ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4273/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів

у присутності представників:

від позивача: юрисконсульт ОСОБА_1, довіреність №2150 від 30.10.2018;

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

24.09.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний комбінат" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення плати за користування вагонами та збору за перевезення вантажів у сумі 208613,52 грн, посилаючись на вину відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та безпідставність заперечень, зазначених останнім у відомості плати за користування вагонами №24039224 та накопичувальній картці № 24039033.

Ухвалою від 01.10.2018 суд прийняв справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з повідомленням сторін та призначив її розгляд у засіданні на 25.10.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Воронько В.Д. на призначену дату засідання (25.10.2018) розгляд справи у підготовчому засіданні було перенесено на 20.11.2018, про що свідчить ухвала суду від 19.10.2018.

18.10.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти позову заперечив, посилаючись на відсутність своєї вини у простої вагонів в очікуванні вивантаження понад термін безоплатного зберігання, оскільки позивач не повідомив отримувача про прибуття вантажу, а також через складні погодні умови, наявність яких звільняє одержувача від сплати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

В свою чергу позивач не погодився з доводами відповідача та подав 26.10.2018 до суду відповідь на відзив, у якій наполіг саме на вині відповідача у простої на коліях вагонів з вантажем, а також на тому, що відповідач повністю був обізнаний про прибуття вагонів, підписавши акт загальної форми щодо затримки вагонів на станції призначення.

На підставі ч. 1 ст. 185 ГПК України суд ухвалою від 20.11.2018 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.12.2018.

11.12.2018 позивач подав до суду заяву про зміну його назви, в якій зазначив, що 27.11.2018 державним реєстратором проведено реєстрацію змін до статуту Укрзалізниці. Нову редакцію статуту було затверджено постановою Кабінету Міністрів України 31.10.2018 №938. Відповідно до п. З Статуту акціонерного товариства "Українська залізниця" найменування позивача змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця", у звязку з чим позивач просить суд змінити його назву з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Вказану заяву судом розглянуто та задоволено.

Відповідач участі свого представника у судовому засіданні 11.12.2018 не забезпечив, про причини його неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце цього засідання був повідомлений належним чином.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - власник колії, відповідач) укладено договір №ПР/М-17-1/22-754/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", яка примикає до станції Кам'янське, Правда Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (далі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає по станції Кам'янське: до станційної колії №V стрілкою №4; до станційної колії №VІ стрілкою №2; по станції Правда: стрілкою №20, яка знаходиться на балансі власника колії, до парної горловини станції; стрілкою №30 станції Східна власника колії до колії №1 станції; стрілкою №301 маневрового району Правда станції Північна до колії №11 станції.

Межею під'їзної колії по станції Кам'янське є: - сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який знаходиться на відстані 71 метр від вістряків стрілки №4; сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який знаходиться на відстані 18 метрів від вістряків стрілки №2; по станції Правда: сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який знаходиться в створі граничного стовпчика стрілочного переводу №20 (на узбіччі колії № VІІ станції Східна) на відстані 49 метрів від вістряка стрілки примикання; сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який встановлено в створі маневрового світлофору МП4 станції Східна на відстані 69 метрів від вістря стрілки №30 станції Східна; сигнальний знак "Межа під'їзної колії", встановлений на відстані 100 метрів від стику рамної рейки стрілки №301 власника колії.

Під'їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Згідно з п. 5 договору передача (здача) вагонів для під'їзної колії здійснюється: по станції Кам'янське: маршрути з однорідними вантажами, в тому числі в орендованих та власних вагонах ПАТ "ДМК" через інтервал часу - 5,0 год.; маршрути з різними вантажами, окремі групи вагонів через інтервал часу - 1 год. 50 хвил.; порожні вагони через інтервал - 1 год. 50 хвил.; по станції Правда усі вагони через інтервал часу - 2,0 год.

У разі відсутності прибуття вантажу за інтервалами часу - через 2,0 години з моменту прибуття вагонів.

Повідомлення про подачу вагонів для під'їзної колії передають по станції Кам'янське: приймоздавальники вантажу та багажу залізниці повідомляють прийомоздавальників власника колії по телефону №2-35; по станції Правда: приймоздавальники вантажу та багажу залізниці повідомляють прийомоздавальників Власника колії по телефону №23-08 та оператора техпоста Правда по телефону №30-15.

Повідомлення передаються не пізніше, ніж за 2 години до фактичної передачі (здачі) вагонів з реєстрацією у книзі форми ГУ-2.

Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці: на одну із передавальних колій №№ 2, 3, IV, V, VI, 7, 8, 9, 10 станції Кам'янське; передавальну колію №11 станції Правда. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношеннях виконує на одній з передавальних колій №№ 2, 3, IV, V, VI, 7, 8, 9, 10 станції Кам'янське і на передавальній колії №11 станції Правда. Подальший рух вагонів виконується локомотивами власника колії (п. 6 договору).

Для під'їзної колії встановлюється єдиний термін перебування усіх вагонів - 48,5 години (пункт 12 договору).

Відповідно до пункту 15 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у Тарифному керівництві №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України в національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2022 року включно (п.20 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2018 року за залізничними накладними №№ 47065701, 47065800, 47065750, 47065834, 47065818, 47065776 залізницею були прийняті вагони для перевезення на адресу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (а.с. 38-44).

Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення - Кам'янське Придніпровської залізниці.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, спірні вагони були затримані згідно з наказом №461 від 20.03.2018 по станції Верхівцеве, у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПАТ "ДМК" на свою під'їзну колію та зайнятістю колій станції призначення Кам'янське (Дніпродзержинськ).

Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення був наданий через наявність на коліях станції призначення Кам'янське неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства. За цим фактом станцією затримки Верхівцеве у порядку, передбаченому п. 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №101 від 20.03.2018, повідомлення про затримку вагонів №109.

Станцією призначення Камянське були оформлені відповідні акти форми ГУ-23, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомості форми ГУ-46 №24039224 на суму 65713,68 грн та збору за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №240390033 на суму 142899,84 грн.

У відомості плати за користування вагонами та накопичувальній картці містяться написи, що із нарахованими сумами ПАТ "Дніпровський металургійний завод" не погоджується, оскільки затримка вагонів відбулася з причин погіршення метеоумов (сильний сніг опади, які відносяться до небезпечних гідрометеорологічних явищ), вина вантажоодержувача в затримці вагонів відсутня.

Як зазначено, у накладних залізницею були прийняті вагони для перевезення на адресу ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".

Станція та залізниця призначення Камянське Придніпровської залізниці.

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантажем є матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.6 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 (з подальшими змінами та доповненнями) №04-5/601"Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Тарифного керівництва №1 збір за зберігання вантажів на місцях загального користування справляється в розмірі 4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах). У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно повідомив відповідача про свою готовність передати вагони на підїзну колію, стосовно яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

У додатку 3 вищевказаних Правил щодо заповнення графи 49 накладної вказано: в графі 49 "Відмітки залізниці" залізницею проставляється відмітка "повідомлення одержувача про прибуття вантажу".

Відповідно до вимог п. 1 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083, реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді.

Таким чином, відмітка в графі 49 електронної накладної є реєстрацією повідомлень про прибуття вагонів в електронному вигляді. До матеріалів справи позивачем надані копії накладних, у графі 49 яких зазначено про повідомлення одержувача із зазначенням часу його здійснення та даний запис засвідчений ЕЦП працівника залізниці.

В силу приписів статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком, відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідачем також не надано.

Наявність вільних підїзних колій на станції Камянське, з урахуванням відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження вживання ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних підїзних колій.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

За таких обставин, висновок відповідача про наявну можливість позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, носить суб'єктивний характер.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо обов'язкового використання залізницею тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПАТ "ДМК" вантажу. За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Відповідач не надав суду належних доказів на спростування доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Відповідно до статті 2 Кодексу цивільного захисту України: стихійне лихо - природне явище, що діє з великою руйнівною силою, заподіює значну шкоду території, на якій відбувається, порушує нормальну життєдіяльність населення, завдає матеріальних збитків.

Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення транспортних засобів у пунктах призначення (стаття 29 Статуту залізниць України).

За приписами статті 121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнері виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, наслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи.

Враховуючи те, що за період з 18.03.2018 по 21.03.2018 погодні умови не були прирівняні до стихійного лиха, відповідних розпоряджень Укрзалізниці щодо обмеження руху не надходило, позивачем не було порушено ст. 121 Статуту залізниць України. Платежі щодо плати користування вагонами за даний період часу нараховані правомірно у відповідності до чинного законодавства.

Також суд звертає увагу на те, що надана відповідачем довідка Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології містить інформацію про погодні умови лише у місті Дніпро, оскільки у м. Кам'янське спостереження за погодою не провадяться, і тому вона не може бути належним доказом по справі. Затримка спірних вагонів відбулась по станції Верхівцеве, на підходах до станції Кам'янське, близько 100 км від м. Дніпро.

Крім того, в наданій довідці погодні умови та опади визначені як небезпечні гідрометеорологічні явища, а не стихійне лихо, тому доводи відповідача є необґрунтованими та безпідставними. В спірний період рух на залізничних коліях станції Кам'янське та на під'їзній колії ПАТ "ДМК" не припинявся, вантажі прибували на адресу підприємства та відправлялися ним.

За встановлених вище обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 3129,20 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, 18Б; ідентифікаційний код 05393043) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) плату за користування вагонами у сумі 65713,68 грн, збір за зберігання вантажів у сумі 142899,84 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 3129,20 грн, видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів Центрального Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 12.12.2018.

Суддя В.Д. Воронько