ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.12.2018 Справа № 905/121/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Курило Г.Є., суддів І.К. Чорненька, С.М. Фурсова

при секретарі судового засідання Конько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, м. Київ

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк

третья особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 акціонерне товариство «Корум Україна», м.Донецьк

про звернення стягнення на предмет застави

Представники сторін

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третіх осіб: ОСОБА_3 - за довіреністю.

Суть спору: Позивач, ОСОБА_4 акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет застави, а саме в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариство «Корум Україна» перед ОСОБА_4 акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013 року у розмірі 179 226 883, 22 руб. та 1 402 419, 24 грн., в тому числі заборгованість по кредиту 157 846 000,00 рос. руб., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 21 380 883,22 рос. руб., у тому числі нараховані проценти за період з 01.05.2015 по 18.05.2015 у сумі 1 453 899,25 рос. руб., заборгованість по сплаті комісійної винагороди розмірі 186 476,10грн., у тому числі нарахована комісійна винагорода за період з 01.05.2015 по 18.05.2015 в сумі 13 512,74грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1 190 424,36грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 518,78грн. (з урахуванням пояснення позивача №09-12/499 від 27.04.2016, які надійшли до суду 27.04.2016), звернути стягнення на майно, що передано в заставу відповідно до договору застави № 15-94/19-78/13 від 30.05.2013 та знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, визначеною на рівні заставною вартості, згідно умов договору застави, із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання ОСОБА_1 акціонерним товариством «Корум Україна» своїх зобовязань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013 року, у звязку з чим позивач звертає стягнення на предмет застави, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.05.2015 порушено провадження по справі №905/121/15 та залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Корум Україна" м. Донецьк.

20.07.2015 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду господарським судом Донецької області повязаної справи №905/86/15.

21.07.2015 позивачем надані суду пояснення з довідкою розрахунком пені за простроченими процентами.

22.07.2015 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення в яких, останній виклав клопотання витребувати у позивача оригінали документів, які було надано в якості доказів до позовної заяви.

27.07.2015 від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.07.2015 у справі № 905/121/15 призначено судову товарознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на строк проведення експертизи.

На адресу господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз повернулися матеріали справи №905/121/15 з висновком експерта №383/387 від 26.02.2016, в якому зазначено, що у звязку з неможливістю провести огляд об'єктів оцінки, і відповідно з тим провести встановлення фактичного фізичного стану і зносу, а також ідентифікацію обєктів оцінки, встановити ринкову вартість на дату проведення дослідження товарів в обороті, вказаних в ухвалі, не уявилося можливим. Експертиза вартістю 13305,60 грн. сплачена відповідачем.

01.04.2016 позивачем надані суду пояснення в яких зазначив про встановлення початкової ціни на рівні заставної вартості, згідно умов договору застави.

Суд ухвалами зупиняв та поновляв провадження у справі №905/121/15.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-УІІІ від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

Ухвалою суду від 04.10.2018 поновлено провадження у справі №905/121/15; призначено справу №905/121/15 до розгляду в порядку загального позовного провадження; почато у справі №905/121/15 підготовче провадження і призначено підготовче засідання.

30.10.2018 від третьої особи надійшло клопотання про витребування оригіналів доказів.

31.10.2018 від відповідача надійшло клопотання про призначення додаткової судової товарознавчої експертизи.

15.11.2018 від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про підтримку позиції відповідача стосовно припинення застави у звязку з втратою предмета застави.

Ухвалою суду від 21.11.2018 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення додаткової судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 21.11.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/121/15 та призначено розгляд справи по суті на 04.12.2018; задоволено клопотання третьої особи про витребування оригіналів доказів. В судовому засіданні 04.12.2018 судом оглянуті оригінали договору про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013 з додатковими угодами та договору застави №15-94/19-78/13 від 30.05.2013 з додатковими угодами.

Позивач в судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судових засіданнях та відповідно до відзиву на позовну заяву б/н та дати, який надійшов до суду 24.06.2015, проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що право застави припинилось у звязку з втратою предмета застави.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на спору на стороні відповідача, Приватного акціонерне товариство Корум Україна, м. Донецьк, в судових засіданнях проти задоволення позову заперечив з підстави втрати відповідачем предмету застави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 05.04.2016 справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Г.Є. Курило, суддів О.О.Кучерявої, А.М. Осадчої.

У звязку з перебування судді А.М. Осадчої у відпустці, розпорядженням керівника апарату від 02.11.2016 призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/121/15. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.11.2016 по справі №905/121/15 змінено склад колегії суддів, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Г.Є. Курило, суддів О.О. Кучерявої, Г.В. Левшиної.

У звязку із закінченням повноважень судді Кучерявої О.О., розпорядженням керівника апарату від 17.05.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/121/15. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.05.2017 по справі №905/121/15 змінено склад колегії суддів, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Г.Є. Курило, суддів О.В. Попова, Г.В. Левшиної.

У звязку з перебуванням судді Левшиної Г.В. на лікарняному та необхідністю вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви розпорядженням керівника апарату від 30.05.2018 №01-01/279 по справі №905/121/15 призначено повторний автоматичний розподіл за результатами якого по справі №905/121/15 визначено колегію суддів: головуючий суддя Г.Є.Курило, судді І.К. Чорненька та О.В. Попов.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-01/781 від 03.10.2018, у зв'язку з відрахуванням зі штату судді О.В. Попова, по справі №905/121/15 змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Г.Є. Курило, судді І.К.Чорненька та С.М. Фурсова (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2018).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 30.05.2013 між позивачем, ОСОБА_4 акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (банк) та ОСОБА_1 акціонерним товариством Торгова компанія Гірничі машини (назва позичальника була змінена на ОСОБА_1 акціонерне товариство Корум Україна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) був підписаний кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/19-8/13 (кредитний договір).

За своєю правовою природою договір № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013 є кредитним договором, згідно якому, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.1. кредитного договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 20-2130/2-1 від 28.08.2014 до кредитного договору) банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 158 436 000,00 російських рублів (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим договором, далі кредит або кредитна лінія, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

У відповідності до Банківської ліцензії Національного банку України № 1 від 22.06.2012 та Генеральної ліцензії Національного банку України № 1 від 05.10.2011 ОСОБА_4 акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк має право на здійснення валютних операцій.

Факт видачі кредиту підтверджується платіжними дорученнями № 5358869 від 03.06.2013, № 5221991 від 31.05.2013, № 5407634 від 11.06.2013, банківськими виписками.

Кінцевий термін повернення кредиту, відповідно до п. 2.2. Кредитного договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 20-2130/2-1 від 28.08.2014 до кредитного договору), не пізніше 04 серпня 2015 року. У разі несвоєчасного погашення суми, що перевищує ліміт кредитної лінії, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є пятий робочий день з дня, у якому сталось таке перевищення. Ліміт кредитної лінії зменшується за наступним графіком:

- з 01.10.2014 ліміт встановлюється в сумі 157 846 000,00 рос. руб;

- з 01.11.2014 ліміт встановлюється в сумі 157 256 000,00 рос. руб;

- з 01.12.2014 ліміт встановлюється в сумі 155 781 000,00 рос. руб;

- з 01.01.2015 ліміт встановлюється в сумі 154 306 000,00 рос. руб;

- з 01.02.2015 ліміт встановлюється в сумі 152 831 000,00 рос. руб;

- з 01.03.2015 ліміт встановлюється в сумі 151 356 000,00 рос. руб;

- з 01.04.2015 ліміт встановлюється в сумі 143 686 000,00 рос. руб;

- з 01.05.2015 ліміт встановлюється в сумі 133 361 500,00 рос. руб;

- з 01.06.2015 ліміт встановлюється в сумі 123 037 000,00 рос. руб;

- з 01.07.2015 ліміт встановлюється в сумі 112 712 500,00 рос. руб;

- з 01.08.2015 ліміт встановлюється в сумі 99 438 200,00 рос. руб;

- з 05.08.2015 ліміт встановлюється в сумі 0 рос. руб.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Проценти за користування кредитом нараховуються банком, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 18 % (вісімнадцять процентів) річних, починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод факт/360, виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня. Проценти, нараховані за поточний місяць сплачуються позичальником щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування процентів та в день остаточного повернення кредиту. Проценти, що нараховуються на прострочену заборгованість за кредитом після настання кінцевого терміну повернення кредиту, що вказаний в п. 2.2., сплачуються позичальником щоденно. При цьому сторони встановлюють, що зобовязання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 4 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобовязаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні (п. 3.2 кредитного договору з урахуванням договору про внесення змін та доповнень № 20-2130/2-1 від 28.08.2014 до кредитного договору).

Відповідно до п. 3.3. кредитного договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 20-2130/2-1 від 28.08.2014 до кредитного договору), у випадку порушення позичальником строку остаточного погашення одержаного кредиту, встановленого п.п.2.1., 2.2 цього договору, позичальник надалі сплачує з відповідної календарної дати, яка визначена у договорі, як дата виконання зобовязання, до дати виконання такого зобовязання проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 21 процент річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п.3.2 цього договору.

Позичальник сплачує банку комісію за управління кредитом у формі кредитної лінії у розмірі 0,5% процентів річних від розміру кредитної лінії, який встановлено на дату нарахування цієї комісії. Комісія за управління кредитом нараховується банком в національній валюті, розрахунок здійснюється щоденно, виходячи із розміру встановленого ліміту кредитної лінії, за період з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по останній календарний день місяця та в подальшому за повний календарний місяць, а при остаточному повергненні кредиту по дату фактичного повернення, із розрахунку фактичної кількості днів у місяці і в році за методом факт/факт. Комісія за управління кредитом, нарахована за поточний місяць, сплачується позичальником в національній валюті щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування такої комісії (п. 3.4. кредитного договору).

Банк має право вимагати від позивальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом, плати за кредит, в тому числі, у випадку невиконання позичальником у строк свої зобовязання по поверненню кредиту, сплату процентів та інше. Про необхідність дострокової сплати кредиту, плати за кредит з указаних вище підстав банк зобовязаний письмово попередити позичальника не менш ніж за 10 календарних днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів (п. 4.3.4 кредитного договору).

В п. 6.8 кредитного договору встановлено строк дії даного договору до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобовязань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений відбитками їх печаток.

Банк доводить банківськими виписками, а позичальник не спростовує, що позичальник прийняті на себе зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту з урахуванням встановленого графіку зменшення кредитної лінії та сплати відсотків та комісій належним чином не виконував.

В матеріалах справи наявна вимога про усунення порушень № 29-02/330 від 14.11.2014, відповідно до якої позивач вимагав від позичальника достроково погасити суму заборгованості за кредитним договором, у звязку з неповерненням кредитних коштів згідно встановленого у кредитному договорі графіку та несплатою нарахованих відсотків та комісії. Однак, означена вимога була направлена не на юридичну адресу позичальника, а на іншу адресу: м.Київ, вул. Лейпцигська, 15. На підставі чого, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений факт письмово попередження позичальника про необхідність дострокової сплати кредиту.

Нормами ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України незалежно від сплати процентів, належних йому згідно з вимогами ст. 1048 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, у звязку з порушенням умов кредитного договору щодо повернення кредиту згідно встановленого графіку, є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань та способом цивільно-правової відповідальності боржника.

Тобто, у випадку незаявлення банком до подачі позову вимоги до позичальника про дострокове стягнення всієї суми боргу за кредитним договором, у випадку прострочення позичальником повернення чергової частини позики, банк не втрачає право на звернення до суду з відповідним позовом, в тому числі з вимогами про звернення стягнення на предмет застави.

При цьому, суд зазначає, що на теперішній час строк повернення заборгованості за кредитом є таким, що настав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач доводить банківськими виписками та розрахунками заборгованості, а позичальник не спростовує, що наявною є заборгованість позичальника станом на 19.05.2015 за кредитом в розмірі 157 846 000,00 рос. руб., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 21 380 883,22 рос. руб., заборгованість по сплаті комісійної винагороди розмірі 186 476,10 грн.

Крім того, банком нарахована пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1 190 424,36грн. за період з 10.10.2014 по 18.05.2015, пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 518,78грн. за період з 05.10.2014 по 18.05.2015.

За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, позичальник сплачує пеню, яка обчислюється щоденно за методом факт/факт від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення. За несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, що нараховані після настання кінцевої дати повернення кредиту, що вказана у п. 2.2 цього договору пеня не нараховується (п. 5.3 кредитного договору).

Оскільки кінцева дати повернення кредиту відповідно до п. 2.2 кредитного договору - 04 серпня 2015р., таким чином період нарахування пені встановлений правомірно.

У випадку, якщо банком застосована до позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно, та сплачується позичальником у порядку, передбаченому п. 3.2 цього договору (п. 3.5 кредитного договору).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 1 статті 193 ГК України.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Факт порушення Відповідачем умов договору підтверджено матеріалами справи. Позовні вимоги в частині стягнення суми неповернутого кредиту та процентів за користування ним ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтверджені документально і не спростовані відповідачем.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №909/660/14.

Як вбачається, з матеріалів справи розрахунок пені за простроченими процентами позивачем зроблено вірно.

Однак, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

05.11.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, на дату винесення рішення дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014, однак вона не скасована і не визнана незаконною.

Одночасно, відповідно до ст. 1 Закону України Про боротьбу з тероризмом антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014 №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом. Одночасно, проведення антитерористичної операції на території м. Донецьк є загальновідомим фактом.

Розпорядженням КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території в яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Донецьк.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, має бути звільненим від відповідальності за порушення зобов'язань, визначених законом.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України Про боротьбу з тероризмом, прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження позичальника в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та позичальником ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та вважає неправомірним нарахування банком пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1 190 424,36грн. за період з 10.10.2014 по 18.05.2015, нарахованої в період проведення антитерористичної операції.

Суд перевіривши розрахунок пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди, яка не є основною сумою заборгованості із зобов'язань за кредитним договором у розмірі 25 518,78грн. за період з 05.10.2014 по 18.05.2015, дійшов висновку, що пеня нарахована банком правомірно.

30.05.2013 між позивачем ОСОБА_4 акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (заставодержатель) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк (заставодавець) був укладений договір застави №15-94/19-78/13 від 30.05.2013 (договір застави), згідно з п.1.1. якого, цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013р.

Відповідно до п. 1.2 договору, предметом застави є основні засоби, а саме обладнання, перелік якого викладено в Додатку №1 до цього договору. Сторони оцінюють майно у 4 031 400,00грн., заставна вартість (п.1.4 в редакції договору про внесення змін до договору застави від 27.12.2013). Найменування майна, його кількість, інвентарний номер, балансова та заставна вартість зазначена в Додатку № 1 до договору застави в редакції договору про внесення змін до договору застави від 27.12.2013.

Місцезнаходженням майна є: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Івана Ткаченка, буд.189.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на майно та його реалізацію якщо у момент настання строку виконання позичальником зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю (п. 5.1 договору застави).

У випадку звернення стягнення на майно в судовому порядку, майно реалізується в тому числі, шляхом проведення публічних торгів державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (п. 5.2 договору застави).

Згідно п. 5.3 договору застави за рахунок коштів, що отримані внаслідок реалізації майна, заставодержатель має право задовольнити, зокрема, свої вимоги, що випливають із кредитного договору, у повному обсязі на момент фактичного задоволенні таких вимог: несплачена сума кредиту відповідно до умов, передбачених кредитним договором; несплачені суми процентів за користування кредитом (процентів за неправомірне користування кредитом), комісійної винагороди відповідно до умов, передбачених кредитним договором; несплачені суми неустойки (пені, штрафів), передбаченої кредитним договором.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором або до припинення права застави у випадках, що прямо передбачені чинним законодавством (п. 7.2 договору застави).

Відомості про обтяження майна заставою зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджено витягом з реєстру від 20.05.2015 Реєстрація звернення стягнення проведена 20.05.2015.

За своєю правовою природою договір №15-94/19-78/13 від 30.05.2013 є договором застави, правовідносини за якими регулюються параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, Законом України Про заставу, Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень.

У відповідності до ст. 21 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору, є одним з видів забезпечувальних обтяжень.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (право застави) (ст. 572 Цивільного кодексу України).

З огляду на приписи статті 583 ЦК України, статтi 11 Закону України «Про заставу», заставодавцем може виступати як сам боржник, так i третя особа (майновий поручитель). Майновий поручитель несе відповідальність перед кредитором за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета застави.

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до абз. 4 ст.20 Закону України Про заставу якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави.

Відповідно до ст.24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє обтяжувача права звернутися до суду.

У відповідності до статті 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, в тому числі спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів, початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та посилається на втрату предмета застави. За твердженням відповідача у серпні 2014р. невідомі озброєні особи з використанням вогнепальної зброї захопили нежитлові приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансмаш», які знаходяться на території заводу ТОВ «Корум Донецькгірмаш» (адреса: м.Донецьк, вул. Івана Ткаченка, 189), почали самостійно керувати та розпоряджатися майном підприємства. До теперішнього часу майно підприємства не повернуто. З цього приводу відповідач 21.04.2015 звернувся до Печерського РУ ГУ УМВС України у м. Києві з повідомленням про кримінальне правопорушення. Відповідно до витягу з кримінального провадження №0003054, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансмаш» надійшла 30.04.2015, дата внесення до ЄРДР 01.05.2015, правова кваліфікація ст.356 КК України, фабула: заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансмаш» з приводу самоуправних, незаконних дій невстановлених осіб, які незаконно користуються майном товариства «Укртрансмаш» по вул.Івана Ткаченка, 189 в м. Донецьк.

Відповідно до статті 593 Цивільного кодексу України, право застави припиняється у разі, зокрема, втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави.

У відповідності до п.п. 1, 2 ст. 587 Цивільного кодексу України, особа, яка володіє предметом застави, зобов'язана, якщо інше не встановлено договором: вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; утримувати предмет застави належним чином; негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави. Заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов'язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п. 4.1.1 договору застави, у випадку загибелі, втрати або пошкодження майна з будь-якої причині протягом 48 годин з моменту настання цього випадку заставодавець зобовязаний письмово повідомити про це заставодержателя і протягом 3 робочих днів з моменту надіслання повідомлення замінити майном іншим, належним заставодавцю на праві власності майном за згодою заставодержателя.

Доказів направлення заставодавцем заставодержателю повідомлення про втрату заставленого майна у відповідності до вимог договору застави суду не представлено.

Звернення відповідача до Печерського РУ ГУ УМВС України у м. Києві із повідомленням про кримінальне правопорушення та акт відповідача про неможливість проведення інвентаризації майна від 01.11.2014 не є належними доказами втрати заставленого майна, інших доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідачем не надано. Сам по собі факт проведення антитерористичної операції на території, де знаходиться майно заставодавця, та обставини захоплення виробничих потужностей товариства невідомими озброєними особами не є тією обставиною, з якою закон пов'язує можливість припинення застави.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду факт втрати заставленого майна.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності

Ухвалою господарського суду Донецької області суд призначив судову товарознавчу експертизу по справі №905/121/15 та зупинив провадження у справі для визначення ринкової вартості предмету застави. Враховуючи, що в експертному висновку зазначено, що у звязку з неможливістю провести огляд об'єкту оцінки, і відповідно з тим провести встановлення фактичного фізичного стану і зносу, а також ідентифікацію обєктів оцінки, встановити ринкову вартість на дату проведення дослідження товарів в обороті, вказаних в ухвалі, не уявилося можливим, суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що в договорі застави сторони оцінили предмет застави в 4031400,00грн. (заставна вартість), а судова експертиза не встановила іншу ринкову вартість, відповідно, сторонами не доведений інший розмір продажу предмета застави, суд вважає за потрібне зазначити в якості початкової ціни продажу предмету застави заставну вартість, як таку що встановлена за згодою між заставодавцем та заставодержателем в договорі застави.

Невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором встановлено судом, а заперечення відповідача не доведені належними доказами, у звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №15-93/19-8/13 від 30.05.2013, в тому числі заборгованість по кредиту 157 846 000,00 рос. руб., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 21 380 883,22 рос. руб., заборгованість по сплаті комісійної винагороди розмірі 186 476,10 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 518,78 грн.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи до розгляду господарським судом Донецької області справи № 905/86/15 на підставі наступного.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадку обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Предметом позовних вимог по справі № 905/86/15 є стягнення ОСОБА_4 акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк», м. Київ з Приватного акціонерного товариства «Корум Україна», м.Донецьк, Приватного акціонерного товариства «Горлівський машинобудівник», м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансмаш», м. Донецьк, Публічного акціонерного товариства «Донецький енергозавод», м. Донецьк, Публічного акціонерного товариства «Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Публічного акціонерного товариства «Донецькгірмаш» , м. Донецьк, Публічного акціонерного товариства «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Донецький енергозавод», м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Донецькгірмаш», м. Донецьк, Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод», м.Горлівка заборгованості за кредитним договором № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013 року та договорами поруки.

В свою чергу, у справі № 905/121/15 позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет застави, а саме в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариство «Корум Україна» перед ОСОБА_4 акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013. Право на звернення стягнення на майно повязане з невиконанням зобовязання, забезпеченого заставою, в звязку з чим суд встановлює загальний розмір вимог кредитора.

Оскільки в цій справі суд самостійно встановлює розмір заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-8/13 від 30.05.2013 року, правових підстав для зупинення розгляду справи № 905/121/15 до розгляду господарським судом Донецької області справи № 905/86/15 не має.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача оскільки з його вини виник спір, витрати по сплаті за проведення судової експертизи покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, м. Київ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш, м. Донецьк, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Корум Україна" м. Донецьк про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «Корум Україна», м. Донецьк (83005, м. Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, ) перед ОСОБА_4 акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, м. Київ (01001, м. Київ, пер. Шевченко, 12, код ЄДРПОУ 0039002) за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-8/13 від 30.05.2013 яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 157846000,00рос.руб., заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі 21 380 883,22 рос. руб., заборгованості по сплаті комісійної винагороди розмірі 186 476,10 грн., пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 518,78 грн. звернути стягнення на майно, що передане в заставу відповідно до договору застави №15-94/19-78/13 від 30.05.2013, та знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш (83005, м. Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, ), а саме "

№ п/пНазвание имущества и его родовые признаки (марка/модель/№ прочее)Количество ед.Залоговая стоимость, грн.Инвентарный номер
12345
1Вентилятор ВЦ 14-46 №6,31 4600,002301061
2Вентилятор ВЦ 14-46 №6,317700,002301062
3Вентилятор ВЦ 14-46 №6,317700,002301063
4Воздухосборник 6,3м3115000,003100001
5Воздушные компрессоры тип. ESD 110/7.5 EANA164100,003100007
6Воздушные компрессоры тип. ESD 110/7.5 EANA185500,003100008
7Воздушные компрессоры тип. ESD 110/7.5 EANA185500,003100010
8Пресс листогибочный гидравлический с ЧПУ И1434АФ21 278300,003102071
9Машина термической резки "Комета М-П-4К-2,5-8-8-1"1 264500,0Машина термической резки "Комета М-П-4К-2,5-8-8-1"1 264500,0Ножницы листовые кривошипные Н3222А1 128300,0Ножницы листовые кривошипные Н3222А1 128300,0Пресс-ножницы листовые кривошипные АКНА 3223.011 1283000,0Пресс-ножницы комбинированные К10.2.30-01142800,0Пресс однокривошипный открытый простого действия КГ-,0Пресс однокривошипный открытый простого действия КГ-,0Пресс гидравлический П-63-28Б1102600,0Фрикционный пресс112100,0Тележка передаточная147800,0Тележка транспортная141700,0Окрасочное оборудование - модель GL/5 размером 18х6х61 670600,
22Кран мостовой электрический специальный. КМЭ-10-16,5-8-7К-УК-У1126000,
23Таль электрическая г/п 2т, высота подъема 6м, взрывоопасное исполнение15700,
24Кран мостовой электрисеский однобалочный подвесной122000,
25Кран козловой электрический ККС-16/12,5195000,
26Кран козловой электрический ККС-16/12,5195000,
27Держатель магнитный ДМ1613900,
28Кран мостовой126600,
29Кран мостовой электрический120300,
30Кран мостовой электрический120800,
31Кран мостовой электрический141800,
32Кран мостовой электрический134300,
33Кран мостовой электрический138000,
34Кран мостовой электрический151500,
35Кран мостовой электрический153300,
36Кран мостовой электрический126600,
37Кран мостовой электрический124800,
38Кран мостовой электрический134200,
39Кран мостовой электрический134200,
40Кран мостовой электрический134200,
41Кран мостовой электрический13600,
42Кран мостовой электрический15000,
43Кран мостовой15200,
44Кран мостовой электрический136600,
45Углекислотная станция111400,
46Камера дробеочистной очистки рамы с тележкой 00 510.00.000124900,
47Трансформатор 2КТП-00,
48Трансформатор КТП-1000 6/0,4152700,
49Комплексная трансформаторная подстанция КТП 100кВА 6/04кВ134100,
50Комплексная трансформаторная подстанция КТП 100кВА 6/04кВ134100,
51Станок токарно-винторезный 16В20134700,0Станок токарно-винторезный 16Р25П-1,5185200,0Станок токарно-винторезный 16Р25П-1,5185200,0Станок заточной мод. ВЗ-318 1-е гр.157100,0Станок заточной мод. ВЗ-318 1-е гр.157100,0Станок продольно-фрезерный FP-140 4 DROF UND RAIN1299300,
ИТОГО: 564031400,00
шляхом продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною на рівні заставної вартості, згідно умов договору застави, а саме 4031400,00грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш (83005,м.Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, м. Київ (01001, м. Київ, пер. Шевченко, 12, код ЄДРПОУ 0039002) судовий збір в розмірі 73080,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_4 акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, м. Київ: 01001, м. Київ, пров. Шевченко, 12, .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансмаш: 83005, м. Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, .

Третя особа: ОСОБА_1 акціонерне товариство Корум Україна, м. Донецьк: 83005, м. Донецьк, вул. Івана Ткаченко, 189, .

У судовому засіданні 04.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2018.

Головуючий суддя Г.Є. Курило

Суддя І.К. Чорненька

Суддя С.М. Фурсова