ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" грудня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2157/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Портокран" (40012, м. Суми, вул. Харківська, буд. 122);

про стягнення 5 865,04 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Коновалова Н.О. - довіреність № 103-13/19 від 10.07.2018р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018р. Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Портокран", в якій просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 5 865,04 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за його позовними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2018р. позовну заяву Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" за вх.№2337/18 від 05.10.2018р. залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду до 02.11.2018р. доказів направлення відповідачу позовної заяви з додатками на належну адресу та зазначення належної адреси відповідача.

02.11.2018р. до канцелярії суду від позивача за вх.№2-5437/18/18 надійшла заява з додатками, згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, зазначені недоліки усунув.

Ухвалою суду від 06.11.2018р. відкрито провадження у справі №916/2157/18, справу прийнято за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на "03" грудня 2018р. о 15год.00хв.

03.12.2018р. у судове засідання з`явився представник позивача, який заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання 03.12.2018р. не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не сповістив, при цьому про місце та час судового засідання останній був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі як на актуальну адресу, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.92-96), так і на попередню адресу.

Згідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи повернення ухвали суду від 06.11.2018р. із відмітками поштової установи "організація за вказаною адресою не знаходиться" (а.с.98-101), а також "за закінченням терміну зберігання" (а.с.103-106), суд доходить висновку, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином.

З огляду на вищевказане, а також враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Як встановлено судом, 28.11.2016р. між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Юний" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Портокран" (виконавець) укладено Договір про закупівлю послуг № Т/ВМ (а.с.13-20).

Згідно з п. 1.1. Договору виконавець зобов'язується у 2016-2017 роках надати замовнику послуги з ремонту вузлів та агрегатів перевантажувальної техніки, а замовник зобов'язується оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість послуг за договором складає

665 998,80 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 110 999,80 грн, яка включає в себе всі обґрунтовані витрати виконавця, пов'язані з наданням послуг за Договором, та визначається на підставі Додатку № 1 до Договору (Перелік та вартість послуг), який складається з калькуляції та є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, зокрема, що оплата вартості окремих послуг здійснюється прямим банківським переводом коштів на рахунок виконавця наступним чином: замовник здійснює попередню оплату в розмірі 50 % від вартості кожної окремої послуги протягом банківських 20 днів з дати отримання виставленого виконавцем рахунку; замовник здійснює остаточний розрахунок за кожну надану Виконавцем окрему послугу протягом 20 банківських днів з дня підписання сторонами відповідного Акту здавання-приймання послуг, згідно з виставленим виконавцем рахунком, з урахуванням суми сплаченої попередньої оплати. До рахунку додається Акт здавання-приймання наданих послуг.

Крім того, сторони досягли згоди у тому, що протягом всього періоду затримки здійснення оплати, відповідно до п. 3.2. Договору до замовника не можуть застосовуватись штрафні санкції за порушення строків наданих послуг.

Згідно з п. 4.3. Договору послуги надаються виконавцем на підставі письмової заявки замовника.

Відповідно до пункту 4.2 Договору строк надання кожної окремої послуги - не більш 25 (двадцяти п'яти) робочих днів з дати початку надання послуг. Датою початку надання послуг вважається дата підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт. Датою закінчення надання кожної окремої послуги вважається дата прийняття замовником окремого вузла (або агрегату) після його ремонту за відповідним актом приймання-передачі обладнання з ремонту.

Здавання окремих послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється Актом здавання-приймання послуг, який готується виконавцем та підписується повноважними представниками сторін, за участю відповідального представника структурного підрозділу замовника, протягом 10 (десяти) робочих днів після фактичного надання цієї послуги (п. 4.7).

Пунктами 6.3.1. та 6.3.11. Договору передбачено, що виконавець зобов'язаний забезпечити надання послуг у строк, встановлений цим договором та завчасно, не менше ніж за добу, попередити замовника про неможливість приступити до надання послуг із незалежних від виконавця обставин.

Розділом 7 Договору визначено відповідальність сторін, а саме: за порушення виконавцем строку виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,5 відсотка вартості послуг, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі п'ятнадцяти відсотків вказаної вартості (п.7.1); за прострочення оплати вартості послуг виконавець може стягнути з замовника пеню у розмірі 0,5 облікової ставки Національного банку України, діючої на день платежу від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше ніж за 1 місяць з моменту прострочення (п. 7.4.).

Сплата пені та штрафу не звільняє сторону, яка порушила зобов'язання, що виникає з договору, від виконання зобов'язання належним чином (п.7.8).

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2017р. позивачем на адресу відповідача було направлено лист-заявку №6520/01/114/17 від 28.11.2017р. щодо необхідності проведення ремонтно-відновлювальних робіт паливних форсунок кат. № 267-9711 гідравлічного перевантажувача SENNEBOGEN 850M-6 шт. (п.6 Додатку № 1 до Додаткової угоди № 1 Договору) з проханням також про направлення спеціалістів відповідача для передачі форсунок до ремонту.

Так, на підставі вищевказаної заявки, відповідачем було виставлено рахунок фактуру № СФ-000143 від 28.11.2017р. на передоплату послуг з ремонту в сумі 20 224, 26 грн. (а.с.28), який позивачем було сплачено згідно платіжного доручення №2062 від 06.12.2017р. (а.с.29).

18.12.2017р. згідно акту прийому-передачі №01/18/12/17 позивач - Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" передало, а відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Портокран" прийняло для ремонту відповідні вузли і агрегати за заявкою позивача №6520/01/114/17 від 28.11.2017р. (а.с.26).

23.02.2018р. між сторонами було складено акт №3 здавання-приймання послуг щодо ремонту паливних форсунок кат.№ 267-9711 гідравлічного перевантажувача SENNEBOGEN 850 M у кількості 6 шт (а.с.27).

23.02.2018р. відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-000143 щодо остаточного розрахунку за надані позивачу послуги з ремонту на суму 20 224, 26 грн., а позивач, свою чергу, зазначений рахунок сплатив, відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення №1435 від 02.03.2018р. (а.с.31).

Так, наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що позивач свої зобов'язання, з урахуванням умов договору №Т/ВМ від 28.11.2016р., щодо повної та своєчасної оплати наданих відповідачем послуг виконав належним чином та у встановлені строки.

Разом з тим, з наведеного вище вбачається, що відповідачем в порушення умов укладеного між сторонами договору, послуги з ремонту форсунок виконані з простроченням строку виконання (більше 25 днів), враховуючи, що датою початку надання ТОВ "Портокран" послуг є дата підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт від 18.12.2017р., а датою закінчення - 23.02.2018р., якою датований акт приймання-передачі обладнання з ремонту.

Згідно з положеннями ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Водночас вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Положеннями ч. 1, 2 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача на підставі п. 7.2 Договору пені у розмірі 5 865, 04 грн. за прострочення виконання зобов'язання за 29 днів, виходячи із розміру загальної вартості послуг, з якого допущено прострочення виконання.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про правомірність заявлених вимог Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Портокран" про стягнення пені за порушення відповідачем строків виконання зобов'язання згідно Договору №Т/ВМ-154 від 28.11.2016р.

Водночас, перевіривши наведений ДП "Морський торговельний порт "Южний" у позовній заяві розрахунок, суд встановив його часткову неправильність, а саме щодо кількості прострочених днів, оскільки позивачем не було враховано норми ст. 253 ЦК України, якою визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

З урахуванням викладеного, розмір пені, що підлягає стягненню становить 5 662, 79 грн. (40 448, 52 грн.*28*0,5% = 5 662, 79 грн. де 40 448, 52 грн. - вартість робіт з яких допущено прострочення, 28 - кількість днів прострочення, 0,5% - розмір пені).

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Портокран" (40012, м. Суми, вул. Харківська, буд. 122, ) на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13, ) пеню за порушення строків виконання зобов'язання за Договором про закупівлю послуг №Т/ВМ-154 від 28.11.2016р. у сумі 5 662 /п'ять тисяч шістсот шістдесят дві/ грн. 79 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 701 /одна тисяча сімсот одну/ грн. 24 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10 грудня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська