ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

04.12.2018

Справа № 910/15489/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пінчука В.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" про забезпечення позову у справі № 910/15489/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" до Міністерства оборони України та Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління оборони про визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання договору

Обставини справи :

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальності "БМС БУД" звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів - Міністерства оборони України та Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління оборони про визнання недійсним правочину вчиненого у формі листа №303/21/105/2988 від 02.08.2018 р. відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.11.2018 р. відкрите провадження у справі, враховуючи категорію спору судом вирішене питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 20.12.2018 р.

03.12.2018 р. через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- зупинити реалізацію за ідентифікатором торгів UA-2018-11-27-002478-c з будівництва казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) №3, м. Конотоп, Сумська обл., військове містечко №25, що був оголошений Північним територіальним квартирно експлуатаційним управлінням оборони України;

- заборонити Північному територіальному квартирно експлуатаційному управлінню оборони України вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладання договору підряду з будівництва казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) №3, м. Конотоп, Сумська обл., військове містечко №25, з будь-якими третіми особами;

- зобов’язати Державне підприємство "Прозорро" зупинити процедуру реалізації за ідентифікатором торгів UA-2018-11-27-002478-c з будівництва казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) №3, м. Конотоп, Сумська обл., військове містечко №25 до винесення остаточного рішення по справі №910/15489/18.

В обґрунтування вказаної заяви представник заявника посилається на те, що 30.11.2018 р. йому стало відомо про те, що Північне територіальне квартирно експлуатаційне управління оборони України проводить електронний тендер для знаходження Генпідрядника на виконання робіт із будівництва казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) №3, м. Конотоп, Сумська обл., військове містечко №25.

Тобто, як зазначає заявник у заяві про забезпечення позову, у разі задоволення судом позову у позивача буде існувати два діючих генпідрядника, що призведе до ускладнення ситуації, порушення законних прав позивача та породження інших судових проваджень.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Натомість, заявником не надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без надання обґрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника – товариство з обмеженою відповідальністю "БМС БУД".

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "БМС БУД" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Пінчук В.І.