ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

04.12.2018

Справа № 920/949/18

Суддя господарського суду Сумської області Резніченко О.Ю., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “НЕОХИМ В” (вул. Харківська, п/в12, м. Суми, 40012, )

про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства «РОСЬ» (вул. Івана Мазепи, 10, м. Київ, 01010, ) в особі філії «Роменський молочний комбінат» (вул. Київська, буд. 94, м. Ромни, 42010, код 33370287) та Приватного підприємства «РОСЬ» в особі філії «Охтирський сиркомбінат» (вул. Транспортна, буд. 1А, м. Охтирка, 42700, код 33370269) 50 346 грн. 99 коп.,

УСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додається, в тому числі документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір за ставкою 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 грн. 20 коп.).

30.11.2018 до господарського суду Сумської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “НЕОХИМ В” про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства «РОСЬ» в особі філії «Роменський молочний комбінат» та Приватного підприємства «РОСЬ» в особі філії «Охтирський сиркомбінат» 50 346 грн. 99 коп.

За подання заяви про видачу судового наказу заявником сплачений судовий збір в сумі 176 грн. 20 коп.

За змістом заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю “НЕОХИМ В” заявляє дві вимоги майнового характеру: до Приватного підприємства «РОСЬ» в особі філії «Роменський молочний комбінат» про стягнення 27 023 грн. 72 коп. за договором поставки № 140115 від 14.01.2015 (23741 грн. 20 коп. – основний борг, 2074 грн. 40 коп. пені, 353 грн. 44 коп. 3% річних, 854 грн. 68 коп. інфляційних збитків); до Приватного підприємства «РОСЬ» в особі філії «Охтирський сиркомбінат» про стягнення 23 323 грн. 26 коп., в тому числі 19 131 грн. 12 коп. заборгованості за поставлений товар за видатковими накладними № 9 від 05.04.2017, № 2 від 05.05.2017, 972 грн. 27 коп. 3% річних, 3219 грн. 87 коп. інфляційних збитків.

За таких обставин, суд вбачає, що за видачу відповідного судового наказу підлягає сплаті судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., оскільки заявником об’єднано дві вимоги, не пов’язані між собою підставою виникнення або поданими доказами (окремі договори з філіями Приватного підприємства «РОСЬ»).

Суд також вважає за необхідне зауважити, що за приписами ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред’являтися також за їх місцезнаходженням.

Разом з цим, стороною у справі в такому випадку є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації – юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

З огляду на викладені обставини, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Відповідно до ст. 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред’явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 147, 148, 152-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “НЕОХИМ В” про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства «РОСЬ» в особі філії «Роменський молочний комбінат» та Приватного підприємства «РОСЬ» в особі філії «Охтирський сиркомбінат» загальної суми боргу в розмірі 50 346 грн. 99 коп.

2.          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3.          Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання ухвали – 04.12.2018

СУДДЯ                                                                                           О.Ю.РЕЗНІЧЕНКО