ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа№ 910/23396/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Остренко Б. І.;

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: не з'явились;

від відповідача 3: Вабіщевич Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD)

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018р. (повний текст складено 10.08.2018р.)

у справі №910/23396/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ"

до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСТОН АГРО"

відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця"

відповідача-3 - Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD)

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.05.2016р. та договору оренди від 02.11.2016р.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" (замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСТОН АГРО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу №944 від 20.05.2016р., №945 від 20.05.2016р. та договору оренди від 02.11.2016р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що приміщення, які є предметом оспорюваних договорів, обтяжені відповідно до договору іпотеки №12/Zкіп-06від 30.03.2006 р. Позивач вважає, що відповідач-2, з метою неправомірного відчуження майна, свідомо 12.05.2016 здійснив повторну реєстрацію майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом надання приміщенням нових реєстраційних номерів, а саме: 63 на приміщення площею 2 862,4 кв.м. та 63 на приміщення площею 2 440, кв. м., за адресою: Харківське шосе, 144-Б, м. Київ. За твердженням позивача, приміщення, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав за власником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», за реєстраційним номером 0 площею 2 862,4 кв.м. за адресою: Харківське шосе, 144 Б, та стосовно якого в Державному реєстрі міститься інформація про обтяження майна, є тим самим приміщенням, що і приміщення, зареєстровані за реєстраційним номером 63 і 63. Про вказане, на думку позивача, свідчить та обставина, що для вчинення всіх реєстраційних дій використана одна підстава - рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2011.

Обґрунтовуючи порушення своїх прав позивач зазначає, що 19.03.2013 р. він, як іпотекодержатель, задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на приміщення площею 2 440, кв. м., за адресою: Харківське шосе, 144-Б, м. Київ, шляхом укладення відповідного договору з відповідачем-2. Незважаючи на те, що цей договір визнано судом недійсним, іпотека є чинною, а тому оспорювані договори порушують його право як іпотрекодержателя на задоволення своїх вимог.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.07.2018р. у справі №910/23396/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСТОН АГРО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20.05.2016р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та Компанією "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) про відчуження на користь компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М., реєстровий №945.

Визнано недійсним договір оренди приміщень від 02.11.2016р., укладений між Компанією "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІСТОН АГРО" в частині оренди нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ. Харківське шосе, будинок 144Б.

В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" 2 756,00 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що предметом договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеним 20.05.2016 р. між Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD) і ТОВ «ТД «Дарниця», та предметом договору оренди нежитлового приміщення, укладеним 02.11.2016, між Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) і Товариством з обмеженою відповідальністю «РІСТОН АГРО», є приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, яке станом на час укладення цих договорів було в іпотеці і іпотекодержателем якого є ТОВ «БУД-ВВВ».

Водночас, приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, не є предметом іпотеки за Іпотечним договором. Отже, відчуження цього майна не порушує прав позивача як іпотекодержателя.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Компанія "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки відсутності у позивача належних, допустимих та достовірних доказів в підтвердження статусу власника та/або іпотекодержателя на момент звернення до суду з позовом. Також апелянт зазначив, що оскаржуване рішення жодним чином не випливає на правовий статус ТОВ «Юбі Форм» та висновки суду щодо дійсності прав ТОВ «Буд-ВВВ» на іпотеку не підтверджуються наявними в справі доказами та не відповідають вимогам Закону України «Про іпотеку».

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" також не погодилось з вказаним рішенням та звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційної скаргою, згідно якої просило скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги, а в іншій частині судове рішення - залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нежитлове приміщення (реєстраційний № 63) відсутнє за адресою місцезнаходження та як наслідок не існує та не могло бути предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу. Апелянт зазначив, що зобов'язання ТОВ «ТД «Дарниця» за кредитним договором не були виконані за рахунок набуття права власності ТОВ «Буд-ВВВ» на предмет іпотеки - нежитлове приміщення, та як наслідок не настали правові підстави для припинення іпотечного договору, передбачені ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Також апелянт вказав на вчинення неправомірних дій компанією «Канела Інвестмент Лімітед» за результатом набуття Товариством права власності на нежитлове приміщення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті, заявлені клопотання та результати їх розгляду

Згідно протоколів Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018р. апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Жук Г.А., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD), розгляд справи призначено на 27.09.2018р.

У судовому засіданні, що відбулось 27.09.2018р., до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про відвід суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Жук Г.А., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 визнано необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" про відвід суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Жук Г.А., Ткаченко Б.О. від участі у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі №910/23396/16 та зупинено провадження у справі. Передано справу для вирішення питання про відвід суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Жук Г.А., Ткаченко Б.О. у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судової справи від 03.10.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" про відвід складу суду у справі № 910/23396/16 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву ТОВ "ЮБІ ФОРМ" про відвід суддів Кропивної Л.В., Жук Г.А., Ткаченка Б.О. передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2018 у задоволенні заяви ТОВ "ЮБІ ФОРМ" про відвід суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Жук Г.А., Ткаченко Б.О. від участі у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі №910/23396/16 відмовлено.

Протоколом Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 справу № 910/23396/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А. та призначено справу до розгляду на 21.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 р. розгляд справи № 910/23396/16 було відкладено на 26.11.2018 р.

У судовому засіданні 26.11.2018 р. представниками сторін заяв та клопотань, пов'язаних з розглядом апеляційних скарг, зокрема клопотань про зупинення провадження у справі, заявлено не було.

У судовому засіданні 26.11.2018 р. було оголошено перерву до 28.11.2018 р.

28.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про визнання поважними причини неподання копії Кредитного договору № 13/КВ-06 від 30.03.2006 р., встановлення додаткового строку для подання копії вказаного договору та відкладення розгляду справи.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що оскільки на позивача покладено обов'язок щодо долучення до матеріалів справи копії кредитного договору № 13/КВ-06 від 30.03.2006 р., у зв'язку з стислістю строків та збігом обставин (відрядженням керівника) представник ТОВ «Юбі Форм» не може виконати даного обов'язку, а тому, на думку позивача, є усі законні підстави для відкладення судового засідання.

28.11.2018 р. колегія суддів у судовому засіданні ухвалила клопотання про відкладення розгляду справи залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Крім того, статтею 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Статтями 270, 202 та 216 ГПК України не передбачено такої підстави для відкладення розгляду справи, як неподання стороною доказів у встановлені судом строки.

До того ж, сторонами не заперечується наявність даного кредитного договору.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що наведені позивачем обставини в обґрунтування причин відкладення розгляду справи визнаються судом неповажними, у зв'язку з чим клопотання позивача про відкладення розгляду задоволенню не підлягає.

28.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від ТОВ «Юбі Форм» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/23396/16 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи № 826/2411/17, провадження 11-610апп18, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білицької Валентини Миколаївни, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», Компанія «Канела Інвестмент Лімітед», про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень.

Також, 28.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від ТОВ «Юбі Форм» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/23396/16 до набрання законної сили рішенням по справі № 910/7819/18 щодо розгляду заяви ТОВ «ТД «Дарниця» до ТОВ «Буд-ВВВ», ТОВ «Юбі Форм» та державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Бондарчука Ю.О. про визнання недійсними правочинів та про визнання незаконними і скасування рішень державних реєстраторів в межах справи № 910/7819/18 за заявою ТОВ «ТД «Дарниця» до ТОВ «Буд-ВВВ» про банкрутство.

Окрім цього, 28.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від ТОВ «Юбі Форм» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/23396/16 до набрання рішенням законної сили по справі № 910/12684/18 за позовом ТОВ «Юбі Форм» до Міністерства юстиції України, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про визнання протиправними дій нотаріусів та скасування їх рішень.

28.11.2018 р. колегія суддів у судовому засіданні ухвалила клопотання про зупинення провадження у справі № 910/23396/16 залишити без розгляду з наступних підстав.

Так, з поданих клопотань вбачається, що провадження у справі № 910/7819/18 з розгляду заяви ТОВ «ТД «Дарниця» до ТОВ «Буд-ВВВ», ТОВ «Юбі Форм» та державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Бондарчука Ю.О. про визнання недійсними правочинів було відкрито 08.10.2018 р. та провадження у справі № 910/12684/18 за позовом ТОВ «Юбі Форм» до Міністерства юстиції України, Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни про визнання протиправними дій нотаріусів та скасування їх рішень було відкрито 12.10.2018 р., тобто вже після прийняття рішення судом першої інстанції у даній справі.

Крім того, як вбачається з ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 р., сторонам було встановлено 15-денний строк з дня вручення даної ухвали на подання документів до суду апеляційної інстанції.

Вказана ухвала була отримана представником ТОВ «Юбі Форм» 31.10.2018 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Статтею 207 ГПК України передбачено, що головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Як вже було зазначено вище, у судовому засіданні 26.11.2018 р. колегією суддів було з'ясовано наявність заяв та клопотань у учасників судового процесу та розпочато розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018р. у справі №910/23396/16, заслухано пояснення представників сторін.

Також, у судовому засіданні 26.11.2018 р. колегія суддів, порадившись на місці, вирішила оголосити перерву до 28.11.2018 р.

28.11.2018 р. представником позивача було подано три клопотання про зупинення провадження у справі № 910/23396/16, які описані вище.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки вказані вище клопотання були подані позивачем 28.11.2018 р., тобто з порушенням встановленого ухвалою суду строку у 15 днів та після почату розгляду апеляційних скарг по суті і заслуховування позицій сторін, позивачем поважності причин неподання вказаних клопотань у визначений ухвалою строк не наведено, колегія суддів дійшла висновку, що подані позивачем 28.11.2018 р. клопотання про зупинення провадження у справі № 910/23396/16 підлягають залишенню без розгляду.

Крім того, відповідно до ч. 5 п. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому, пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у справі з власної ініціативи, оскільки зібрані докази у даній справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду даної справи.

Також, відповідно до ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Колегія суддів відзначає, що Великою Палатою Верховного Суду переглядається справа № 826/2411/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білицької Валентини Миколаївни, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», Компанія «Канела Інвестмент Лімітед», про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, тоді як предметом даної справи є визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 20.05.2016р. та договору оренди від 02.11.2016р.

Таким чином, правовідносини у справі № 826/2411/17 не є подібними до правовідносин у справі № 910/23396/16, а тому і підстав для зупинення провадження у справі відповідно до ст. 228 ГПК України колегія суддів не вбачає.

Після залишення без розгляду вказаних вище клопотань про зупинення провадження у справі, представником позивача 28.11.2018 р. було подано заяву про відвід колегії суддів - Дідиченко М.А. (головуюча суддя), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. з підстав, зокрема, залишення без розгляду клопотань позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 визнано необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" про відвід колегії суддів - Дідиченко М.А. (головуюча суддя), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. від участі у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018р. у справі № 910/23396/16; справу передано для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

Також, у судовому засіданні 28.11.2018 р. було оголошено перерву до 03.12.2018 р.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2018 для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" про відвід колегії суддів - Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді Доманська М.Л., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2018 р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" про відвід колегії суддів Дідиченко М.А. - головуюча суддя, судді Пономаренко Є.Ю, Руденко М.А. від участі у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі №910/23396/16 відмовлено.

03.12.2018 р. представником позивача було подано заяву про відвід складу суду.

Вказана заява обґрунтована тим, що 30.11.2018 р. ТОВ «Юбі Форм» було подано до Вищої ради правосуддя скаргу щодо дисциплінарного проступку суддів у зв'язку з порушенням правил відводу (самовідводу) та істотного порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків.

За твердженням заявника, оскільки до суддів Дідиченко М.А., Пономаренка Є.Ю. та Руденко М.А. за результатом розгляду скарги може бути застосований один із видів дисциплінарного стягнення, є усі законні підстави стверджувати, що судді не зможуть забезпечити неупереджене, об'єктивне та безстороннє ставлення до сторін та їх представників.

В силу приписів частини 1 статті 43 ГПК України, учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, варто зауважити, що у відповідності до частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів до дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Із заяви про відвід усьому складу суду вбачається, що згідно скарги ТОВ «Юбі Форм» заявило про вчинення суддями Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. при розгляді справи № 910/23396/16 дисциплінарного проступку у зв'язку з порушенням правил щодо відводу (самовідводу), істотного порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків.

Так, скарга щодо дисциплінарного проступку суддів мотивована тим, що колегією суддів у складі Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. розглядалась справа № 910/10261/16 за позовом ТОВ «ТД «Дарниця» до ТОВ «Буд-ВВВ» (правонаступником якого є ТОВ «Юбі Форм»), третя особа - ТОВ «Фоззі Фуд» про стягнення 1 975 531,48 грн. упущеної вигоди, а тому на думку заявника правовідносини/докази, які пов'язані у межах розгляду судових справ № 910/10261/16 та № 910/23396/16 стосуються оскаржуваних договорів № 944 та № 945 (об'єктів нерухомого майна), зокрема підстав та моменту набуття і відчуження ТОВ «ТД «Дарниця» права власності.

А тому, на думку заявника, колегія суддів у складі Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. була зобов'язана в порядку ст. ст.. 35, 36 ГПК України заявити самовідвід, однак вказана колегія суддів проігнорувала зазначений обов'язок, чим показали прояв заінтересованості до результату розгляду справи № 910/23396/16.

Крім того, неупередженість та відсутність обєктивності наведених суддів на думку заявника полягає і в тому, що колегією суддів було відмовлено ТОВ "ЮБІ ФОРМ" у задоволені заявлених у судовому засіданні клопотань щодо зупинення провадження у справі.

Однак, з зазначених вище підстав представником позивача вже було заявлено про відвід колегії суддів, який ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 р. було визнано необґрунтованим та передано справу для вирішення питання про відвід колегії суддів у порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2018 р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" про відвід колегії суддів Дідиченко М.А. - головуюча суддя, судді Пономаренко Є.Ю, Руденко М.А. від участі у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі №910/23396/16 відмовлено.

Відмовляючи у задоволені поданого представником ТОВ «Юбі Форм» відводу, колегія суддів у складі головуючий суддя Верховець А.А., судді Доманська М.Л., Отрюх Б.В. дійшла до висновку, що підставою для відводу є те, що заявник не згодний з процесуальним рішенням суддів прийнятим у справі №910/10261/16. Проте, слід звернути увагу, що згідно ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи в заяві про відвід складу суду (скарга щодо дисциплінарного проступку у зв'язку з порушенням правил щодо відводу (самовідводу) та порушенням норм процесуального права при розгляді справи № 910/23396/16) фактично зводиться до доводів про відвід складу суду, який був заявлений ТОВ «Юбі Форм» 28.11.2018 р. та розглянутий колегією суддів у складі головуючий суддя Верховець А.А., судді Доманська М.Л., Отрюх Б.В.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов'язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п. 63 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судової влади та незмінюваності суддів свобода від необґрунтованого зовнішнього втручання є загальновизнаним принципом (Основні принципи ООН, п. 2; Рекомендація N R (94) 12, Принцип I (2)(d)), у якому йдеться: "У законі повинні бути передбачені санкції щодо тих осіб, які прагнуть вплинути на суддів у будь-якій формі". Як загальний принцип свобода від необґрунтованого впливу й необхідність у крайніх випадках покарань за спробу такого впливу є невідворотними.

Принциповим моментом є те, що суддя при здійсненні своїх обов'язків не є чиїмсь службовцем; при цьому судді виконують державну функцію. Отже, суддя служить тільки закону й несе відповідальність тільки перед законом. Аксіомою є й те, що при винесенні рішення у справі суддя не повинен діяти за наказом або за вказівкою третьої сторони як у рамках, так і поза судовою владою. (п. 64 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судової влади та незмінюваності суддів)

Параграф 2 Основних принципів незалежності судової влади передбачає, що судова влада повинна вирішувати справи неупереджено, на основі фактичних даних та відповідно до закону, не підпадати під будь-які обмеження, зовнішні впливи, стимули, тиск, погрози чи втручання, прямі чи опосередковані, з боку будь-якої зі сторін чи з іншої причини. У цьому ж документі, в § 6, зазначено, що принцип незалежності судової влади вимагає від неї справедливого розгляду судових справ та поваги до прав сторін.

КРЄС підкреслила у своєму висновку N 1(2001), що судова незалежність не є прерогативою чи привілеєм суддів, але є передумовою верховенства закону та гарантією для тих, хто шукає та очікує на правосуддя. (п. 5 висновку N (2013)16 Консультативної ради європейських суддів про відносини між суддями та адвокатами).

Таким чином, колегія суддів розцінює подану заяву про відвід всього складу суду як зловживанням з боку позивача своїми процесуальними правами та намаганням останнього маніпулювати судом.

Якість та ефективність судочинства залежить у першу чергу від належного процесуального законодавства та норм із принципових аспектів процесу в цивільних, кримінальних та адміністративних справах. Держави мають прийняти такі положення у відповідності до статті 6 Конвенції. Процес розроблення проектів таких положень із цього приводу має включати в себе обговорення цих проектів із суддями та адвокатами, не в інтересах кожної з професій, проте з метою забезпечити справедливе судочинство. Також важливим є обговорення законопроектів із користувачами судових послуг. Необхідно, щоб процесуальні норми регулярно підлягали оцінці та оновленню за потребою, а судді, адвокати та користувачі судових послуг залучалися до цього процесу.

КРЄС уважає, що таке законодавство має забезпечити суддів ефективними процесуальними інструментами для дотримання принципів справедливого судочинства та попередження невиправданих затримок і використання незаконної тактики затягування розгляду справи. Таке законодавство має бути усталеним і передбачати чіткі та справедливі строки, проте дозволяти певну гнучкість. (п.п. 11, 12 висновку N (2013)16 Консультативної ради європейських суддів про відносини між суддями та адвокатами).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 43 цього Кодексу, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що представник позивача, заявляючи заяву про відвід колегії суддів з викладених вище підстав, вдається до зловживань процесуальними правами, наданими йому, як стороні судового процесу.

Згідно частини 3 статті 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Таким чином, оскільки заява представника позивача про відвід колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя), Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю. від розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" та Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018р. у справі №910/23396/16, є завідомо безпідставною, а тому колегія суддів розцінює дії позивача щодо заявлення такої заяви, як зловживання стороною своїми процесуальними правами у відповідності до п.1 частини 2 статті 43 ГПК України, у зв'язку з чим така заява підлягає залишенню без розгляду, а апеляційні скарги підлягають подальшому розгляду в порядку, встановленому ГПК України.

Позиції учасників справи

Через відділ документального забезпечення суду від Компанії «Канела Інвестмент ЛТД» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ТОВ «Юбі Форм» залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Компанії «Канела Інвестмент ЛТД» задовольнити та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 р.

Відповідач 3, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ТОВ «Юбі Форм», вказав, що права та інтереси ТОВ «Юбі Форм» як власника та ТОВ «Буд-ВВВ» як іпотекодержателя об'єкта нерухомого майна № 0 залишаються непорушними незалежно від результатів вирішення судового спору у справі № 910/23396/16.

Через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу Компанії «Канела Інвестмент ЛТД» залишити без задоволення.

Позивач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги Компанії «Канела Інвестмент ЛТД», вказав, що вимоги Компанії «Канела Інвестмент ЛТД» не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, не підкріплені належними нормами чинного законодавства та жодним чином не можуть слугувати підставою для скасування рішення від 30.07.2018 р. в частині визнання недійсними договору № 945 та договору оренди від 02.11.2016 р.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання 03.12.2018 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 03.12.2018 р. представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити. Проти вимог апеляційної скарги відповідача 3 заперечував.

У судовому засіданні 03.12.2018 р. представник відповідача 3 підтримав вимог своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити. Проти вимог апеляційної скарги позивача заперечував.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, 30.03.2006 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» (далі - TOB «ТД «Дарниця») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») уклали кредитний договір на відкриття невідновлювальної кредитної лінії №12/КВ-06 (далі - Кредитний договір).

З метою забезпечення зобов'язань за Кредитним договором, в т.ч. але не виключно, 30.03.2006 р. ТОВ «ТД «Дарниця» (іпотекодавець) та ТОВ «Укрпромбанк» (іпотекодержатель) уклали іпотечний договір №12/Zкіп-06, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В.І., за реєстровим №1119 (далі - Іпотечний договір).

Предметом Іпотечного договору є нерухоме майно, яке стане власністю Іпотекодавця в майбутньому, а саме нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, №4а, з приміщення № 5 по № 23, приміщення № 23а, з приміщення № 24 по № 56 (групи приміщень № 1) з приміщення № 1 по приміщення № 11, № 13 (групи приміщень № 2), приміщення №№ І, IV, V в літері «А», загальною площею 1899,80 р. кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.

При цьому, зі змісту п. 1.2. Іпотечного договору вбачається, що право іпотекодавця на набуття предмета іпотеки у власність у майбутньому підтверджено договором купівлі-продажу нежилого приміщення, нотаріально посвідченого 11.01.2006 р. державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., зареєстровано в реєстрі за № 2-94, та зареєстровано Фондом приватизації комунального майна Дарницького району міста Києва 11.01.2006 р.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2011 р. встановлено, що ТОВ «ТД «Дарниця» є власником нежилих приміщень площею 1 899,8 кв.м., які знаходяться по вул. Харківське шосе, 144-Б у м. Києві, стосовно яких були виконані ремонтно-будівельні роботи. У зв'язку з цим суд визнав за ТОВ «ТД «Дарниця» право власності на нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ «А»), як окремий об'єкт нерухомого майна.

На підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2011 р., відповідно до Реєстру права власності на майно, проведена державна реєстрація за TOB «ТД «Дарниця» права власності на нежитлові приміщення (в літ. А) площею 2 862,4 кв.м., за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б. Реєстраційний номер об'єкта - 0.

Також, згідно з відомостями з Державного реєстру іпотек, за реєстраційним номером об'єкта - 0, зареєстрована іпотека на нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, №4а, з приміщення № 5 по № 23, приміщення № 23а, з приміщення № 24 по № 56 (групи приміщень № 1) з приміщення № 1 по приміщення № 11, № 13 (групи приміщень № 2), приміщення №№ І, IV, V в літері «А», загальною площею 1899,80 р. кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б.

За цим же реєстраційним номером об'єкта 0) у Єдиному державному реєстрі заборони зареєстрована заборона на нерухоме майно у зв'язку з договором іпотеки, 1119 від 30.03.2006 на нежитлові приміщення в літері «А» загальною площею 1 899,80 кв.м., за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б.

12.03.2011 р., на підставі договору про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк», права та обов'язки за Кредитним договором та Іпотечним договором (в т.ч. але не виключно) перейшли до Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» (далі - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»).

18.03.2013 р. між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надбання» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Ханіною A.B., за реєстровим №2273, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги належного виконання зобов'язань ТОВ «ТД «Дарниця» за кредитним договором № 12/КВ06 від 30.03.2006 р. та Іпотечним договором № 12/Zкіп-06 від 30.03.2006 р. (в т.ч. але не виключно).

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, Компанія "Феліндако ЛТД" була єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", і володіла часткою розміром 100% статутного капіталу Товариства, що у грошовому еквіваленті складало 119 510,00 грн., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 06.04.2012, Статутом Товариства та рішенням загальних зборів учасників Товариства від 09.09.2011 р., що оформлено протоколом № 35/1 від 09.09.2011.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", оформленим протоколом № 38 від 29.01.2013, було затверджено вихід Компанії "Феліндако ЛТД" зі складу учасників Товариства та передачу частки Компанії "Феліндако ЛТД" загальним розміром 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" шляхом укладення договору купівлі-продажу.

29.01.2013 на виконання зазначеного вище рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", оформленого протоколом № 38 від 29.01.2013, між Компанією "Феліндако ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства, відповідно до умов якого право власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «ТД «Дарниця» було передано ТОВ "Юридична фірма "Тріумф".

У подальшому, рішеннями загальних зборів учасників ТОВ «ТД «Дарниця», частка в статутному фонді Товариства відчужувалася на користь інших осіб.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 р. у справі № 910/13186/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 р. та постановою Вищого господарського суду від 16.03.2016 р. позовні вимоги Компанії "Феліндако ЛТД" Thelintako LTD до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" було задоволено:

визнано недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», що оформлені Протоколом № 38 від 29.01.2013 року;

Визнано недійсним Договір купівлі - продажу від 29.01.2013 року, що укладений між Компанією «Феліндако ЛТД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф»;

Витребувано на користь Компанії «Феліндако ЛТД» частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» розміром 100 % Статутного капіталу Товариства, що у грошовому виразу складає 119 510, 00 грн;

Визнано недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», що оформлені протоколом №39 від 28.02.2013 року (про зміну складу учасників ТОВ «Торговий дім «Дарниця»);

Визнано недійсними рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», що оформлені протоколом № 43 від 01.04.2013 року (про зміну складу учасників ТОВ «Торговий дім «Дарниця»);

Визнано недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Дарниця», державну реєстрацію яких проведено 30.01.2013 року, запис № 9002260 (щодо визначення єдиним учасником ТОВ «ТД «Дарниця» Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф»);

Визнано недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Дарниця», державну реєстрацію яких проведено 06.03.2013 року, запис № 0002260 (щодо зміни учасників ТОВ «ТД «Дарниця» та призначення директора);

Визнано недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Дарниця», державну реєстрацію яких проведено 05.04.2013 року, запис № 2002260 (щодо зміни директора);

Визнано недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Дарниця», державну реєстрацію яких проведено 08.04.2013 року, запис № 3002260 (щодо зміни учасників ТОВ «ТД «Дарниця»);

Визнано недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Дарниця» державну реєстрацію яких проведено 27.08.2013 року, запис № 4002260 (щодо зміни директора Товариства).

Також, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2016 р. у справі № 910/11716/16 за позовом Компанії «Феліндако ЛТД» до ТОВ «ТД «Дарниця», яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 р., позовні вимоги було задоволено: визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дарниця», оформлені протоколами №46 від 06.06.2015 р., №47 від 03.02.2016 р., № 48 від 02.03.2016 та №49 від 28.03.2016, щодо зміни учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дарниця».

Таким чином, вказаними рішеннями було повернуто Компанії «Феліндако ЛТД» корпоративні права в статутному капіталі ТОВ «ТД «Дарниця», а тому з 28.11.2011 р. єдиним та одноособовим учасником ТОВ «ТД «Дарниця» була Компанія «Феліндако ЛТД».

До того ж, 18.03.2013 р. між ТОВ «ФК «Надбання» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУД-ВВВ» (новий кредитор) було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні), зареєстрований в реєстрі за № 2275 (далі - Договір).

Відповідно до умов цього Договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги належного виконання зобов'язань ТОВ «ТД «Дарниця» за Кредитним договором № 12/КВ06 від 30.03.2006 р.

Відповідно до п. 1.2. цього Договору разом з правом вимоги зобов'язань, що передається за цим договором, до нового кредитора у повному обсязі переходять усі права за договорами, що забезпечують виконання зобов'язань за основним договором, а саме, права Іпотекодержателя, що виникають з договору іпотеки № 12/Zкіп-06 від 30.03.2006 р.

18.03.2013 р. до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрації іпотеки внесено запис про іпотеку за № 211431, відповідно до якого іпотекодержателем об'єкта, реєстраційний номер - 0, нежитлове приміщення загальною площею 2 862,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б, значилось ТОВ «БУД-ВВВ».

19.03.2013 р. між ТОВ «БУД-ВВВ» (іпотекодержатель) і ТОВ «ТД «Дарниця» (іпотекодавець) було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого ТОВ «ТД «Дарниця» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло і набуло право власності на предмет іпотеки за іпотечним договором - на нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. «А»), які знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 «Б», загальною площею 2 862,4 кв.м., в рахунок виконання зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором № 12/КВ-06 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 30.03.2006 з урахуванням всіх змін і доповнень до нього (п. 1 такого договору).

Згідно з п. 2, 9 договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 р., предмет іпотеки належить ТОВ «ТД «Дарниця» на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2011 у справі № 2-4127/10, яке набрало законної сили, витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.02.2013, індексний номер 735101, номер запису про право власності 211393, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0. Запис про реєстрацію права власності іпотекодавця на предмет іпотеки внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 551406 від 25.02.2013. Право власності на вищевказані нежитлові приміщення виникає у іпотекодержателя з моменту державної реєстрації цього права.

Цей договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2280.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 1376399 від 19.03.2013, держаним реєстратором (приватним нотаріусом Ханіною А.В.) 19.03.2013 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 980838, про реєстрацію права приватної власності ТОВ «БУД-ВВВ» на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний № 0 - нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. «А»), які знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144Б, загальною площею 2 862,4 кв.м., про що до Державного реєстру був внесений запис № 384770.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 р. у справі № 910/10442/16, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 р. та постановою Вищого господарського суду від 09.03.2017 р., визнано недійсним зазначений вище договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 р.

05.05.2016 р. Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України видано наказ № 1319/5 в тому числі про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності № 384770 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 березня 2013 року № 980838, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною A.B. (п. 12), скасування запису Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про іпотеку № 211431 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2013 № 551406 (п. 3).

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 р. у справі № 826/8251/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ВВВ» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування вищевказаного наказу Міністерства юстиції України №1319/5 від 05.05.2016 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.08.2017 р., в задоволені позову було відмовлено.

12.05.2016 р. приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Павловська Г.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям нових розділів), а саме:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29579123 від 12.05.2016 20:12:19, відповідно до якого зареєструвала за ТОВ «ТД «Дарниця» право приватної власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 63 - нежитлове приміщення першого поверху, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б, приміщення 2, загальною площею 2 862,4 кв.м., про що внесла запис у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про право власності №14484003;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29578663 від 12.05.2016 19:04:46, відповідно до якого зареєструвала за ТОВ «ТД «Дарниця» право приватної власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним № 63 - нежитлове приміщення підвального поверху, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б, приміщення 1, загальною площею 2 400,00 кв.м., про що внесла в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про право власності №14484028.

20.05.2016 р. ТОВ «ТД «Дарниця» та Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD) уклали договір купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б (далі - Договір № 2). Того ж дня Договір № 2 був зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. в реєстрі за № 945, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29695736, яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення першого поверху за Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD), внесено запис про право власності № 14603095 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 63).

20.05.2016 р. ТОВ «ТД «Дарниця» та компанія «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) уклали договір купівлі-продажу нежитлового приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б. Того ж дня договір зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. в реєстрі за № 944, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29693003, яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвального поверху за компанією «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD), внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 14603238 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 63).

В подальшому, 02.11.2016, між Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD) та товариством з обмеженою відповідальністю «РІСТОН АГРО» було договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б загальною площею 11 275 кв.м.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 р. у справі № 910/17362/17 за позовом Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" (Kanela Investment LTD) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ", яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 р., було визнано право власності Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" (Kanela Investment LTD) на:

- нежитлове приміщення підвального поверху, загальною площею 2 440 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

- нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

- нежилі приміщення ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою, загальною площею 5 972,60 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 34806651).

ТОВ «Буд-ВВВ» (правонаступником якого є ТОВ «Юбі-Форм»), звертаючись з даними позовними вимогами, зазначав, що приміщення, які є предметом оспорюваних договорів, обтяжені відповідно до договору іпотеки №12/Zкіп-06від 30.03.2006 р. Позивач вважає, що відповідач-2, з метою неправомірного відчуження майна, свідомо 12.05.2016 здійснив повторну реєстрацію майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, присвоївши приміщенню нові реєстраційні номери, а саме: 63 на приміщення площею 2 862,4 кв.м. за адресою: Харківське шосе, 144 Б, місто Київ, та 63 на приміщення площею 2 440, кв. м., за адресою: Харківське шосе, 144-Б, м. Київ. За твердженням позивача, приміщення, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав за власником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», за реєстраційним номером 0 площею 2 862,4 кв.м. за адресою: Харківське шосе, 144 Б, та стосовно якого в Державному реєстрі міститься інформація про обтяження майна, є тим самим приміщенням, що і приміщення, зареєстровані за реєстраційним номером 63 і 63. Про вказане, на думку позивача, свідчить та обставина, що для вчинення всіх реєстраційних дій використана одна підстава - рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2011.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, вказав, що предметом договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного 20.05.2016 р. між Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD) і ТОВ «ТД «Дарниця», та предметом договору оренди нежитлового приміщення, укладеним 02.11.2016, між Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) і Товариством з обмеженою відповідальністю «РІСТОН АГРО», є приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, яке станом на час укладення цих договорів було в іпотеці і іпотекодержателем якого було ТОВ «БУД-ВВВ».

Водночас, приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, не є предметом іпотеки за Іпотечним договором. Отже, відчуження цього майна не порушує прав позивача як іпотекодержателя.

Однак, колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Отже, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14).

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вирішуючи спір про визнання правочинів недійсними, має бути встановлена наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним і настання відповідних правових наслідків.

Як вже було встановлено вище, предметом іпотечного договору №12/Zкіп-06 від 30.03.2006 р., є нерухоме майно, яке стане власністю Іпотекодавця в майбутньому, а саме нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, №4а, з приміщення № 5 по № 23, приміщення № 23а, з приміщення № 24 по № 56 (групи приміщень № 1) з приміщення № 1 по приміщення № 11, № 13 (групи приміщень № 2), приміщення №№ І, IV, V в літері «А», загальною площею 1899,8 р. кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2011 р. встановлено, що ТОВ «ТД «Дарниця» є власником нежилих приміщень площею 1 899,8 кв.м., які знаходяться по вул. Харківське шосе, 144-Б у м. Києві, стосовно яких були виконані ремонтно-будівельні роботи. У зв'язку з цим суд визнав за ТОВ «ТД «Дарниця» право власності на нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ «А»), як окремий об'єкт нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного судом першої інстанції було зроблено висновок, що з моменту визнання Святошинським районним судом міста Києва права власності за ТОВ «ТД «Дарниця» на нежитлові приміщення площею 2 862,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ «А»), вказані нежитлові приміщення стали предметом іпотеки за Іпотечним договором.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотеку дав ця, згідно з яким іпотеку держатель має право в разі не виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Зі змісту п. 1.2. Іпотечного договору вбачається, що право іпотекодавця на набуття предмета іпотеки у власність у майбутньому підтверджено договором купівлі-продажу нежилого приміщення, нотаріально посвідченого 11.01.2006 р. державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., зареєстровано в реєстрі за № 2-94, та зареєстровано Фондом приватизації комунального майна Дарницького району міста Києва 11.01.2006 р.

Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.(ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

На підставі вказаного іпотечного договору до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були внесені записи про обтяження, в яких об'єктом обтяження визначено нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, № 4а, з приміщення № 5 по № 23, приміщення № 23а, з приміщення № 24 по № 56 (групи приміщень № 1) з приміщення № 1 по приміщення № 11, № 13 (групи приміщень № 2), приміщення №№ І, IV, V в літері «А», загальною площею 1899,8 р. кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.

В подальшому, будь-яких змін до Іпотечного договору № 12/Zкіп-06 від 30.03.2006 р. в частині предмету іпотеки сторонами та до Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не вносилось, сторонами у справі протилежного не доведено.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що предметом іпотеки за Іпотечним договором № 12/Zкіп-06 від 30.03.2006 р. виступають окремі нежилі приміщення (без зазначення площ) в літері «А», загальною площею 1899,80 кв.м.

В подальшому, на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05.08.2011 р. у справі № 2-4127/10 за ТОВ «ТД «Дарниця» було визнано, як на окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ «А»), а за ТОВ «Росичі» було визнано як на окремий об'єкт нерухомого майна право власності на нежитлові приміщення другого поверху та надбудови з прибудовою, загальною площею 5 972,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ «А»).

Визнаючи право власності на вказані окремі об'єкти нерухомого майна, Святошинський районний суд міста Києва керувався ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт того, що нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв.м. та нежитлові приміщення другого поверху та надбудови з прибудовою, загальною площею 5 972,60 кв.м., є окремими новоутвореними об'єктами нерухомого майна, розташованими за адресою : м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (літ «А»).

Державна реєстрація права власності на вказані приміщення також відбулась як на окремі новоутворенні об'єкти нерухомості, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, у серпні 2011 р. було створено два нових об'єкти нерухомості: нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв.м. та нежитлові приміщення другого поверху та надбудови з прибудовою, загальною площею 5 972,60 кв.м., є окремими новоутвореними об'єктами нерухомого майна.

При цьому, жодних змін до Іпотечного договору в частині зміни предмета іпотеки сторонами не вносилось, а тому предметом іпотеки залишились нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3, 4, №4а, з приміщення № 5 по № 23, приміщення № 23а, з приміщення № 24 по № 56 (групи приміщень № 1) з приміщення № 1 по приміщення № 11, № 13 (групи приміщень № 2), приміщення №№ І, IV, V в літері «А», загальною площею 1899,8 р. кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.

З приписів ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» випливає, що якщо на частину об'єкта нерухомого майна, приєднану до предмета іпотеки, було зареєстровано право власності як на окремий об'єкт нерухомості, іпотека на такий окремий об'єкт не поширюється.

Стосовно тверджень позивача, що в Єдиному державному реєстрі іпотек було нежитлові приміщення (за літ. «А») площею 2 862,40 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б, були обтяжені іпотекою, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Так, 18.03.2013 р. до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки внесено запис про іпотеку за № 211431, відповідно до якого іпотекодержателем стосовно об'єкта, реєстраційний номер 0, нежитлове приміщення загальною площею 2 862,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б, є ТОВ «БУД-ВВВ».

В той же час, 05.05.2016 р. Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України видано наказ № 1319/5 про скасування запису Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про іпотеку № 211431 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.02.2013 № 551406. Міністерством юстиції України було встановлено, що вказаним рішенням державного реєстратора було незаконно перенесено з Державного реєстру іпотек запис про обтяження майна іпотекою до розділу № 0, відкритого на інший об'єкт нерухомості - приміщення підвального та першого поверху площею 2 862,40 кв.м.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 р. у справі № 826/8251/16, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.08.2017 р., у скасуванні вказаного наказу було відмовлено.

Як вбачається з рішення по адміністративній справі № 826/8251/16, підставою для скасування запису про іпотеку стало те, що такий запис був вчинений з порушенням вимог п. 6 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012р. № 1844/5, а саме державним реєстратором невірно було ідентифіковано об'єкт нерухомого майна, щодо якого відкрито розділ Державного реєстру прав, з об'єктами нерухомого майна, щодо яких були зареєстровані обтяження у реєстрах іпотеки та заборони відчуження.

Отже, матеріалами справи підтверджується скасування реєстраційного запису № 211431 стосовно об'єкта іпотеки реєстраційний номер 0 на нежитлове приміщення загальною площею 2 862,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б.

Тому, колегія суддів дійшла до висновку, що на момент подання позову за реєстраційним номером 0 була зареєстрована іпотека на нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, №4а, з приміщення № 5 по № 23, приміщення № 23а, з приміщення № 24 по № 56 (групи приміщень № 1) з приміщення № 1 по приміщення № 11, № 13 (групи приміщень № 2), приміщення №№ І, IV, V в літері «А» саме загальною площею 1899,8 р. кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами спростовуються твердження позивача про те, що предметом іпотеки за Іпотечним договором № 12/Zкіп-06 від 30.03.2006 р. є нежитлові приміщення підвального та першого поверхів, площею 2862,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.

Крім того, 12.05.2016 р. приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Павловська Г.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям нових розділів), а саме:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29579123, відповідно до якого було зареєструвано за ТОВ «ТД «Дарниця» право приватної власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 63 - нежитлове приміщення першого поверху, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шоcе, буд. 144Б, приміщення 2, загальною площею 2 862,4 кв.м., про що внесено запис у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про право власності №14484003;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29578663, відповідно до якого зареєструвано за ТОВ «ТД «Дарниця» право приватної власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним № 63 - нежитлове приміщення підвального поверху, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б, приміщення 1, загальною площею 2 400,00 кв.м., про що внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про право власності №14484028.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

На кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»)

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта. У разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону.

Твердження суду першої інстанції, що відкриття нового розділу та присвоєння приміщенню першого поверху загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б (літ. А), реєстраційного номеру 63, суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки останнім не передбачено можливості одночасного існування на одне приміщення різних реєстраційних номерів, є помилковим, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 12 вказаного Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Крім того, зі змісту ч.ч. 2-4 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав можливе лише на підставі рішення суду про скасування судом документів, на підставі яких здійснено запис, або скасування рішення державного реєстратора, на підставі якого здійснено відповідний запис.

Матеріалами справи не підтверджено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29579123 від 12.05.2016, відповідно до якого було зареєстровано за ТОВ «ТД «Дарниця» право приватної власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 63 - нежитлове приміщення першого поверху, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б, приміщення 2, загальною площею 2 862,4 кв.м., було скасовано у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чи в судовому порядку.

В той же час, 20.05.2016 р. ТОВ «ТД «Дарниця» та Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD) уклали договір купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б.

Того ж дня вказаний договір був зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. в реєстрі за № 945, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29695736, яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення першого поверху за Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD), внесено запис про право власності № 14603095 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 63).

Як вже було встановлено вище, предметом іпотеки за іпотечним договором було нерухоме майно: нежилі приміщення №№ 1, 2, 3, 4, №4а, з приміщення № 5 по № 23, приміщення № 23а, з приміщення № 24 по № 56 (групи приміщень № 1) з приміщення № 1 по приміщення № 11, № 13 (групи приміщень № 2), приміщення №№ І, IV, V в літері «А», загальною площею 1899,80 р. кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.,

В той же час, матеріалами справи не підтверджено набуття ТОВ «Буд-ВВВ» (та його правонаступником ТОВ «Юбі Форм») речових прав (прав іпотекодержателя) на об'єкт нерухомого майна загальною площею 2 862,40 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за номером 63.

У зв'язку з цим висновок суду першої інстанції, що станом на час укладення спірного договору приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б за реєстраційним номером 63 перебувало в іпотеці і іпотекодержателем якого було ТОВ «БУД-ВВВ», є помилковим.

Таким чином, оскільки ТОВ «Буд-ВВВ» (правонаступником якого є ТОВ «Юбі Форм») не був та не є іпотекодержателем об'єкта нерухомого майна загальною площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за номером 63, а тому відчуження цього майна ТОВ «ТД «Дарниця» на користь Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD) на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху від 20.05.2016 р. не порушує права позивача, як іпотекодержателя за договором іпотеки.

Також, 20.05.2016 ТОВ «ТД «Дарниця» та компанією «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б.

Того ж дня договір зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. в реєстрі за № 944, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29693003, яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвального поверху за компанією «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD), внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 14603238 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 63).

Враховуючи обставини, встановлені вище, приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, також не є предметом іпотеки за Іпотечним договором. Отже, відчуження цього майна також не порушує прав позивача як іпотекодержателя.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що відчуження приміщень підвального поверху площею 2 400,00 кв.м. та нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б відбулось повноправним власником цього майна, згоду на відчуження вищезазначеного майна не вимагалось, а тому підстав для визнання договорів недійсними відповідно до апеляційний господарський суд не вбачає.

Доводи апелянта, що приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б відсутнє за адресою місцезнаходження та як наслідок фізично не існує, є необґрунтованими та недоведеними належними і допустимими доказами, оскільки даний об'єкт зареєстрований у Державному реєстрі речових прав як окремий об'єкт за номером № 63 (скасування вказаної реєстрації матеріали справи не містять).

Інша підстава позову в обґрунтування недійсності договорів - відсутність повноважень у представника ТОВ «ТД «Дарниця» діяти від імені товариства, також не може свідчити про порушення прав позивача, оскільки останній не є стороною за ними.

Твердження ТОВ «Юбі Форм» про незаконне заволодіння Компанією «Феліндако ЛТД» корпоративними правами ТОВ «ТД «Дарниця» спростовується судовими рішеннями у справах № 910/13186/15 та № 910/11716/16, де був вирішений корпоративний спір на користь Компанії «Феліндако ЛТД».

Посилання ТОВ «Юбі Форм» на підроблені судові рішення у справі № 804/505/16, на підставі яких компанію «Соналі Інвест С.А.» було виключено із складу учасників ТОВ «ТД «Дарниця», не обґрунтовані належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 73-79 ГПК України, доказами, і також спростовуються судовими рішеннями у справах № 910/13186/15 та № 910/11716/16.

Крім того, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 р. у справі № 910/17362/17 за позовом Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" (Kanela Investment LTD) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ", яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 р., було визнано право власності Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" (Kanela Investment LTD) на:

- нежитлове приміщення підвального поверху, загальною площею 2 440 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

- нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання недійними договору від 20.05.2016, укладеного між ТОВ «ТД «Дарниця» та компанією «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) купівлі-продажу нежитлового приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б та договору купівлі-продажу від 20.05.2016, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» та компанією «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення від 02.11.2016 р., укладеного між компанією «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) та ТОВ «Рістон Агро» з огляду на наступне.

Позивач, в якості підстав позову в цій частині посилається на те, що ТОВ «Буд-ВВВ» з 01.02.2016 р. орендує у ТОВ «Росичі» нежилі приміщення ІІ поверну та надбудови з прибудовою (в. літ. А) загальною площею 5 972,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144 Б, а тому не попередження позивача щодо відчуження вказаного нежитлового приміщення та зміну власника майна і укладення договору оренди нежитлового приміщення від 02.11.2016 р. суперечить чинному законодавству України.

Однак, позивачем до позовної заяви не надано належним чином засвідченої копії договору оренди нежитлових приміщень ІІ поверху та надбудови з прибудовою (в. літ. А) загальною площею 5 972,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144 Б, укладеного між ТОВ «Буд-ВВВ» та ТОВ «Росичі».

В той же час, згідно інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав, нежитлові приміщення ІІ поверху та надбудови з прибудовою (в. літ. А) загальною площею 5 972,60 кв.м. належать на праві власності компанії «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2012 р., що, зокрема, підтверджується листом Київського міського бюро технічного інвентаризації.

Відповідно до ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення чи оспорення відповідачами права позивача під час укладення договору оренди нежитлового приміщення від 02.11.2016 р., враховуючи вищевстановлені обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що позовна вимога про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення від 02.11.2016 р., укладеного між компанією «Канела Інвестмент Лтд» (KANELA INVESTMENT LTD) та ТОВ «Рістон Агро» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки ТОВ «Буд-ВВВ» (правонаступником якого є ТОВ «Юбі Форм») не був та не є іпотекодержателем об'єкта нерухомого майна загальною площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав за номером 63, відчуження цього майна ТОВ «ТД «Дарниця» на користь Канела Інвестмент Лтд (KANELA INVESTMENT LTD) на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху від 20.05.2016 р. ніяким чином не порушує права позивача, як іпотекодержателя.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приміщення підвального поверху загальною площею 2 440 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, не є предметом іпотеки за Іпотечним договором. Отже, відчуження цього майна також не порушує прав позивача як іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

В той же час, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 року у справі № 910/23396/16 - частковому скасуванню.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 року у справі № 910/23396/16 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 року у справі № 910/23396/16 задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 року у справі № 910/23396/16 скасувати частково в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволені позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.05.2016р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та Компанією "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) про відчуження на користь компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М., реєстровий №945 та визнання недійсним договору оренди приміщень від 02.11.2016р., укладений між Компанією "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІСТОН АГРО" в частині оренди нежитлового приміщення першого поверху, площею 2 862,4 кв.м. за адресою: м. Київ. Харківське шосе, будинок 144Б, відмовити.

4. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 р. у справі № 910/23396/16 залишити без змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮБІ ФОРМ» (вул. Харківське шосе, 144-Б. м. Київ, 02091, код 41474851) на користь Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) (Кіпр, Нікосія, вул. Іліа Папакириаку, буд. 39, 1-й поверх, офіс 104, Егкомі, 2415, реєстраційний номер НЕ 263525) 4 134,00 грн. судового збору.

6. Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта (Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ").

7. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи № 910/23396/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.12.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко