ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/376/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження постанови Донецького апеляційного господарського суду від 27.08.2018 (судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О., Стойка О. В.) і додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 23.05.2018 (суддя Топчій О. А.)

за касаційною скаргою Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного підприємства "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес" у справі

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного підприємства "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіасталь-Сервіс"

про стягнення 233 010,43 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. У березні 2018 року Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного підприємства "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес" (далі - ДП ДК "Укрспецекспорт" ДП "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес") звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіасталь-Сервіс" (далі - ТОВ "Авіасталь-Сервіс") про стягнення 233 010,43 грн, набутих і збережених без достатніх правових підстав.

Позов обґрунтовано посиланням на положення статей 509, 526, 529, 530, 629, 693, 1212, 1213 Цивільного кодексу України та нездійсненням відповідачем поставки обладнання за договором купівлі-продажу від 17.05.2012 № Д-23-01/2012/П (далі - договір від 17.05.2012) на суму перерахованої позивачем передоплати за обладнання, а також неповерненням цих грошових коштів.

1.2. Заперечуючи проти позову, ТОВ "Авіасталь-Сервіс" зазначило про необґрунтованість заявлених вимог і просило застосувати позовну давність.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.05.2018 (суддя Топчій О. А.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.08.2018 (судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О., Стойка О. В.), у позові відмовлено.

2.2. Аргументуючи судові рішення, господарські суди дійшли висновку про невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки обладнання або повернення грошових коштів у сумі 233 010,43 грн, сплачених позивачем як передоплата за таке обладнання. Однак суди відмовили у позові у зв'язку зі спливом позовної давності; обставин переривання позовної давності суди не установили.

2.3. Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.05.2018 (суддя Топчій О. А.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.08.2018 (судді: Зубченко І. В., Радіонова О. О., Стойка О. В.), заяву ТОВ "Авіасталь-Сервіс" про понесені судові витрати у справі № 908/376/18 задоволено. Стягнуто з ДП ДК "Укрспецекспорт" ДП "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес" на користь ТОВ "Авіасталь-Сервіс" 10 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Суди визнали доведеним факт надання послуг адвокатом в інтересах відповідача у цій справі, а надані на підтвердження витрат на правничу допомогу документи - достатніми для відшкодування таких витрат за рахунок позивача у порядку положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечення на неї

3.1. ДП ДК "Укрспецекспорт" ДП "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес", не погоджуючись з додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.05.2018 і постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.08.2018, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення як незаконні та необґрунтовані і відмовити у задоволенні вимог, викладених у заяві ТОВ "Авіасталь-Сервіс" про понесені судові витрати у справі щодо стягнення з ДП ДК "Укрспецекспорт" ДП "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 500,00 грн.

Підставами для скасування судових рішень у справі скаржник вважає неправильне з'ясування судами обставин справи, неврахування судами вимог статей 2, 11, 236 Господарського процесуального кодексу України, порушення статей 13, 15, 124 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись, зокрема, на те, що зі змістом ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.05.2018 про призначення судового засідання з розгляду заяви відповідача про судові витрати позивач ознайомився лише 23.05.2018, тобто у день судового засідання, у зв'язку з чим він не був присутнім у судовому засіданні; у порушення вимог статті 124 Господарського процесуального кодексу України відповідач не надав попереднього розрахунку суми судових витрат; відповідач не сплатив судового збору за подачу заяви про судові витрати, і такі витрати слід було покласти на самого відповідача.

3.2. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Авіасталь-Сервіс" посилається на необґрунтованість доводів, викладених у касаційній скарзі, та правомірність висновків, наведених в оскаржених судових рішеннях, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені додаткове рішення і постанову у справі - без змін.

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Переглянувши оскаржені у справі постанову та додаткове рішення, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і заперечення на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Як установлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, у судовому засіданні Господарського суду Запорізької області 08.05.2018 представник відповідача до закінчення судових дебатів зробив заяву про понесені відповідачем судові витрати на суму 10 500,00 грн і заявив про надання доказів щодо розміру судових витрат на правову допомогу після ухвалення рішення суду у зв'язку із необхідністю наведення детального опису робіт із відповідними доказами.

У зв'язку із цим у рішенні Господарського суду Запорізької області від 08.05.2018 (повний текст підписано 21.05.2018) у цій справі не було вирішено питання про судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу.

14.05.2018 від відповідача до суду надійшла заява із детальним описом робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та з долученням відповідних доказів.

На підтвердження факту надання адвокатських послуг ТОВ "Авіасталь-Сервіс" надало належним чином засвідчені копії таких документів: договір про надання правової допомоги від 22.03.2018 № 01/ю; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 20.04.2000 № 312; акт приймання-здачі наданих послуг від 08.05.2018 № 1 за договором про надання правової допомоги від 22.03.2018 № 01/ю; детальний опис робіт (наданих послуг); рахунок від 23.03.2018 № 1; платіжне доручення від 28.03.2018 № 24.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.05.2018 зазначену заяву відповідача призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.05.2018 (без виклику сторін).

5. Позиція Верховного Суду

5.1. За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 зазначеного Кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно зі статтею 126 цього Кодексу витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

5.2. Господарські суди попередніх інстанцій, дослідивши усі обставини справи та докази у справі, установили факт надання відповідачеві адвокатських послуг адвокатом Гедіковим С. Л. (договір про надання правової допомоги від 22.03.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 312), який готував заяви по суті та заяви із процесуальних питань у справі від імені відповідача, представляв інтереси відповідача у судових засіданнях місцевого господарського суду (29.03.2018, 08.05.2018). Суди також установили, що спірна сума є саме витратами, пов'язаними із професійною правничою допомогою адвоката у цій справі, оскільки вона була сплачена відповідачем за платіжним дорученням від 28.03.2018 № 24 на підставі договору від 22.03.2018. Водночас суди оцінили акт приймання-здачі наданих послуг від 08.05.2018 № 1 за договором про надання правової допомоги від 22.03.2018 № 01/ю, детальний опис робіт (наданих послуг) та установили співрозмірність таких витрат із розміром позовних вимог, складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт у межах цієї справи. Неспіврозмірності зазначених витрат на професійну правничу допомогу позивачем не доведено.

Отже, суди попередніх інстанцій перевірили відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, урахували їх співрозмірність з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Беручи до уваги наведені положення законодавства, зважаючи на викладене, господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у спірній сумі.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з частиною 7 статті 301 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій.

Довід скаржника про те, що він не зміг бути присутнім у судовому засіданні з розгляду заяви про судові витрати, оскільки про судове засідання дізнався у день його проведення, не може бути підставою для скасування оскаржених судових рішень у справі, оскільки цьому доводу надано оцінку судом апеляційної інстанції, який мотивовано його відхилив. Як установлено судом апеляційної інстанції, за інформацією, наявною на сайті Укрпошти, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.05.2018 отримано скаржником 21.05.2018; факт реєстрації кореспонденції у канцелярії підприємства позивача 23.05.2018 не спростовує факту належного повідомлення останнього про час та місце судового засідання з огляду на вимоги статті 242 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, за змістом статті 244 зазначеного Кодексу, яка унормовує ухвалення додаткового рішення, виклик сторони або інших учасників справи в судове засідання здійснюється судом у разі необхідності.

Посилання скаржника на необхідність сплати судового збору за подання заяви про стягнення понесених судових витрат також не може бути підставою для скасування судових рішень, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону України "Про судовий збір".

Водночас не підтверджено матеріалами справи і довід скаржника, що відповідач не надав попереднього розрахунку суми судових витрат у порядку статті 124 Господарського процесуального кодексу України, позаяк у відзиві на позов наведено розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги наведені положення законодавства та обставини, установлені судами, ураховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки підстав для скасування постанови і додаткового рішення та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини 1 статті 308, статтями 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державного підприємства "Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.08.2018 та додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 23.05.2018 у справі № 908/376/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді: К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак