ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/1070/17
м. Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Ярош А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту)

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 01.08.2018 року (повний текст складено 02.08.2018 року)

у справі №915/1070/17

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

про стягнення 22906,60 грн.

(сторони та предмет спору зазначені відповідно до оскаржуваного рішення)

головуючий суддя суду першої інстанції: Смородінова О.Г.

судді: Коваль С.М., Семенчук Н.Н.

дата і місце прийняття рішення: 01.08.2018р., м. Миколаїв, вулиця Адміральська, 22 Господарський суд Миколаївської області, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 р. Державне підприємство «Адміністрація морських портів України в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) (далі - ДП АМПУ, позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області із декількома позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» (далі - ТОВ «Нібулон», відповідач) про стягнення с останнього на користь позивача заборгованості за договором про агентське обслуговування суден від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14 (далі - Договір) у загальній сумі 53303,77 грн. (справи за №915/1070/17, №915/1071/17, 915/1072/17, №915/1102/17), з урахуванням клопотань від 14.11.2017р. про зміну підстав позову (а.с.101-102 т.1, а.с.109-110 т.2, а.с. 92-93 т.3, а.с.99-100 т.4).

Зазначені справи були об'єднані ухвалою суду першої інстанції від 13.12.2018р. в одне провадження по справі №915/1070/18.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором про агентське обслуговування суден від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14, зокрема, несплатою портових зборів (канального та корабельного).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2018р. у справі №915/1070/17 (головуючий суддя Смородінова О.Г., судді: Коваль С.М., Семенчук Н.О.) в позові Державного підприємства «Адміністрація морських портів України в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» відмовлено у повному обсязі.

У вказаному рішення суд першої інстанції виходив з того, що предметом укладеного між сторонами у справі договору від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14 про агентське обслуговування суден є встановлення їх взаємовідносин у разі здійснення ТОВ «Нібулон» як агентом обслуговування суден, які заходитимуть до акваторії Порту або проходитимуть через неї транзитом. При цьому, обов'язковою умовою надання ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» послуг за даним договором є подання ТОВ «Нібулон» відповідної заявки на надання таких послуг. Проте, позивачем не було надано до місцевого суду належних доказів надання послуг за зазначеним договором, доказів складання та надіслання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження здійснення відповідачем замовлення.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача нарахованого канального збору, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав його нарахування, оскільки канальний збір справляється на користь власника каналу, а Херсонська філія ДП «АМПУ» є лише експлуатуючою організацією.

В частині відмови у стягненні корабельного збору місцевий господарський суд, з урахуванням терміну «акваторія морського порту», що визначений Законом України «Про морські порти України» та посилаючись на те, що зазначені в позові судна не швартувались до причалу та не ставали на якір в акваторії порту Херсон, а проходили морський порт Херсон «транзитом» і рухались по судовому каналу, дійшов висновку про безпідставність нарахування корабельного збору, оскільки судна відповідача рухались судновим ходом, який не входить в «акваторію порту» в розумінні Закону України «Про морські порти України» та Порядку № 316.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2018р. по справі № 915/1070/17 та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту). Водночас, апелянт просив поновити строк на подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, зокрема, що право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України, на яке посилається суд першої інстанції, не надає права на звільнення від сплати портових зборів.

Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки службовій записці керівника судноплавної компанії відповідача, якою зазначено, що судна ТОВ «Нібулон» не здійснюють вантажні операції в акваторії морського порту Херсон, не здійснюють постановку судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту. Позивач наполягає, що вказаний документ є лише документом внутрішнього обігу ТОВ «Нібулон» і не встановлює жодних фактів або обставин щодо швартування чи постановки на якір.

За твердженням позивача, висновок місцевого господарського суду про те, що судна ТОВ «Нібулон» проходили морський порт Херсон «транзитом» та рухались по судновому ходу не підтверджений жодними доказами, оскільки відповідачем не надано до суду належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт руху суден саме судновим ходом чи взагалі його наявність в акваторії морського порту Херсон з зазначенням координат та розташування.

До того ж, ДП «АМПУ» зауважує, що Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів (далі - Порядок) не передбачено звільнення від сплати корабельного збору у разі руху судна транзитом або судовим ходом.

Щодо відмови місцевого суду в частині стягнення канального збору, апелянт зазначив, що підхідний канал до Херсонського морського порту (річкова частина), за проходження якого нарахований канальний збір ТОВ «Нібулон», включений до акваторії морського порту Херсон постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2008 року №1132 «Про межі акваторії морського порту Херсон».

Крім того, апелянт наполягає, що суд першої інстанції проігнорував положення вимог п.п. 3.3., 3.5. Порядку, що прямо передбачає справляння канального збору за кожне проходження підхідного каналу судном транзитом та зазначає, що редакція Порядку, яка діяла на момент проходження суден відповідача до 04.09.2014р., передбачала лише застосування ставки канального збору з коефіцієнтом 0,38, що і було здійснено позивачем та відображено у розрахунку заборгованості.

Серед іншого, позивач не згоден з висновком суду першої інстанції про те, що канальний збір справляється на користь власника каналу, тобто, ДП «АМПУ», а Херсонська філія ДП «АМПУ» (Адміністрація Херсонського морського порту) є лише експлуатуючою організацією. Апелянт вказує, що відповідно до Закону України «Про морські порти України», ДП «АМПУ» реалізує свої повноваження, зокрема в частині справляння портових зборів, через свої філії (адміністрації морських портів), що утворюються у відповідних морських портах. Позивач зазначає, що справляння канального збору за проходження підхідного каналу до морського порту Херсон здійснюється за місцем розташування підхідного каналу, а саме в акваторії морського порту Херсон та саме відповідною адміністрацією морського порту.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.09.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2018р. у справі №915/1070/17, поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження вказаного рішення та запропоновано ТОВ «Нібулон» протягом 5 днів з вручення даної ухвали надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2018р. справу №915/1070/17 призначено до розгляду на 03.10.2018р.

17.09.2018р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нібулон» до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач не погоджується з ії доводами посилаючись на те, що апелянтом не надано до суду належних доказів надання послуг за договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, доказів складання та надіслання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження здійснення відповідачем замовлення. Також, відповідач зазначає, що відсутність факту заходу його судна в морський порт Херсон підтверджується тим, що Адміністрацією не нараховувався адміністративний збір, який нараховується судну при його заході в порт. У зв'язку чим просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2018р. по справі № 915/1070/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи №915/1070/17 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2018р. справа №915/1070/17 прийнята до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І. та Ярош А.І.

Відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Пунктами 1, 2 та 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2014р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту) («Адміністрація») та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» («Агент»), був укладений договір на агентське обслуговування суден №30-П-ХЕФ-14.

Пунктом 1 даного договору визначений порядок взаємовідносин між Адміністрацією та Агентом у разі здійснення агентом обслуговування суден як під іноземним прапором, так і під Державним прапором України, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через акваторію морського порту транзитом.

Відповідно до пункту 2.1 договору №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014 Адміністрація обслуговує судна в порядку, передбаченому Зводом Звичаїв Херсонського морського порту, обов'язковими постановами Херсонського морського порту, Законом України «Про морські порти України» та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Адміністрація обслуговує судна в порядку, передбаченому Зводом Звичаїв Херсонського морського порту, обов'язковими постановами Херсонського морського порту, Законом України «Про морські порти України» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2.3 Договору Адміністрація нараховує та стягує згідно з чинним законодавством України, портові збори, збори та плати з суден, що плавають під Державним прапором України та іноземним прапором і заходитимуть до акваторії морського порту Херсон, або проходитимуть через акваторію морського порту Херсон транзитом.

Умовами п.2.4 Договору визначено обов'язок Адміністрації надавати послуги за письмовою заявкою і з оплатою за рахунок агента за тарифами, які діють в Адміністрації на момент надання цих послуг, в тому числі, надання послуг з оформлення приходу/виходу суден і засвідчення вантажних документів печаткою службою капітана морського порту (підпункт 2.4.1).

Як встановлено судом першої інстанції, перевірено апеляційною колегією та відповідно до даних, що зазначені в журналі реєстрації приходів служби капітана морського порту Херсон, що містяться у матеріалах справи, позивачем були зареєстровані наступні проходження суден ТОВ «Нібулон» через акваторію морського порту Херсон:

1) 10.10.2014р. за номером приходу 1101 зареєстроване судно «Нібулон-2» з баржами НБЛ-010 та НБЛ-023, тип судна - буксир, час приходу 16:15, час оформлення приходу 16:35;

2) 01.11.2014р. за номером приходу 1199 зареєстроване судно «Нібулон-2» з баржами НБЛ-013 та НБЛ-019, тип судна - буксир, час приходу 04:00, час оформлення приходу 05:00;

3) 12.10.2014р. за номером приходу 1111 зареєстроване судно «Нібулон-5» з баржами НБЛ-005 та НБЛ-017, тип судна - буксир, час приходу 04:50, час оформлення приходу 15:45;

4) 23.10.2014р. за номером приходу 1166 зареєстровано судно «Нібулон-5» з баржами НБЛ-024 та НБЛ-012, тип судна - буксир, час приходу 20:40, час оформлення приходу 21:20;

5) 01.12.2014р. за номером приходу 1336 зареєстровано судно «Нібулон-5» з баржами НБЛ-007 та НБЛ-011, тип судна - буксир, час приходу 23:10, час оформлення приходу 23:25;

6) 31.10.2014р. за номером приходу 1190 зареєстровано судно «Нібулон-3» з баржами НБЛ-001 та НБЛ-010, тип судна - буксир, час приходу 12:00, час оформлення приходу 12:30;

7) 19.10.2014р. за номером приходу 1151 зареєстровано судно «Нібулон-4» з баржами НБЛ-015 та НБЛ-018, тип судна - буксир, час приходу 00:00, час оформлення приходу 00:05;

8) 23.11.2014р. за номером приходу 1295 зареєстровано судно «Нібулон-4» з баржами НБЛ-007 та НБЛ-011, тип судна - буксир, час приходу 21:40, час оформлення приходу 22:00 (а.с. 135 у Т.1, а.с. 144-145 у Т.2, а.с. 124 у Т.3, а.с. 131 у Т.4).

Згідно з даними, зазначеними в журналі реєстрації виходів служби капітана морського порту Херсон, позивачем були зареєстровані наступні проходження суден відповідача:

1) 03.10.2014р. за номером приходу 1040 зареєстровано судно «Нібулон-2» з баржами НБЛ-010 та НБЛ-023, тип судна - буксир, час приходу 23:10, час оформлення виходу 00:20;

2) 26.10.2014р. за номером приходу 1149 зареєстровано судно «Нібулон-2» з баржами НБЛ-005 та НБЛ-017, тип судна - буксир, час приходу 20:20, час оформлення виходу 21:05;

3) 04.12.2014р. за номером приходу 1327 зареєстровано судно «Нібулон-2» з баржами НБЛ-001 та НБЛ-021, тип судна - буксир, час приходу 13:40, час оформлення виходу 14:35;

4) 09.10.2014р. за номером приходу 1062 зареєстровано судно «Нібулон-5» з баржами НБЛ-005 та НБЛ-021, тип судна - буксир, час приходу 12:00, час оформлення виходу 13:00;

5) 21.10.2014р. за номером приходу 1133 зареєстровано судно «Нібулон-5» з баржами НБЛ-010 та НБЛ-023, тип судна - буксир, час приходу 04:00, час оформлення виходу 05:05;

6) 15.11.2014р. за номером приходу 1241 зареєстровано судно «Нібулон-5» з баржами НБЛ-009 та НБЛ-014, тип судна - буксир, час приходу 01:30, час оформлення виходу 08:00;

7) 06.12.2014р. за номером приходу 1336 зареєстровано судно «Нібулон-5» з баржами НБЛ-007 та НБЛ-011, тип судна - буксир, час приходу 16:50, час оформлення виходу 17:20;

8) 16.10.2014р. за номером приходу 1103 зареєстровано судно «Нібулон-3» з баржами НБЛ-001 та НБЛ-013, тип судна - буксир, час приходу 20:55, час оформлення виходу 21:35;

9) 26.11.2014р. за номером приходу 1284 зареєстровано судно «Нібулон-3» з баржами НБЛ-002 та НБЛ-017, тип судна - буксир, час приходу 12:30, час оформлення виходу 13:10;

10) 12.10.2014р. за номером приходу 1083 зареєстровано судно «Нібулон-4» з баржами НБЛ-012 та НБЛ-014, тип судна - буксир, час приходу 18:05, час оформлення виходу 19:00;

11) 22.11.2014р. за номером приходу 1264 зареєстровано судно «Нібулон-4» з баржею НБЛ-005, тип судна - буксир, час приходу 13:10, час оформлення виходу 14:00;

12) 12) 03.12.2014р. за номером приходу 1325 зареєстровано судно «Нібулон-4» з баржами НБЛ-012 та НБЛ-024, тип судна - буксир, час приходу 22:20, час оформлення виходу 23:20.

Пунктами 2.10, 2.11 Договору від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14 передбачено, що Адміністрація надає Агенту відповідно до пунктів 4.1, 4.2 і 4.3 розділу 4 Договору, рахунки за нараховані портові збори, збори і плати, а також рахунки та інші необхідні документи за послуги, що надаються Адміністрацією суднам; направляє Агенту у відповідності до пункту 4.5 даного Договору, оформлені та підписані належною уповноваженою особою Адміністрації акти виконання робіт (надання послуг).

Згідно з пунктом 3.5 вказаного Договору ТОВ «Нібулон» оформляє приход і відхід суден в порядку черги та відповідно до вимог обов'язкових постанов Херсонського морського порту.

Відповідно до пункту 3.6 Договору ТОВ «Нібулон» зобов'язано до початку проведення вантажних або інших операцій на суднах, а в інших випадках-заздалегідь до виходу/відходу судна з/від акваторії морського порту Херсон, подає у відділ зборів і доходів Адміністрації заявки та завірені копії обмірних свідоцтв, класифікаційних свідоцтв судна на виписку дисбурсментських рахунків по нарахуванню портових зборів, зборів і плат та інших наданих послуг.

За пунктом 3.20 Договору Агент зобов'язаний підписати надані Адміністрацією акти виконаних робіт (надання послуг) належно вповноваженою особою, скріпити печаткою та повернути Адміністрації по одному примірнику таких актів у строк протягом п'яти банківських днів з дати отримання актів виконання робіт (надання послуг) Агентом під підпис, або у строк десяти банківських днів з дати відправлення актів поштою на адресу Агента. У випадку відмови від підписання, неповернення таких актів виконаних робіт (надання послуг) протягом десяти банківських днів від дати надсилання Адміністрацією/або протягом п'яти банківських днів з дати отримання під підпис представником Агента, вважається, що акти є погодженими сторонами та надані послуги підлягають оплаті.

Положеннями пункту 4.1 Договору від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14 передбачено, що порядок справлення, розмір ставок портових зборів, зборів і плати, плати за забезпечення проведення криголамних робіт суден та інших спеціалізованих тарифів Адміністрації, підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів згідно чинного законодавства; у разі внесення змін та (або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні портові збори, зборів і плати, плати за забезпечення проведення криголамних робіт суден, льодове проведення суден та інші спеціалізовані тарифи адміністрації, під час розрахунків, застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та (або) доповнень з моменту набрання чинності та (або) доповненнями; оплати портових зборів здійснюється Агентом до виходу суден з/від акваторії/причалів морського порту Херсона на підставі дисбурсменських рахунків Адміністрації відповідно вимог чинного законодавства України; у разі не сплати агентом зборів у встановленому порядку капітан порту може відмовити у вигляді дозволу на вихід судна з порту згідно статті 91 КТМ України; витрати, пов'язані капітаном порту цього права покладається на Агента.

У пункті 4.3 Договору сторонами узгоджено перелік послуг Адміністрації, які надаються за письмовою заявкою Агента та оплачуються Агентом згідно діючих на момент надання цих послуг тарифів Адміністрації.

Умовами пункту 4.4 Договору визначено, що оплата зборів і плат за послуги, що надаються суднам згідно чинного законодавства України, та оплата інших додаткових послуг Адміністрації та зборів проводиться Агентом згідно остаточних рахунків Адміністрації з додаванням підтверджуючих документів, в тому числі актів виконання робіт (надання послуг), які попередньо направляються факсом або по електронній пошті на адресу Агента, потім протягом доби вручається представнику Агента під підпис (при цьому представник Агента повинен бути належним чином уповноважений і мати довіреність для одержання від Адміністрації документів (для агента) або направляє Адміністрація направляє рахунки, підтверджуючі документи та акти виконання робіт (надання послуг) поштою на адресу Агента; якщо рахунок, підтверджуючі документи та акти виконання робіт (надання послуг) надаються Агенту Адміністрацією під підпис-оплата повинна бути здійснена протягом п'яти банківських днів з дати отримання таких документів, а якщо зазначені документи відправляються поштою, то оплата здійснюється протягом десяти банківських днів з дати відправлення таких документів.

Пунктом 4.5 Договору визначено, що оплату рахунків Адміністрації Агент здійснює відповідно до чинного законодавства України про здійснення розрахунків: для суден, які плавають під іноземним прапором - у доларах США; для суден, які плавають під прапором України - в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату надання послуг.

Сторонами погоджено, що Договір набирає чинності з 04.02.2014р. та діє по 31.12.2014р. Умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ними з 01 січня 2014 року (п. 9.1 Договору).

В розділі 11 Договору визначені місцезнаходження та банківські реквізити сторін.

Даний договір підписаний обома сторонами без зауважень та скріплений відповідними печатками сторін.

18.03.2014о. між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою внесено зміни до пункту 4.3.2 та 4.3.3 розділу 4 відносно порядку розрахунків.

30.12.2014р. між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору, якою сторонами доповнено умови Договору пунктом 2.12. та викладено його у наступній редакції: «З 01 січня 2015 року Адміністрація зобов'язується надавати Агенту податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в ЄРПН; податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань Адміністрації; Адміністрація забезпечує реєстрацію податкової накладної в ЄРПН та її надання агенту протягом 14 календарних днів з моменту виникнення податкових зобов'язань; підтвердженням про реєстрацію податкової накладної Адміністрації та/або розрахунку коригування до ЄРПН є повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування з ЄРПН; у разі невиконання (неналежного виконання) зазначених зобов'язань, у тому числі якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених Податковим кодексом України, Адміністрація сплачує Агенту штраф у розмірі суми ПДВ, зазначеної (що підлягають зазначенню) у відповідній податковій накладній та/або розрахунку коригування». Окрім того, Сторонами також змінено пункти 9.1, 9.2 та продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2015 року.

Згідно з вищезазначеними даними журналів реєстрації приходу та виходу суден служби капітана морського порту Херсон та на виконання умов договору і положень пунктів 2.7, 3.1, 3.2 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, що затверджений Наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013р. «Про портові збори», Адміністрацією виставлено ТОВ «Нібулон» рахунки на сплату корабельного та канального збору, а саме:

-рахунок №6421 від 06.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-2» (вихід) з баржами НБЛ-010, 023) на суму 2556,55 грн.;

-рахунок №6562 від 13.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-2 з баржами НБЛ-010, 023 (вхід)) на суму 2554,72 грн.;

-рахунок №7002 від 29.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-2» з баржами НБЛ-005,017 (вихід)) на суму 2558,46 грн.;

-рахунок №7282 від 07.11.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-2» з баржами НБЛ-013, 019) на суму 2558,46 грн.;

-рахунок №8055 від 05.12.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-2» з баржами НБЛ-001, 021 (вихід)) на суму 3000,11 грн.;

-рахунок №6539 від 10.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-5» з баржами НБЛ-005, 021 (вихід)) на суму 2558,39 грн.;

-рахунок №6633 від 14.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-5» з баржами НБЛ-005, НБЛ-017) на суму 2558,39 грн.;

-рахунок №6890 від 24.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-5» вихід, «Нібулон-5» з баржами НБЛ-010, НБЛ-023) на суму 2558,72 грн.;

-рахунок №6920 від 24.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-5» з баржами НБЛ-012,024 (вхід)) на суму 2558,39 грн.;

-рахунок №7583 від 18.11.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-5» з баржами НБЛ-014, 009 (вихід)) на суму 3044,81 грн.;

-рахунок №7980 від 03.12.2014р.(канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-5» з баржами НБЛ-007, 011 (вхід)) на суму 2957,2 грн.;

-рахунок №8111 від 08.12.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-5» (вихід) з баржами НБЛ-007, 011) на суму 3045,48 грн.;

-рахунок №6736 від 17.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-3» з баржами НБЛ-001, НБЛ-013) на суму 2558,8 грн.;

-рахунок №7101 від 31.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-3» з баржами НБЛ-001,010) на суму 2558,88 грн.;

-рахунок №7803 від 27.11.2014р. (канальний та корабельний збори з суден «Нібулон-3» з баржами НБЛ-002,017 (вихід)) на суму 2964,9 грн.;

-рахунок №6635 від 14.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-4» з баржами НБЛ-012, НБЛ-014) на суму 2558,39 грн.;

-рахунок №8048 від 05.12.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-4» з баржами НБЛ-012, 024 (вихід)) на суму 2984,44 гр.;

-рахунок №7741 від 26.11.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-4» з баржами НБЛ-007, 011) на суму 2982,34 грн.;

-рахунок №7733 від 25.11.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-4» з баржею НБЛ-005 (вихід)) на суму 1627,62 грн.;

-рахунок №6879 від 23.10.2014р. (канальний та корабельний збори з судна «Нібулон-4» (вхід), «Нібулон-4 з баржами НБЛ-015, 018) на суму 2558,72 грн.

На підтвердження відправлення на адресу відповідача рахунків на сплату канального та корабельного зборів, позивачем надані копії реєстрів поштових відправлень, що наявні у матеріалах справи (а.с.39-43 Т.1, а.с.43-49 Т.2, а.с.32-34 Т.3, а.с.38-41 Т.4).

За твердженням позивача у позовної заяві, разом з рахунками на сплату канального та корабельного зборів, відповідачу були надіслані акти виконаних робіт.

Проте, відповідач вказані рахунки не оплатив, акти виконаних робіт не повернув, заперечень проти виставлених рахунків не висловив.

Вказані обставини стали підставою для звернення Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» 53303,77 грн. боргу.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, предметом укладеного між сторонами у справі Договору від 04.02.2014р. №30-П-ХЕФ-14 є встановлення їх взаємовідносин у разі здійснення ТОВ «Нібулон» як Агентом, обслуговування суден, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через неї транзитом. При цьому, єдиною обов'язковою умовою, за якою можливе надання Адміністрацією послуг за Договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014р. є подання ТОВ «Нібулон» відповідної письмової заявки на надання таких послуг.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що жодних заявок на надання послуг, обумовлених Договором від 04.02.2014р. №30-П-ХЕФ-14, від ТОВ «Нібулон» у матеріалах справи не міститься. Більш того, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що він взагалі не надавав таких заявок, а позивач особисто, у своїй позовної заяві вказує, що заявки з боку ТОВ «Нібулон» перестали надходити з липня 2014 року.

При цьому, Адміністрація посилається на наявні у матеріалах справи копії заявок на виставлення рахунків по оплаті портових зборів від ТОВ «Нібулон», що підписані гр. А.А. Волік (а.с.131-133 Т.1, а.с.139-142 Т.2, а.с.122 Т.3, а.с.129 Т.4).

Дослідивши зазначені заявки, судова колегія цілком погоджується з висновком суду першої інстанції, яким встановлено, що з даних копій вбачається, що заявки ТОВ СП «Нібулон» не мають номеру, дати та жодних відомостей щодо електронних адрес відправки та отримання.

Навпаки, у матеріалах справи містяться оригінали довідок завідувача канцелярії ТОВ «Нібулон» на ім'я начальника юридичної служби відповідача від 03.01.2018 року, де зазначено, що вся вихідна кореспонденція ТОВ «Нібулон» проходить реєстрацію в електронній базі СЕД «Мегаполіс». Відповідно до наданих довідок у період з 01.10.2014р. по 10.12.2014р. в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, що ведеться в електронній базі СЕД «Мегаполіс», відсутні записи про реєстрацію вихідних листів (заявок) на адресу Херсонської філії ДП «АМПУ» щодо транзитного проходження суден відповідача.

Крім того, судова колегія звертає увагу на службову записку начальника служби системного адміністрування ТОВ «Нібулон» від 28.12.2017р., відповідно до якої у період з 01.07.2014р. по 31.12.2014р. факт передачі даних в електронному вигляді між електронними адресами сторін - відсутній.

Також, у матеріалах справи наявні записки гр. А.А. Волік відносно наявності його особистого підпису на копіях заявок щодо виставлення рахунків по оплаті портових зборів від ТОВ «Нібулон», якими зазначено, що підписання листів щодо проходження буксирів з баржами відповідача гр. А.А. Волік не здійснювалось.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Нібулон» у своїх запереченнях, що наявні у матеріалах справи, зазначив, що, під час транзитного проходження судна не замовляли послуги з обслуговування, заявок на обслуговування та супроводження не подавали, позивачем не надавались послуги суднам відповідача. Також, відповідач наполягає, що акти виконаних робіт та рахунки від позивача не отримував.

Будь-які інші докази щодо надходження на адресу позивача заявок на надання послуг за Договором від 04.02.2014р. №30-П-ХЕФ-14 від ТОВ «Нібулон» у матеріалах справи відсутні.

Проте, позивач, на виконання укладеного Договору надає послуги, за які виставляє відповідні рахунки.

З цього приводу, апеляційний суд зазначає, що господарський договір як головна підстава виникнення договірних відносин, є основною правовою формою організації економічних відносин між рівноправними суб'єктами господарювання, при цьому, договір не є первинним документом, оскільки він свідчить лише про намір вчинити будь-які дії, але не підтверджує факт їх здійснення.

Відповідно до ст.ст. 1 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями) (надалі - Закон № 996-ХІV), первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є саме первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. 2.4, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р. (із змінами та доповненнями), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/ або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Відповідно до п. 5.2 Наказу Міністерства інфраструктури України «Порядок обліку та використання коштів від портових зборів» від 27.05.2013 № 316 (розділ V. Порядок оперативного обліку і звітності про доходи від портових зборів та їх використання) загальна сума отриманих (нарахованих) підприємством доходів від портових зборів за звітний період визначається на підставі первинних документів та відповідних розрахунків за кожним портовим збором окремо.

Таким чином, фактом підтвердження отримання товару або послуг є виключно первинні документи, які відображаються в регістрах бухгалтерського обліку відповідно до вимог діючого законодавства.

До первинних документів, які підтверджують виконання договору або наявність яких є обов'язковою, згідно зі змістом договору про надання послуг є акти приймання-передачі наданих послуг, акт виконаних робіт тощо, які свідчать про реальність здійснення операції.

Як зазначалось вище, підтвердження надходження актів виконаних робіт на поштову та електронну адресу відповідача у матеріалах справи відсутні, як і належні докази підтвердження факту надіслання складених актів виконаних робіт та рахунків з боку ДП «АМПУ» в особі Херсонської філії ДП «АМПУ» відповідачу.

Колегія суддів не бере до уваги наявні в матеріалах справи докази направлення рахунків (копії фіскальних чеків, списків), тому що вони не можуть вважатись належними та допустимими доказами, враховуючи, що з цих документів не можливо встановити, які саме акти та за якими саме послугами направлялися на адресу ТОВ «Нібулон».

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, позивачем не подано суду належних доказів складання та надсилання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження того, що відповідач замовляв відповідні послуги.

Щодо стягнення з відповідача нарахованого корабельного збору на підставі даних з журналів реєстрації виходів і приходів служби капітана морського порту Херсон судова колегія зазначає наступне.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний.

Розмір портових зборів та порядок їх сплати встановлені Порядком про портові збори, затвердженим наказом Міністерством інфраструктури України №316 від 27.05.2013 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462 (далі - Порядок).

Пунктом 1.2 Порядку визначено, що згідно з ч.ч. 3, 4, 5 статті 22 Закону України «Про морські порти України» портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: канальний збір справляється на користь власника каналу; корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України «Про морські порти України».

Відповідно до п. 1.3 Порядку встановлено, що портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що мова йде про судна власного флоту СП «Нібулон», до складу якого входять кранове судно, буксири та баржи.

Відповідно до додатку 1 Порядку, вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій в порт, та плавучі споруди належать до групи «А». Ліхтери, буксири, буксири-штовхачі, штовхачі, баржі (самохідні і несамохідні), річкові самохідні судна, включаючи судна типу «ріка - море» пароплавств, які є членами Братиславської угоди, що заходять у порти на р. Дунай, а також річкові самохідні судна, що заходять для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки, належать до групи «В».

Нарахування портових зборів здійснюється з умовного об'єму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює (п.1.5 Порядку №316).

Пунктом 2.1 Порядку №316 зазначено, що із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Пунктом 2.7 Порядку передбачено, що із суден групи В корабельний збір справляється за кожне заходження в морський порт і вихід з нього за такими ставками:

1) у закордонному плаванні: 64 долари США - із судна, буксира; 32 долари США - з одиниці (баржа, ліхтер);

2) у каботажному плаванні: 16 доларів США - із судна, буксира; 8 доларів США - з одиниці (баржа, ліхтер).

Статтею 131 Кодексу торговельного мореплавства України визначено, що каботажні перевезення - це перевезення між портами України, які здійснюються суднами, що плавають під Державним прапором України, а також суднами, що плавають під іноземним прапором за умови одержання на це дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту.

Ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України (п.2.7 Порядку).

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було враховано, що зазначені в позові судна ТОВ «Нібулон» зареєстровані під прапором України, тому мають право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України. Держава прапору вказана в документах на судно.

Частиною 1 статті 1 та частиною 1 статті 8 Закону України «Про морські порти України» встановлено, що морським портом є визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності; підставою для нарахування адміністративного та корабельного зборів є факт заходження судна в акваторію морського порту.

Межі акваторії морського порту Херсон встановлені Постановою Кабінету Міністрів України №1132 від 27.12.2008р. «Про межі акваторії морського порту Херсон».

Схематичний план морського порту Херсон з підходами та акваторія порту є Додатком № 2 до Обов'язкових постанов АМПУ по морському порту Херсон.

Акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України»).

Враховуючи, що корабельний збір справляється за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії порту, операційної акваторії причалу (причалів), колегія суддів вважає абсолютно вірним дослідження суду першої інстанції відповідних термінів.

Так, місцевий господарський суд правильно зазначив у своєму рішенні, що термін «вхід судна в порт» регулюється нормами міжнародного і національного права, що неможливо ототожнювати з «фактичним перетином координат порту».

Відповідно розділу 2 Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965р. (Конвенцію прийнято постановою Кабінету Міністрів України №775 від 21.09.1993р.) прибуття судна - це постановка судна, яке прибуло в порт, на якірну стоянку або біля причалу «час прибуття: час постановки судна, яке прибуло в порт на якірну стоянку або біля причалу».

Аналогічна норма міститься в національному нормативно-правовому акті - Наказі Міністерства інфраструктури від 27.06.2013р. №430, яким затверджено Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23.07.2013р. за № 1230/23762. Цей Порядок розроблений відповідно до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965р. (з поправками), статей 78, 90, 91 Кодексу торговельного мореплавства України та статті 14 Закону України «Про морські порти України».

Дія цього Порядку поширюється на судна, які заходять у морські порти України (крім морських рибних портів), капітанів морських портів, служби капітанів морських портів далі - Служби) під час виконання ними процедур з оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден із морського порту та оформлення виходу суден із морського порту.

Згідно п. 1.2 Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, прихід судна - це постановка судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту, у визначеному адміністрацією морського порту місці; вихід судна - це відправлення судна від причалу, розташованого в акваторії порту, або з якірної стоянки в акваторії порту.

Згідно з п.2.2. розділу 2 Порядку, оформлення приходу судна в морський порт здійснюється таким чином: до початку навантажувально-розвантажувальних операцій усі судна, що прибули до порту, оглядаються уповноваженими особами Служби (крім суден, відносно яких застосовується вільна практика) для встановлення факту відсутності в останньому рейсі порушень. Прихід судна в порт оформлюється капітаном морського порту не більше ніж через 6 годин з моменту приходу судна за умови виконання прикордонних, митних, санітарних і карантинних процедур в установленому законодавством порядку та відвідування судна уповноваженою особою Служби.

У відповідності до п.3.1 Порядку дозвіл на вихід судна з порту надає капітан морського порту відповідно до Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 17.07.2003р. №545, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23.03.2004р. за №353/8952, та після перевірки суднових документів, зазначених у пункті 4.3 розділу IV цього Порядку, за умови позитивних результатів контролю судна, а також задовільного морехідного стану судна і готовності до виходу його в море.

Штампи входу та виходу судна з порту затверджені наказом Міністерства інфраструктури від 27.06.2013р. №430, додатках №3 та №5 до наказу.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційна колегія зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження входу/виходу суден відповідача в порт Херсон.

Крім того, ані в позовної заяві, ані в апеляційній скарзі позивач не зазначає про те, що судна відповідача здійснювали вантажні операції в акваторії порту Херсон. Отже, Адміністрацією було нараховано корабельний збір за вхід та вихід з акваторії порту суден ТОВ «Нібулон» лише на підставі даних з журналів реєстрації виходів і приходів служби капітана морського порту Херсон.

При цьому, відповідно до службових записок, керівника Судноплавної компанії ТОВ «Нібулон», які містяться у матеріалах справи, судна відповідача не здійснюють вантажні операції в акваторії морського порту Херсон, не здійснюють постановку судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту (а.с.67-68 Т.1, а.с.73-74 Т.2, а.с.90-91 Т.3, а.с. 64-65 Т.4).

Щодо тверджень апелянта стосовно того, що зазначені записки є лише документом внутрішнього обігу ТОВ «Нібулон» і не встановлює жодних фактів або обставин щодо швартування чи постановки на якір, судова колегія звертає увагу і на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів зворотнього. Позивач не надав жодного доказу, який підтвердив би факт швартування суден ТОВ «Нібулон» до причалу, розташованого в акваторії порту Херсон, постановку цих суден на якір, здійснення вантажних операцій в акваторії вищезазначеного порту або вищезазначених належним чином оформлених доказів підтвердження входу/виходу суден відповідача в порт Херсон.

Навпаки, судова колегія зазначає, що пунктом 7.1 Порядку визначено справляння адміністративного збору під час кожного заходження судна у порт. Тому вона враховує той факт, що морський порт Херсон не нараховував суднам відповідача адміністративний збір, який нараховується судну при заході в порт, і що підтверджує відсутність факту заходу судна в морський порт Херсон, тобто є наявність транзитного проходження судна по р. Дніпро. Цей факт не спростовується і самим апелянтом, якій у своїй апеляційній скарзі визнає, що судна відповідача проходили по р. Дніпро транзитом (ап. ск. абз.2 арк.3).

Відповідно до статті 127 Конвенції Організації Об'єднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України № 728-ХIV від 03.06.1999р., транзитний рух не підлягає обкладенню жодним митом і податками або іншими зборами, за винятком зборів, що стягуються за конкретні послуги, надані у зв'язку з таким рухом.

Тобто, за міжнародними нормами морського судноплавства транзитний рух не підлягає обкладенню жодним митом і податками або іншими зборами, за винятком плати, що стягується за конкретні послуги. Як встановлено вище, відповідач не замовляв та не споживав для своїх суден жодних послуг від позивача.

Відповідно до статті 67 Водного кодексу України внутрішні морські води та територіальне море є внутрішніми водними шляхами загального користування. Перелік внутрішніх водних шляхів, віднесених до категорії судноплавних, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних» від 12.06.1996 року № 640 річка Дніпро відноситься до судноплавних внутрішніх водних шляхів.

Як зазначає відповідач та підтверджується матеріалами справи, судна ТОВ «Нібулон» рухались по судновому ходу, позначеному на навігаційних картах р. Дніпро.

Відповідно до п.1.2 Положення про навігаційне забезпечення судноплавства на внутрішніх водних шляхах, затвердженого наказом Мінтранса №498 від 12.06.2007р., судновий хід (фарватер) водний простір на внутрішньому водному шляху, призначений для руху суден і позначений на місцевості і на карті, крім того, це безпечний у навігаційному відношенні прохід по водному просторі, означений засобами навігаційного обладнання.

Отже, судновий хід обов'язково має бути позначений на місцевості і на карті та визначений засобами навігаційного обладнання.

Апеляційна колегія вказує, що доказами розташування суднового ходу на річці Дніпро є наступні документи, що наявні у матеріалах справи:

-витяг з "Умовних знаків для карт внутрішніх водних шляхів № 908", де зазначено, як на картах відображається судновий шлях;

-витяг з Лоційного опису річки Дніпро № 105 з позначками основного суднового ходу; -навігаційна річкова карта Нижнього Дніпра від Каховської ГЕС до гирла № 3528 (том 1 а.с. 157-172, том 2 а.с. 167-172, том 3 а.с. 146-161, том 4 а.с. 153-168, том 5 а.с. 194-213).

Таким чином, твердження позивача стосовно безпідставності висновку місцевого господарського суду про те, що судна ТОВ «Нібулон» проходили морський порт Херсон «транзитом» і рухались по судновому ходу, спростовуються саме вищенаведеним, як і зазначені в апеляційній скарзі сумніви апелянта щодо наявності відповідного суднового ходу взагалі.

Отже, сам лише факт руху судна по водній поверхні річки Дніпро транзитом без виконання на ділянці акваторії порту вантажних робіт, без швартування до причалів у цій ділянці водного простору, без постановки на якір, не є підставою для застосування Порядку № 316, оскільки судно фактично рухалося по судновому ходу внутрішніх водних шляхів, які є об'єктами загального користування і не використовували водну поверхню, дозволену для судноплавства, в якості об'єкту портової інфраструктури - акваторію.

Судова колегія звертає увагу на те, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про морські порти України» 14.06.2013р., змінилась і термінологія. Оскільки поняття «акваторія морського порту», визначене у Законі України «Про морські порти», на відміну від поняття, встановленого у старій редакції ст.74 Кодексу торговельного мореплавства України, містить виключення щодо не охоплення ним суднового ходу, а водні об'єкти (простір), по яких рухались судна відповідача, є судновим ходом, не дивлячись на включення їх у межі акваторії морського порту Херсон Постановою Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Херсон» №1132 від 27.12.2008р., вони не є портовою акваторією у розумінні п.2 ч.1 та ч.4 ст.1 Закону України «Про морські порти України» в разі їх проходження судном транзитом (без заходження в порт).

Отже, застосовуючи термінологію Закону України «Про морські порти України», який має вищу юридичну силу та прийнятий пізніше в часі, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що судна відповідача рухались судновим ходом, який не підпадає під поняття «акваторії морського порту» в розумінні Закону України «Про морські порти України» та Порядку №316.

Тобто, судна ТОВ «Нібулон» при транзитному проході р. Дніпро не є суб'єктами сплати корабельного збору чи об'єктами нарахування корабельного збору, тому правові підстави для його нарахування відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України факту заходу суден ТОВ «Нібулон» до акваторії морського порту Херсон, їх швартування до причалів, постановки на якір, здійснення вантажних операцій в акваторії цього порту, користування операційною акваторією причалів позивача, а також відсутність доказів замовлення відповідачем послуг за договором від 04.02.2014р. №30-П-ХЕФ-14, доказів складання та надіслання актів виконаних робіт (послуг), апеляційна колегія вважає, що місцевим господарським судом правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення корабельного збору.

Щодо незгоди апелянта з відмовою місцевого господарського суду в частині стягнення канального збору за проходження суднами відповідача по підхідному каналу Херсонського морського порту, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги, апелянт обґрунтовує нарахування канального збору пунктами 3.3 та 3.5 Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, що затверджений наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 року «Про портові збори», (в редакції, що діяла до 04.09.2015 року (далі - Порядок № 316) за проходження суден Херсонським морським каналом.

Відповідно до п. 3.3 Порядку №316, нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження підхідного каналу судном в один кінець і кожне проходження підхідного каналу судном транзитом в один кінець за одиницю умовного об'єму судна за ставками, наведеними в додатку 4 до цього Порядку.

Підхідний канал до Херсонського морського порту (річкова частина), за проходження якого нарахований канальний збір відповідачу, включений до акваторії морського порту Херсон постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2008 №1132 «Про межі акваторії морського порту Херсон».

Пунктом 3.5 вказаного Порядку було передбачено, що для суден, що згідно з обмірним свідоцтвом з повним вантажем мають осадку не більш як 4,5 метра, ставки канального збору застосовуються з коефіцієнтом 0,38, крім морського порту Білгород-Дністровський та каналу Прорва.

Судна, що згідно з обмірним свідоцтвом з повним вантажем мають осадку не більш як 4,0 метри, здійснюють плавання під Державним Прапором України внутрішніми водними шляхами в межах території України та віднесені згідно з класифікаційним свідоцтвом, виданим класифікаційним товариством, до суден внутрішнього або змішаного плавання, звільняються від сплати канального збору.

При цьому, відповідно до п. 3.1. Порядку № 316 зазначено, що канальний збір за проходження суден каналом Дунай - Чорне море на баровій частині гирла Новостамбульське (Бистре), Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом (далі - БДЛК), Херсонським морським каналом (далі - ХМК), Керч-Єнікальським каналом (далі - КЄК) справляється на користь суб'єкта, визначеного пунктом 1.2 розділу І цього Порядку.

Пунктом 1.2. ст. 1 Порядку № 316 передбачено, що канальний збір справляється на користь власника каналу.

Законом України «Про морські порти України» визначено, що внутрішній підхідний канал - гідротехнічна споруда, природний або штучний водний шлях, розташований у межах акваторії порту, призначений для підходу або відходу суден до причалів та маневрування в межах акваторії морського порту (п. 3 статті 1).

Тобто, підхідний канал - це не лише поглиблення природного русла, а цілий комплекс гідротехнічних споруд, маяків, берегових і плавучих засобів навігаційного обладнання, що використовується судном незалежно від осадки судна.

Відповідно Довідки (свідоцтва) про реєстрацію Підхідного каналу до Херсонського морського порту Регістра судноплавства України СР-Ю4-4-268-Ї5 від 02.12.2015р. дана гідротехнічна споруда була зареєстрована 02.12.2015р. Свідоцтво про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації СП-22- 107.1-4-138-16 отримано 28.11.2016р. (Том 1 а.с. 184-186, Том 2 а.с. 194-196, Том 3 а.с. 173-175, Том 4 а.с. 180-182, Том 5 а.с. 223-225).

Відповідно п. 1.8.Наказу Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Положення про організацію та порядок здійснення технічного нагляду за гідротехнічними спорудами воднотранспортного комплексу» від 16.01.2014р. № 21 експлуатація ГТС без наявності чинних документів Регістру не допускається.

Довідка про включення гідротехнічної споруди до бази даних гідротехнічних споруд оформлюється після проведення первісного огляду і внесення інформації про ГТС до бази даних гідротехнічних споруд.

Судова колегія зазначає, що судна відповідача, заявлені в позові, проходили по р. Дніпро в 2014 році. Отже, на момент проходу суден ТОВ «Нібулон» взагалі не існувало в якості гідротехнічної споруди, документи на яку містяться у матеріалах справи.

Саме тому доказів на підтвердження того, що на час проходження суден ТОВ «Нібулон» (жовтень-листопад 2014р.) транзитом по р.Дніпро Херсонська філія ДП «АМПУ» була власником, балансоутримувачем або експлуатуючою організацією зазначеної вище гідротехнічної споруди позивачем не подано, матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України»судноплавний канал це гідротехнічна споруда, природний або штучний водний шлях для безпечного підходу суден до портів, для проходу суден або для сполучення окремих водних басейнів.

Отже, умовно кажучи, судноплавний канал є видом суднового ходу, оскільки він є водним шляхом (водним простором) призначеним для проходу (руху) суден.

Такої споруди як судноплавний канал (яма в землі), потребують лише судна з великою осадкою (7,6 м та більше), які не можуть пройти природними глибинами річки (4 м, гарантовані габарити ВВШ) і саме для них створюється гідротехнічна споруда, що підтверджує паспорт цього каналу.

Згідно з Паспортом Херсонського каналу, він будувався для розрахункового судна: довжина - 126 м, ширина - 21, 8 м, осадка - 7,1 м. Гранично допустимі габарити судна: довжина - 229 м, ширина - 32 м, осадка - 7,6 м. Габарити каналу: ширина 100 м, глибина - 8,25 м.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені в позові судна відповідача мають осадку баржи 0,6 м.(в баласті), 3,6м. (в вантажі), буксир 2,6м. і можуть здійснювати рух по р. Дніпро по судновим шляхам загального користування відповідно гарантованих глибин.

Тобто, осадка суден ТОВ «Нібулон» дозволяє прохід з використанням природних глибин р. Дніпро і не потребує додаткової гідротехнічної споруди.

Апеляційна колегія зауважує, що у подальшому Міністерство інфраструктури України, з метою припинення суперечок між портами та агентами, внесло зміни до Наказу № 316 від 27.05.2013р. (пункт 3.5 доповнено абзацом другим згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 24.07.2015р. № 281), за якими судна, що згідно з обмірним свідоцтвом з повним вантажем мають осадку не більш як 4,0 метри, здійснюють плавання під Державним Прапором України внутрішніми водними шляхами в межах території України та віднесені згідно з класифікаційним свідоцтвом, виданим класифікаційним товариством, до суден внутрішнього або змішаного плавання, звільняються від сплати канального збору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає також обґрунтованою відмову Господарського суду Миколаївської області в задоволенні позовних вимог про стягнення канального збору за проходження суден Відповідача по підхідному каналу Херсонського морському порту.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та не спростовують наведених вище висновків суду першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (див. рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 п.58).

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.08.2018р. у справі №915/1070/17 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк у встановлених ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України випадках.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Ярош А.І.