ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" грудня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/1125/15

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Транскарпатбуд", с. Ляхівці Ужгородського району

про визнання банкрутом публічного акціонерного товариства „Готельно-туристичний комплекс „Інтурист-Закарпаття" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, буд. 5, )

представники:

ініціюючого кредитора - Міщенко О.О., Старцев Є.Г., представники за довіреністю

боржника - Тодавчич Г.І., представник за довіреністю

розпорядник майна - Бахтин В.В., арбітражний керуючий

комітету кредиторів - Міщенко О.О., представник за довіреністю;

кредиторів:

ПП «Зодіак і К-2» - Міщенко О.О., представник за довіреністю;

ТОВ "Офіс-Центр-3" - Мільо І.С., директор

ФОП Івашкович М.З.(забезпечений кредитор) - Івашкович М.З., особисто

Ухвалою суду від 15.11.18 у даній справі призначено розпорядником майна боржника Бахтина В.В. (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1311 від 17.07.2013р.), продовжено на два місяці процедуру розпорядження майном боржника, призначено підсумкове засідання у справі на 6.12.18.

До початку даного судового засідання від арбітражної керуючої Білоусової Т.Д., усунутої від виконання повноважень розпорядника майна боржника у даній справі ухвалою суду від 09.11.18, надійшли клопотання від 4.12.18 та заява від 3.12.18 щодо питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період здійснення процедури розпорядження майном боржника.

Так, посилаючись на ухвалу суду від 09.11.18р. у даній справі, якою також затверджено звіт про нарахування грошової винагороди розпорядника майна арбітражного керуючого Білоусової Т.Д. за період з листопада 2015р. по вересень 2018р в сумі 182839,46 грн., джерелом оплати яких визначено ініціюючого кредитора - ТОВ "Транскарпатбуд", просить стягнути з останнього зазначену суму (клопотання від 4.12.18). Зазначає, що на її звернення до ініціюючого кредитора така не перерахована.

Крім того, просить ухвалити додаткове рішення щодо вимоги про затвердження витрат арбітражного керуючого Білоусової Т.Д. в розмірі 20600,00 грн., які були зазначені у звіті, однак не відображені в ухвалі від 09.11.18 (заява від 3.12.18).

За змістом останньої заяви також просить забезпечити участь Білоусової Т.Д. у судовому засіданні з розгляду питання витрат в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суду Львівської області. Питання про здійснення судового розгляду в режимі відеоконференції суд відхиляє з огляду на приписи ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заява подана до суду електронним зв'язком 4.12.18 о 15-40 год., тобто пізніше, ніж за п'ять днів до судового засідання, копія її не надіслана іншим учасникам справи.

Присутні в засіданні учасники провадження представники ініціюючого кредитора, комітету кредиторів та боржника усними поясненнями вважають безпідставними клопотання Білоусової Т.Д. в частині стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди арбітражного керуючого затвердженої судом у сумі 182839,46 грн. ухвалою від 9.11.18, з огляду на те, що зазначена ухвала оскаржена в апеляційному порядку, станом на час даного судового розгляду апеляційна скарга прийнята до розгляду та перебуває у провадженні Західного апеляційного господарського суду. Після завершення апеляційного перегляду ухвали ініціюючим кредитором залежно від результатів перегляду будуть вживатися заходи щодо оплати грошової винагороди.

Щодо прийняття додаткового рішення та затвердження звіту арбітражного керуючого в частині затвердження витрат останнього в розмірі 20600,00 грн. представники комітету кредиторів та боржника заперечують, посилаючись, зокрема, на те, що наведене питання було предметом розгляду на засіданні комітету кредиторів від 10.09.18 та не було погоджено комітетом кредиторів. Наголошують, що вказана відмова комітету кредиторів обговорювалася в судовому засіданні 09.11.18р. за участі Білоусової Т.Д., яка не заперечувала проти такого рішення комітету кредиторів та наполягала лише на задоволенні суми 182839,46грн., що судом відповідною ухвалою було затверджено.

Разом з тим, представник ініціюючого кредитора у даному засіданні суду усними поясненнями, не заперечуючи обставин, які послугували підставою прийняття вищенаведеного рішення комітету кредиторів, не заперечує проти задоволення судом клопотання Білоусової Т.Д. з метою остаточного припинення відносин з останньою та уникнення подальших спорів із зазначеною особою, яка була усунута від здійснення повноважень розпорядника майна боржника, оскільки діяла всупереч інтересів і кредиторів і боржника.

При вирішенні питань за наведеними зверненнями Білоусової Т.Д., яка в період з 2015-2018рр. здійснювала повноваження розпорядника майна боржника та за клопотанням комітету кредиторів 9.11.18 була усунута судом від здійснення таких, судом встановлено наступне.

У судовому засіданні, яке відбулося 8-9.11.18, розглядалося питання про затвердження звіту розпорядника майна та витрат процедури розпорядження майном арбітражного керуючого відповідно до клопотань арбітражного керуючого Білоусової Т.Д., за змістом яких йшлося про звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за період з листопада 2015р. по вересень 2018р. на суму 182839,46 грн. та витрат арбітражного керуючого за цей час на суму 20600,00 грн.

У ході даного засідання суду представники комітету кредиторів та боржника заперечували проти затвердження витрат арбітражного керуючого за цей час на суму 20600,00 грн., посилаючись на рішення комітету кредиторів від 10.09.18, яким не було погоджено витрати, як такі що здійснені без погодження з комітетом кредиторів, а в частині оплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 27.07.17 про припинення провадження у даній справі - всупереч позиції і комітету кредиторів і боржника. Посилаються на те, що Білоусова Т.Д., яка приймала участь у засіданні суду в режимі відеоконференції, наполягала лише на задоволенні суми 182839,46грн.

За результатами розгляду наведених питань судом постановлено ухвалу від 9.11.18, якою затверджено звіт про нарахування грошової винагороди розпорядника майна арбітражного керуючого Білоусової Т.Д. за період з листопада 2015р. по вересень 2018р в сумі 182839,46 грн., джерелом оплати яких визначити ініціюючого кредитора - товариство з обмеженою відповідальністю "Транскарпатбуд", с. Ляхівці Ужгородського району.

Отже, питання затвердження витрат арбітражного керуючого на суму 20600,00 грн., не було вирішено судом, що є підставою за змістом ст. 244 ГПК України для ухвалення судом додаткового рішення.

За приписами наведеної норми суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви; додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Суд, вивчивши матеріали справи, клопотання Білоусової Т.Д., заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників процесу, керуючись законом, дійшов висновку про затвердження звіту арбітражного керуючого в частині його витрат на суму 20600,00 грн., які складаються із суми 3000,00 грн., сплачених ТОВ аудиторська фірма "Львівський аудит" за проведення аудиторської перевірки боржника за 2013-2015рр. та суми 17600,00 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у даній справі, з постановленням відповідної ухвали.

При цьому, суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджено здійснення зазначених витрат, встановлено, що такі в частині проведення аудиторської перевірки були зумовлені виконанням повноважень розпорядника майна щодо здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, в іншій частині - наявністю права на оскарження судових актів прийнятих у процесі провадження справи про банкрутство, та приймає до уваги висловлену у засіданні суду позицію представника ініціюючого кредитора з даного питання.

Наведене відповідає приписам ч. 4 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою встановлено, що витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Щодо клопотання Білоусової Т.Д. про стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди арбітражного керуючого на суму 182839,46 грн. згідно ухвали суду від 9.11.18, то суд виходить з наступного.

Питання звернення судових рішень до виконання врегульовано приписами ст. 327 ГПК України. Так, згідно наведеної норми виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1); наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами; наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч. 3); протягом п'яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом (ч. 4).

Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 9.11.18 оскаржена арбітражним керуючим Білоусовою Т.Д. і станом на час даного судового розгляду судом апеляційної інстанції здійснюється її перегляд, заява про примусове стягнення сум на її підставі не підлягає задоволенню як заявлене передчасно. Наведене не перешкоджає Білоусовій Т.Д. звернутися до суду з даним питанням після завершення апеляційного перегляду зазначеної ухвали у випадку невиконання її ініціюючим кредитором.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",ст.ст. 3, 234, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Затвердити звіт арбітражного керуючого Білоусової Т.Д. в частині про відшкодування витрат арбітражного керуючого за період здійснення процедури розпорядження майном боржника, пов'язаних з виконанням повноважень у справі 907/1125/15, на суму 20600,00 грн., джерелом оплати яких визначити ініціюючого кредитора - товариство з обмеженою відповідальністю "Транскарпатбуд", с. Ляхівці Ужгородського району.

2. Відмовити у задоволенні заяви Білоусової Т.Д. про примусове стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди арбітражного керуючого на суму 182839,46 грн. згідно ухвали суду від 9.11.18.

3. Копію даної ухвали надіслати заявнику - Білоусовій Т.Д., ініціюючому кредитору, боржнику, кредиторам: ТОВ "Офіс-центр-3"; приватному підприємству "Зодіак і К-2"; ОСОБА_8; Державній податковій інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області; ТОВ "Офіс-центр-4"; спільному українсько-бельгійсько-німецькому підприємству "Мрія Даві Дан"; приватному акціонерному товариству "Либідський"; фізичній особі-підприємцю Дроздову Денису Геннадійовичу; ТОВ "Крам"; фізичній особі-підприємцю Манцулич Лоліті Андріївні, арбітражному керуючому Бахтину В.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України. Повний текст ухвали складено 12.12.18.

Суддя Ушак І.Г.