РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2018Справа № 910/13601/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні

справу № 910/13601/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн"

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 37 455,02 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн"" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця" про стягнення 37455,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при здійсненні перевезень вантажів були порушені умови договору та встановлені діючим законодавством України строки доставки вантажів, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф у загальній сумі 37 455,02 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов'язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк до 16.11.2018р.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.10.2018р. була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 16.10.2018р. про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін отримав 29.10.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим до матеріалів справи.

26.11.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає про відсутність вини залізниці у несвоєчасній доставці вантажів позивача.

Крім того, разом з відзивом відповідачем надіслано клопотання про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій на 50%, оскільки матеріали справи не містять доказів, що позивач поніс збитки внаслідок затримки доставки вантажу, а також клопотання про відкладення розгляду справи на час не6обхідний для отримання необхідних документів та пояснень зі структурних підрозділів залізниці, а також поновити процесуальний строк для надання відзиву.

Відповідно до частини 2 та частини 3 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що наведені відповідачем причини неможливості виконання ним вимог ухвали в частині подання відзиву на позовну заяву у визначений строк є поважними та об'єктивними, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та поновити процесуальний строк для надання відзиву.

Водночас, не підлягає задоволенню клопотання відповідача в частині відкладення розгляду справи на час не6обхідний для отримання необхідних документів та пояснень зі структурних підрозділів залізниці, оскільки дана справа визнана судом малозначною справою, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на 11.12.2018р. від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідачем як до відзиву на позовну заяву, так і до клопотання про відкладення розгляду справи не додано жодного доказу в обґрунтування наведених в них обставин, а відтак, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи або призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

Крім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018р. № 938 «Про деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця" змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Також вищевказаною постановою статут публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" викладено у новій редакції та зазначено нове найменування товариства українською мовою:

повне - акціонерне товариство "Українська залізниця", скорочене - АТ "Українська залізниця".

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію змін до установчих документів вже проведено.

Отже, станом на день вирішення даної справи, відповідно до норм статті 108 Цивільного кодексу України відбулось перетворення юридичної особи відповідача шляхом зміни найменування з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на акціонерне товариство "Українська залізниця".

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 року між публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (за договором - перевізник, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" (за договором - замовник, позивач) було укладено договір №10031/ПЗ-2018 про надання послуг (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п.1.3. договору, надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018р. до 31.12.2018р. (п. 12.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що в квітні 2018 року публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" було здійснено перевезення вантажу, одержувачем якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн", а саме зі станцій:

- Чорноморськ Порт до станції призначення Попелюхи здійснювалось перевезення вантажу (ячмінь) за залізничними накладними №№40297715, 40297707;

- Помічна до станції призначення Умань здійснено перевезення вантажу (ячмінь) за залізничною накладною №40305153;

- Козова до станції призначення Ксенієво здійснювалось перевезення вантажу (зерно кукурудзи) за залізничною накладною №37305695 та досильною залізничною накладною №37329802;

- Козова до станції призначення Ксенієво здійснювалось перевезення вантажу (зерно кукурудзи) за залізничною накладною №37289378;

- Хоростоків до станції призначення Ксенієво здійснено перевезення вантажу (ячмінь) за залізничною накладною № 37337987;

- Козова до станції призначення Ксенієво здійснено перевезення вантажу (ячмінь) за залізничною накладною №37408671;

- Одеса-Застава до станції призначення Балта здійснювалось перевезення вантажу (зерно кукурудзи) за залізничними накладними №№40771594, 40771610, 40771651, 40771636;

- Чорноморська (для ТІС) до станції призначення Сорока здійснювалось перевезення вантажу (вагони залізничні на своїх осях) за залізничними накладними №№40653511, 40653529, 40653545, 40653586;

- Чорноморська (для ТІС) до станції призначення Сорока здійснювалось перевезення вантажу (вагони залізичні на своїх осях) за залізничними накладними №№ 40646606, 40646630, 40646713, 40646739, 40648792.

Так, за залізничними накладними №№40297715, 40297707 від 01 квітня 2018 року відправлений зі станції Чорноморськ Порт вантаж повинен був прибути до станції призначення Попелюхи (відстань 300 км) 04 квітня 2018 року, а прибув 12 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 08 год. 00 хв. до 08 год. 53 хв. 12 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 12 квітня 2018 року в 10 год. 56 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничною накладною №40305153 від 01 квітня 2018 року відправлений зі станції Помічна вантаж повинен був прибути до станції призначення Умань (відстань 427 км) 05 квітня 2018 року, а прибув 16 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 10 год. 09 хв. до 10 год. 37 хв. 16 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 16 квітня 2018 року в 12 год. 02 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничною накладною № 373289378 від 02 квітня 2018 року відправлений зі станції Козова вантаж повинен був прибути до станції призначення Ксенієво (відстань 664 км) 07 квітня 2018 року, а прибув 15 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 12 год. 52 хв. до 13 год. 21 хв. 15 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 15 квітня 2018 року в 13 год. 27 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За досильною залізничною накладною №37305695 від 03 квітня 2018 року відправлений зі станції Козова вантаж повинен був прибути до станції призначення Ксенієво (відстань 664 км) 08 квітня 2018 року, а прибув 12 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 02 год. 05 хв. до 02 год. 38 хв. 12 квітня 2018 року, що підтверджується відмітками в графі 49 накладної. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 0 09 год. 19 хв. 12 квітня 2018 року, що підтверджується відмітками в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних. За основною залізничною накладною частина вантажу прибула 15 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 12 год. 52 хв. до 13 год. 17 хв. 15 квітня 2018 року, що підтверджується відмітками в графі 49 накладної. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 13 год. 27 хв. 15 квітня 2018 року, що підтверджується відмітками в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних.

За залізничною накладною №37337987 від 05 квітня 2018 року відправлений зі станції Хоростків вантаж повинен був прибути до станції призначення Ксенієво (відстань 678 км) 10 квітня 2018 року, а прибув 18 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 13 год. 25 хв. До 14 год. 11 хв. 18 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 18 квітня 2018 року в 14 год. 32 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничною накладною №37408671 від 10 квітня 2018 року відправлений зі станції Козова вантаж повинен був прибути до станції призначення Ксенієво (відстань 664 км) 10 квітня 2018 року, а прибув 18 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 03 год. 45 хв. до 04 год. 00 хв. 18 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 18 квітня 2018 року в 09 год. 39 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничними накладними №№40771594, 40771610, 40771651, 40771636 від 14 квітня 2018 року відправлений зі станції Одеса-Застава вантаж повинен був прибути до станції призначення Балта (відстань 200 км) 16 квітня 2018 року, а прибув 20 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 09 год. 00 хв. до 10 год. 18 хв. 20 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 20 квітня 2018 року в 11 год. 31 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничними накладними №№40653511, 40653529, 40653545, 40653586 від 11 квітня 2018 року відправлений зі станції Чорноморська (для ТІС) вантаж повинен був прибути до станції призначення Сорока (відстань 574 км) 15 квітня 2018 року, а прибув 21 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 48 хв. 21 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 21 квітня 2018 року в 20 год. 00 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничними накладними №№ 40646606, 40646630, 40646713, 40646739, 40648792 від 11 квітня 2018 року відправлений зі станції Чорноморська (для ТІС) вантаж повинен був прибути до станції призначення Сорока (відстань 574 км) 15 квітня 2018 року, а прибув 21 квітня 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 43 хв. 21 квітня 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 21 квітня 2018 року в період часу з 20 год. 00 хв. до 20 год. 01 хв., що підтверджується відміткою в графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідачем порушено терміни доставки вантажів за вказаними накладними, визначені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв'язку із чим просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 37 455,02 грн. штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензіями щодо сплати штрафу за прострочення доставки вантажу, проте, станом на момент подачі позову останні були залишені без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору №10031/ПЗ-2018 від 14.02.2018р., суд дійшов висновку, що за своєю цивільно-правовою природою він є договором перевезення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Таким чином, відповідачем взято на себе зобов'язання з перевезення вантажу на підставі складених залізничних накладних, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000. № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000. № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України), у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст.. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до Інформаційного листа ВГСУ України №01-06/420/2012 від 04.04.12., нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Відповідно до розрахунку позивача, загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вагонів складає 37 455,02 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку суми штрафу, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, відповідає приписам Статуту залізниць України та Правилам обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідач належними та допустимими доказами факт відсутності своєї вини у несвоєчасному доставлені вантажів позивача не довів.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки факт порушення правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, а відповідачем належними засобами доказування не спростований, суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 37 455,02 грн.

Водночас, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій на 50%, оскільки зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Проте, відсутність будь-яких належних доказів в обґрунтування поданого відповідачем клопотання, виключає можливість його задоволення.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" (03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 48-б, кв.2, ідентифікаційний код 37147952) штраф у сумі 37 455 грн. 02 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.12.2018р.

Суддя А.І. Привалов