ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа №907/475/17

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача) Матущака О.І.,

суддів: Мирутенка О.Л.,

Якімець Г.Г.,

без виклику сторін.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "Продукти Карпат" б/н від 01.10.2018

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.09.2018 (головуючий суддя Ушак І.Г., судді Пригара Л.І., Ремецькі О.Ф.) про повернення позовної заяви Фермерського господарства "Продукти Карпат"

у справі за позовом: Тячівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області,

2. Тячівської міської ради

до відповідача Колективносільськогосподарського підприємства "Руськополівське"

за участю третьої особи,

яка заявляє самостійні вимоги

на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Комерційний інвестиційний банк" м.Ужгород

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору

на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю"Агро-Солотвино" с.Ляхівці, Закарпатська область

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача Фермерське господарства "Продукти Карпат" с.Руське Поле, Закарпатська область

про припинення права постійного користування земельною ділянкою;

визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею; зобов'язання вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

31.05.2015 заступник керівника Тячівської районної місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру та Тячівської міської ради до Колективного сільськогосподарського підприємства «Руськополівське» та ОСОБА_4 про припинення права постійного користування земельною ділянкою, яка перебувала в користуванні радгоспу-заводу Руськополівський на підставі державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 26.06.1997, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №46 площею 1487,9 га, визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею, серії НОМЕР_1 від 26.06.1997 та зобов'язання вчинити дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які знаходяться під будівлями КСП «Руськополівське» в с. Руське Поле.

18.09.2018 до Господарського суду Закарпатської області від Фермерського господарства «Продукти Карпат» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору) надійшла позовна заява про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 416,612 га, що є частиною земельної ділянки площею 1487,9 га належної на праві постійного користування КСП «Руськополівське» згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 24.06.1997.

Ухвалою Господарського суд Закарпатської області від 20.09.2018 позовну заяву Фермерського господарства «Продукти Карпат» повернено останньому без розгляду.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що всупереч ст. 180 ГПК України остання подана після спливу строків подання відзиву на позов у даній справі і позови - первісний у даній справі та позов фермерського господарства, з огляду на їх предмет, не є взаємопов'язаними.

В апеляційній скарзі ФГ «Продукти Карпат» просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.09.2018 та прийняти нове рішення, яким направити справу №907/475/17 на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував взаємопов'язаність між первісним позовом та позовом ФГ «Продукти Карпат», як третьої особи, а також не дотримав вимог ст. 180 ГПК України.

Інші учасники справи не скористалися правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі згідно з ч. 1 ст. 263 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, на ухвалу суду про повернення позовної заяви заявнику, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення ухвали Господарського суду Закарпатської області від 20.09.2018 у справі №907/475/17 без змін, а апеляційної скарги ФГ «Продукти Карпат» без задоволення, з наступних підстав.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви третьої особи, яка на момент її подання не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачем і відповідачем - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Позивач у позовній заяві викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина перша статті 162 ГПК України).

Статтею 46 ГПК України передбачено, що, крім прав та обов'язків, визначених статтею 42 цього Кодексу, позивач вправі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити підстави або предмет позову у визначеному порядку та строки.

За змістом частини другої статті 46 та частини першої статті 180 ГПК України відповідач, крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов'язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об'єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Правовий статус третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, визначається статтею 50 ГПК України. За змістом цієї статті, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, процесуальними правами щодо визначення підстав та предмета позову чи їх зміни не наділені.

За приписами статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або кількох сторін.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Позовні вимоги третьої особи, яка вже залучена до справи як учасник процесу та подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами пред'явлена в порядку статті 180 ГПК України.

Частиною першою статті 180 ГПК України встановлено, що відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Натомість, апеляційним господарським судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.05.2018 третій особі запропоновано надати пояснення щодо спірних відносин. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.08.2018 третім особами з самостійними вимогами повторно запропоновано надати відзив.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про подання спірної позовної зави третьої особи після спливу строків подання відзиву на позов у даній справі, а отже, і про її повернення.

Доводи апеляційної скарги про неврахування місцевим господарським судом пов'язаності первісного позову та позову третьої особи не спростовують правильності висновків місцевого господарського суду, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.

За таких умов, суд першої інстанції, правильно з'ясував характер спірних правовідносин, які склались між сторонами та дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви, що не спростовано доводами апеляційної скарги, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оспорювана ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (ФГ "Продукти карпат").

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.09.2018 у справі №907/475/17 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Продукти Карпат» залишити без задоволення.

Судовий збір в розмірі 1762,00 грн. залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.12.2018

Головуючий-суддя О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

Г.Г. Якімець