ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/2131/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Дармін М.О. (доповідач)

судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від відповідача: Мордвінкін С.В., довіреність № 52 від 16.04.2018 р., адвокат;

представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 року (суддя - Бондарєв Е.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено та підписано 23.07.2018 року) у справі № 904/2131/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

про стягнення 11 064,99 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" 11 064,99 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду вмотивовано тим, що відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Таким чином у відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов'язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з виплатою страхового відшкодування.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 року у даній справі, відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно приписів якої страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами право подання регресного позову до відповідача, а судом не було вирішено питання чи мав місце факт невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Крім того судом при винесенні рішення не було надано мотивованої оцінки поданим відповідачем доказам, зокрема подорожьому листі № 4769 від 16.05.2017 року та посиланням постанові Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2017 року № 212/3030/17, якою не встановлено порушення водієм ОСОБА_1 (працівник відповідача) п. 2,3а Правил дорожнього руху.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що твердження відповідача що до нього не може бути пред'явлений регрес ний, спростовуються приписами ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка визначає випадки і право регресу Страховика після виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Факт управління водієм ОСОБА_1 автомобілем на технічно несправному автомобілі з несправною гальмівною системою встановлено Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 15.08.2017р.. ю

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 року (суддя - Бондарєв Е.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено та підписано 23.07.2018 року) у справі № 904/2131/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні (головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Березкіна О.В., Кузнецов В.О.)

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 904/2131/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення 11 064,99 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування шкоди в порядку регресу з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 904/2131/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Дармін М.О. (доповідач), суддів: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду прийнято до провадження справу № 904/2131/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат".

Як встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

20.09.2016р. між Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" (далі - страховик, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - страхувальник, відповідач) укладено Поліс №АК/5028788 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застрахована відповідальність власника транспортного засобу "ТАТRA-815 С1", реєстраційний номер НОМЕР_1, строк дії договору з 29.09.2016 до 28.09.2017 включно (а.с.9).

15.08.2017р. суддею Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Козловим Ю.В. винесено Постанову у справі №212/3030/17, якою визнано ОСОБА_1. винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП і притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. (а.с. 17-19).

08.09.2017р. Адисєв В.О. звернувся до Позивача з Заявою про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с. 53)

20.09.2017р. Начальником відділу адміністрування виплат по регіональній мережі Управління виплат ПАТ «Про100 Страхування» затверджено Страховий акт № 120844 про виплату ОСОБА_2. 11 064,99 грн страхового відшкодування (а.с. 54)

21.09.2017р. Згідно з платіжним дорученням № 17319 від 21.09.2017 виплачено ОСОБА_2. виплачено 11 064,99 грн. (а.с. 55)

20.10.2017р. Позивач надіслав на адресу відповідача регресну вимогу про відшкодування шкоди у сумі 11 064,99 грн., завданої внаслідок ДТП (а.с.56).

02.11.2017р. за підписом заступника Голови Правління ПАТ «Кривбасзалізрудком» на адресу Позивача спрямована Відповідь на регресну вимогу вих. № 53-02/3414, в якому зазначено, що регрес на вимога № 04-2586 від 20.10.2017р. задоволенню не підлягає (а.с. 57)

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд , керуючись положеннями частини 1 статті 16, частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування", статтями 979,990,1194 Цивільного кодексу України, статтею 6, пунктом 22.1 статті 22, статтею 29, підпунктом "г" пункту 38.1.1. пунктом 38.1. статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, врахувавши, що позивач виплатив на користь ОСОБА_2. суму відшкодування, яка складає 11 064,99 грн, дійшов висновку, про наявність обов'язку Відповідача відшкодувати затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 11 064,99 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач, звертаючись до суду, в якості підстав наявності у нього права на подання регресного позову до страхувальника, водій забезпеченого транспортного засобу якого, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, посилався на постанову у справі №212/3030/17 від 15.08.2017р., якою встановлено порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху в частині обов'язку стеження за технічним станом транспортного засобу, наслідком невідповідності технічного стану та обладнання якого стала дорожньо транспортна пригода.

Відповідно пунктів 38.1.1 (г) пункту 38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху .

Відповідно до частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини Постанови у справі №212/3030/17 від 15.08.2017р., водій ОСОБА_1. 16 травня 2017 року, в 11-45 годині, в м.Кривий Ріг у Покровському районі по вул.Ногіна, біля будинку 9, керуючи автомобілем «TATRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля автомобіля «BMW» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2. своєчасно не застосував міри для гальмування, а застосував відворіт керма праворуч, виїхав за праву межу проїзної частини та скоїв наїзд на нерухому перешкоду ствол дерева та електроопору. Внаслідок наїзду на електроопору з неї впав плафон на кришу автомобіля «BMW» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2. В результаті ДТП транспортним засобам спричинено механічні пошкодження, пошкоджено дерево та електроопору, чим спричинено матеріальні збитки. Своїми діями водій порушив п. 2.3Б, 10.1,12.1,12.3 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Щодо порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 2.3б, 10.1, 12.1 12.3 ПДР, то суд зазначає, що інспектором поліції правильно кваліфіковано порушення водієм цих норм ПДР, що, саме по собі, стало наслідком ДТП. Керуючи автомобілем з несправною гальмівною системою водій, принаймні, мав обирати такий маршрут і швидкість руху, щоб уникнути небезпеки при цьому виїзді за межі підприємства. (а.с. 17-19).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приймає до уваги обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/3030/17 в частині того, що водій ОСОБА_1 16 травня 2017 року, в 11-45 годині, в м. Кривий Ріг у Покровському районі по вул. Ногіна, біля будинку 9, керуючи автомобілем «TATRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля автомобіля «BMW» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2. своєчасно не застосував міри для гальмування, а застосував відворіт керма праворуч, виїхав за праву межу проїзної частини та скоїв наїзд на нерухому перешкоду ствол дерева та електроопору та того, що своїми діями ОСОБА_1 порушив наступні положення Правил дорожнього руху:

2.3 (б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалі справи, ПАТ «Кривбасзалізрудком», заперечуючи проти задоволення регресної вимоги, стягнення якої становить предмет позову, як на етапі досудового врегульовання спору у своїй відповіді від 02.11.2017р. № 53-02/3414 (а.с. 57) так і у відзиві на позовну заяву (а.с. 96-98) посилався на той факт, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2017 р. у справі № 212/3030/17 встановлено, що порушення водієм ОСОБА_1 пунктів 2,36; 10.1;12.1 та 12.3 ПДР саме по собі стало наслідком ДТП. При цьому вищезазначеною постановою не встановлено порушення водієм ОСОБА_1, (працівником відповідача) порушення п.2.3 а Правил Дорожнього руху.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України,

1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

3. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи наявне в постанові у справі №212/3030/17 посилання водія ОСОБА_1 на чинення на нього тиску з боку посадових осіб його підприємства, що примусило його виїхати на маршрут на технічно несправному автомобілі з урахуванням наявного в матеріалах справи подорожнього листа № 4769 від 16.05.2017р., в якому в графі «Виїзд дозволений, підпис механіка» мається підпис відповідальної посадової особи (а.с. 12) і відсутності належних і допустимих доказів щодо притягнення даної посадової особи до відповідальності за порушення статті 287 КУоАП, колегія суддів доходить висновку, що Постанова Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/3030/17 не є доказом того, що безпосереднім наслідком дорожньо-транспортної пригоди є невідповідность технічного стану та обладнання транспортного засобу автомобіля «TATRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1).

Ці дані, відповідно до частини 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до положень частин, 1,2,4 статті 74 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що Позивачем не доведено факт того, що безпосереднім наслідком дорожньо-транспортної пригоди є невідповідность технічного стану та обладнання транспортного засобу автомобіля «TATRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

При цьому доводи Позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо доведеності факту того, що безпосереднім наслідком дорожньо-транспортної пригоди є невідповідность технічного стану та обладнання транспортного засобу автомобіля «TATRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 існуючим вимогам Правил дорожнього руху, відхиляються з огляду на те, що вони ґрунтуються лише на аналізі даних постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/3030/17, яка як зазначалося вище, не приймається колегією суддів в якості доказу, який має преюдиційне значення при доведені даного факту.

Доводи Позивача щодо виплат здійснених ОСОБА_2. не є самі по собі достатньою підставою для задоволення позову, а сам факт здійснення таких виплат не оспорюється Відповідачем, а підстав для їх відшкодування, передбачених підпунктом 38.1.1. пункту 38.1 Закону України, як зазначалося вище, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо того, що Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження його доводів, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, передбачених статтями 979,990,1194 Цивільного кодексу України, статтею 6, пунктом 22.1 статті 22, статтею 29, підпунктом "г" пункту 38.1.1. пунктом 38.1. статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», що в свою чергу дозволяє дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 року у справі № 904/2131/18 скасуванню.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 - 284, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 року (суддя - Бондарєв Е.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено та підписано 23.07.2018 року) у справі № 904/2131/18 - скасувати.

Ухвалити нове:

В задоволені позову - відмовити.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування".

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" на користь Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" 2643 грн. витрат за подання апеляційної скарги.

Зобов'язати господарський суд Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повний текст постанови складено 10.12.2018 року.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік