ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
05.12.2018р. Справа №905/2388/17
за скаргою №2022/859 від 06.11.2018р. Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман
на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві при виконанні рішення суду по справі №905/2388/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал, м.Костянтинівка
до відповідача Державного підприємства Донецька залізниця, м.Донецьк
про стягнення заборгованості в сумі 1268330,29грн.
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Бойчук Н.Р.
Представники сторін:
від позивача: не зявився
від відповідача: не зявився
від ВДВС: не з'явився
від заявника: ОСОБА_1 по дов.
В засіданні суду брали участь:
Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2018р. по справі №905/2388/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал до Державного підприємства Донецька залізниця про стягнення заборгованості в сумі 1268330,29 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал, м.Костянтинівка, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018р. по справі №905/2388/17 задоволено, рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. по справі №905/2388/17 скасовано. Одночасно, вказаною постановою прийнято нове рішення, яким задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксор Кепітал", м.Костянтинівка, Донецька область: стягнуто з Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксор Кепітал", м.Костянтинівка, Донецька область заборгованість у розмірі 1009185,48 грн., 3% річних у розмірі 47922,29 грн., інфляційні у розмірі 211222,52 грн., судовий збір за подання позовної заяви 19024,96 грн., стягнуто з Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксор Кепітал", м.Костянтинівка, Донецька область судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 28537,44 грн.

11.07.2018р. до господарського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксор Кепітал" про видачу наказу.

У зв'язку з перебуванням судді Матюхіна В.І. у відпустці з 02.07.2018р. по 16.07.2018р., протоколом автоматичного розподілу справи від 11.07.2018р. справу №905/2388/17 передано до провадження судді Левшиної Г.В.

12.07.2018р. на виконання постанови Донецького апеляційної господарського суду Донецької області від 23.04.2018р. №905/2388/17 господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

13.11.2018р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга №2022/859 від 06.11.2018р. Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві при виконанні рішення суду по справі №905/2388/17.

Ухвалою від 14.11.2018р. було повідомлено сторони та Печерський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві про розгляд скарги №2022/859 від 06.11.2018р. Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман в судовому засіданні, яке відбудеться 28.11.2018 року о 10:45 год.

Ухвалою від 28.11.2018р. повідомлено сторони, заявника та Печерський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві про розгляд скарги №2022/859 від 06.11.2018р. Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман в судовому засіданні, яке відбудеться на 05.12.2018 року об 11:10 год.

В судове засідання 05.12.2018р. зявився представник заявника, сторони та ВДВС в засідання суду не зявились.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві при виконанні рішення суду по справі №905/2388/17 суд виходить з наступного.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1 ст.340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

При цьому, за змістом статті 14 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вищевказаними нормами визначено осіб, яких наділено правом звертатися до суду, який видав виконавчий документ, з оскарженням рішення, дії чи бездіяльності державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. При цьому, стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Як встановлено, згідно з наказом господарського суду Донецької області від 11.07.2018р. по справі №905/2388/17, який є виконавчим документом, стягувачем у справі №905/2388/17 є Товариство з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал (), а боржником - Державне підприємство Донецька залізниця ().

Будь-яких відомостей щодо заміни сторони, зокрема, боржника у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Донецької області від 11.07.2018р. по справі №905/2388/17, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, за висновками суду, з відповідною скаргою щодо виконання судового рішення по справі №905/2388/17 до господарського суду Донецької області в порядку ст.339 Господарського процесуального кодексу України мають право звернутися саме, зокрема, сторони виконавчого провадження - Товариство з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал () та Державне підприємство Донецька залізниця (), а також інші учасники виконавчого провадження.

Проте, як встановлено, дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві при виконанні рішення суду по справі №905/2388/17 оскаржуються до господарського суду Донецької області згідно ст.339 Господарського процесуального кодексу України ОСОБА_2 акціонерним товариством Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, яке не є ані боржником, ані іншим учасником виконавчого провадження за виконавчим документом у справі №905/2388/17, виданим господарським судом Донецької області.

Підставою для звернення до суду з даною скаргою заявником вказано ті обставини, що Печерським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві при відкритті виконавчого провадження з виконання рішення суду по справі №905/2388/17 безпідставно та неправомірно вказано боржником ОСОБА_2 акціонерне товариство Українська залізниця, з якого й було в подальшому стягнуто грошові кошти.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний припис містить ч.2 ст.20 Господарського кодексу України про те, що права суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, іншими способами, передбаченими законом.

Тобто, законодавець визначив, що цивільне право або охоронюваний законом інтерес можуть бути захищені судом не будь-яким способом, а тільки тим, що передбачений договором чи законом.

При цьому, порушення права повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом п.1 ч.1 ст.175 і п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на приписи ч.1 ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року (заяви №29458/04, №29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

За таких обставин, враховуючи зазначене та наведені положення законодавства, зважаючи на те, що у даному випадку господарський суд Донецької області не є судом встановленим законом у розумінні п.1 ст.6 Конвенції, провадження з розгляду скарги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман на дії державного виконавця при виконанні рішення суду по справі №905/2388/17 підлягає закриттю.

Таким чином, керуючись п.1 ч.1 ст.231, ст.ст.234, 339, 340, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №905/2388/17 за скаргою №2022/859 від 06.11.2018р. Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві при виконанні рішення суду по справі №905/2388/17.

В судовому засіданні 05.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 06.12.2018р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина