних, судових, громадських та комерційних організаціях, установах та підприємствах Території (України - відповідно до розділу договору «Визначення термінів»), пред'являти претензії та позови виключно з письмової згоди ліцензіара з метою відновлення порушених прав та стягнення матеріального, а також іншого виду збитку, включаючи упущену вигоду, у випадках незаконного використання користувачами на території України прав, передбачених даним договором. Ліцензіат зобов'язаний узгоджувати з ліцензіаром усі претензії та позови, пов'язані з порушенням прав на території України.

Крім того, сторонами до Договору № 01/2016-Л від 01.01.2016 було підписано додаток № 1 «Перелік з каталогу музичних творів», відповідно до якого станом на 01.07.2016 надані права, зокрема відносно музичного твору «Book of love» (автор музики та тексту Goudieva Polina, Harri Jimmy, Jaehn Felix (виконавець Felix Jaehn Feat Polina » ), а також передбачено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Олл Мьюзік Паблішинг» надається ПП «Світова музика» письмова згода пред'являти претензії та позови згідно діючого в Україні законодавства з метою захисту порушеного права; також Товариство з обмеженою відповідальністю «Олл Мьюзік Паблішинг» погоджується з правом ПП «Світова музика» доручати судове представництво Організації на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

Таким чином, як правильно встановив господарський суд, за даним договором ПП «Світова музика» отримало дозвіл на використання об'єктів права інтелектуальної власності на території України та набуло майнові авторські права на спірний музичний твір.

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" діє на підставі свідоцтва, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства науки і освіти України про облік організації колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 року та Статуту, затвердженого протоколом Наглядової ради, № 12 від 13.02.2015 року, є організацією колективного управління, що управляє на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" на підставі укладеного з ПП «Світова музика» (Видавник) Договором № АУ 010116 від 01.01.2016 про управління майновими авторськими правами, отримало повноваження на здійснення колективного управління майновими правами на Твори (об'єкти авторського права), які належать видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання об'єктів авторського права третім особам, відповідно до умов цього Договору (п. 2.1).

Пунктом 4.1 Договору сторони передбачили, що Організація отримує повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на такий вид використання творів, як публічне виконання творів за допомогою будь-яких технічних пристроїв та процесів, у місцях здійснення господарської діяльності (підприємств торгівлі та послуг, закладів громадського харчування).

Згідно з пунктом 7.3 Договору від 01.01.2016 № АУ 010116 в редакції додаткової угоди від 01.12.2016 № 1 до Договору, у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання має право пред'явити заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які заходи - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Таким чином, право Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" на звернення з позовом в інтересах позивача - ПП «Світова музика», що уповноважене на отримання винагороди на користь Ліцензіара за використання прав на публічне виконання спірного музичного твору, в тому числі компенсації за порушення цих прав, шляхом використання об'єктів інтелектуальної власності без дозволу передбачено умовами Договору від 01.01.2016 № АУ 010116.

Як вже зазначалось вище, матеріали справи містять докази на підтвердження факту використання музичного твору «Book of love» (автор музики та тексту Goudieva Polina, Harri Jimmy, Jaehn Felix (виконавець Felix Jaehn Feat Polina ») в публічному закладі фітнес-клуб «Перемога», в якому здійснює підприємницьку діяльність відповідач (відеозапис фіксації факту порушення відповідачем авторських прав, який підтверджує використання музичного твору «Book of love» шляхом публічного виконання за допомогою обладнання, яким оснащений заклад, про що було складено відповідний акт представником позивача Завгородньою О.Г.

Вказане вище підтверджує, що відповідач використав спірний музичний твір у власній господарській діяльності при відсутності необхідного дозволу на його використання (публічне виконання), що є підставою для задоволення позовних вимог про компенсацію за незаконне використання музичного твору.

Разом з тим, пунктом «г» частини першої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) передбачено право суб'єкта авторського права подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" частини другої статті 52 Закону передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з відповідача компенсацію за незаконне використання в розмірі 32000,00грн., визначивши компенсацію, виходячи з мінімальної суми компенсації за один факт порушення стосовно одного об'єкту - 10 мінімальних заробітних плат.

Як обгрунтовано вказує господарський суд, відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальні заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень. Наразі такі зміни до закону не внесені. Водночас виплата компенсації, передбаченої положенням пункту «г» частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» підпадає під ознаки «інших виплат», про які йдеться у наведеному приписі Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII. Тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений цим законом, на даний час не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначенні згаданої компенсації, пов'язаної з порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Отже, при визначенні розміру відповідної компенсації слід виходити з приписів 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та застосовувати розрахункову величину у розмірі 1600 грн. Відповідні рекомендації викладені у листі Вищого господарського суду України від 06.07.2017 № 07.01-11/1085/17, адресованому господарським судам України.

Таким чином, господарським судом правомірно застосовано розрахункову величину в розмірі 1600,00 грн., внаслідок чого сума компенсації становить 16000,00грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що приватна організація необгрунтовано взяла на себе функції захисту авторських прав, в той час коли це повинна робити державна установа України, спростовуються наявністю договору № АУ 010116 від 01.01.2016 про управління майновими авторськими правами, на підставі якого позивач отримав повноваження на здійснення колективного управління майновими правами на твори (об'єкти авторського права), які належать видавнику.

Отже, Організація на підставі договору про управління майновими авторськими правами наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - позивача у справі, зокрема щодо спірних музичних творів, та відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного суду, викладеній в постанові №910/24539/16 від 20.02.2018р.

Також необгрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що не може бути належним доказом акт фіксації використання музичного твору відповідачем, оскільки він суперечливим, а Глушко Г.І. його не підписував, оскільки лише незгода відповідача на підписання акту не є доказом відсутності протиправної поведінки відповідача. Крім того, як вже зазначалось вище, факт порушення відповідачем авторських прав підтверджується відповідним відеозаписом.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З наведених підстав, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Глушко Г.І. про скасування рішення господарського суду Запорізької області від 20.06.2018 року по справі №908/657/18 та ухвалення нового, про відмову у задоволенні позовних вимог, задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Глушко Гліба Ігоревича - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.06.2018 року по справі №908/657/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов