ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

"04" грудня 2018 р.Справа № 922/3290/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Родзинський та партнери", м.Харків,
про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м.Харків, 30.11.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Родзинський та партнери", м.Харків, про розірвання Договору про відступлення права вимоги № 40032612 від 26.03.2018. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, як новий кредитор, в порушення п. 2.1. Договору, не перерахував позивачу, як первісному кредитору, грошові кошти в розмірі 73848,48 грн., що є істотним порушенням договору та підставою для його розірвання згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Як вбачається зі спірного Договору про відступлення права вимоги № 40032612 від 26.03.2018, до відповідача перейшло право вимоги боргу у розмірі 73848,48 грн. з боржника - ДП "Торговий дім "Облагрохімія", відносно якого порушено провадження у справі № Б-50/24-09 про банкрутство.

Судом встановлено, що грошові вимоги до боржника в сумі 73848,48 грн. включені до реєстру вимог кредиторів у справі № Б-50/24-09.

При цьому, право вимоги первісного кредитора виникло саме на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 09.06.2010 у справі № Б-50/24-09 про визнання грошових вимог кредитора - КП "Харківські теплові мережі" в сумі 73848,48 грн.

Крім того, за умовами вказаного Договору до відповідача перейшло право на заміну кредитора КП "Харківські теплові мережі" у справі № Б-50/24-09 на ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 908/560/16.

Частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною дев'ятою статті 30 Господарського процесуального кодексу України, справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до пункту 2 Правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень - лютий 2018 року від 19.03.2018, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, особливість вирішення майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є розірвання Договору про відступлення права вимоги до боржника, відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство № Б-50/24-09; право такої вимоги виникло у первісного кредитора на підставі ухвали суду, постановленої в межах провадження у справі № Б-50/24-09, а також приймаючи до уваги, що дану позовну заяву подано позивачем саме в межах справи про банкрутство № Б-50/24-09, суд, з метою запобігання порушенню прав позивача як кредитора у справі № Б-50/24-09, дійшов висновку, що позовна заява Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про розірвання договору, підлягає направленню за підсудністю до Господарського суду Харківської області для розгляду в межах провадження у справі № Б-50/24-09 про банкрутство Державного підприємства "Торговий дім "Облагрохімія".

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 20, 27, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" № 922/3290/18 передати за підсудністю до Господарського суду Харківської області для розгляду в межах провадження у справі № Б-50/24-09 про банкрутство Державного підприємства "Торговий дім "Облагрохімія".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.12.2018.

Суддя ОСОБА_1