ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа№ 910/6089/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Суліма В.В

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2018

(повний текст складено - 13.08.2018)

у справі № 910/6089/18 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тактичні системи"

до Міністерства оборони України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "БАНК СІЧ"

про відшкодування завданих збитків у розмірі 1 385 800,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Харіна Т.Г.,

від відповідача: Ніколова В.М.,

від третьої особи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Тактичні системи" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування завданих збитків у розмірі 1 385 800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) № 286/3/17/285 від 18.09.2017 в частині прийняття товару та оплати його вартості, внаслідок чого, за твердженням позивача, останній зазнав збитків в розмірі 1 385 800,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.08.2018 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 371 800,00 грн. збитків та 5 577,00 грн. судового збору. У іншій частині в позові відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що поставка товару була погоджена сторонами до 31.03.2018 (включно), тому вимоги Міністерства про порушення постачальником строків поставки у січні 2018 року є безпідставними та необґрунтованими, а звернення з такими вимогами до Банку свідчить про наявність причинного зв'язку між діями відповідача та понесенням позивачем збитків в розмірі 371 800,00 грн., які у договірному порядку були списані Банком з рахунку позивача.

Частково відмовляючи в позові, суд послався на недоведеність позивачем завдання йому збитків відповідачем на суму 1 014 000,00 грн.

Не погодившись з рішенням, Міністерство оборони України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, не повне з'ясування обставин справи, помилкове тлумачення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення 371 800,00 грн. збитків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги, Міністерство оборони вказує на правомірність своїх дій, оскільки всупереч умовам договору постачальником товар у кількості 600 шт. у встановлені договором строки (до 27.11.2017 (включно) не поставлено, у покупця були всі підстави для звернення до банку-гаранта з повідомленням про настання гарантійного випадку з вимогою про виплату 371 800,00 грн. банківської гарантії

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 відкрито апеляційне провадження.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 справу № 910/6089/18 за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2018 прийнято до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі Хрипуна О.О. (головуючий), Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2018, у зв'язку із перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Сулім В.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 справу № 910/6089/18 прийнято до провадження новим складом колегії та ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.

В судовому засіданні 27.11.2018 оголошувалась перерва до 06.12.2018.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача в судовому засіданні просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність, наполягаючи, що за взаємною згодою сторони договору шляхом підписання додаткової угоди № 3 до договору змінили строк поставки товару.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи у межах даного позову позивач просить суд стягнути з відповідача суму збитків, яка складається з вартості товару, поставленого, але не прийнятого відповідачем, та суми грошових коштів, що були списані за гарантією.

Так, за результатами закупівель, проведених Міністерством у липні 2017 року, 18.09.2017 між Міністерством оборони України (замовник), та ТОВ "Тактичні системи" (постачальник) був укладений договір № 286/3/17/285 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), за яким постачальник зобов'язався у 2017 році поставити замовнику індивідуальне обмундирування (3581) (лот 2. Бойове спорядження (35812300-2) Окуляри захисні балістичні, а саме: Окуляри захисні балістичні Revision Military моделі Sawfly), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), в казані у цьому договорі.

Номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору, визначаються специфікацією, а саме: найменування товару - Бойове спорядження (35812300-2) Окуляри захисні балістичні, а саме: Окуляри захисні балістичні Revision Military моделі Sawfly; відповідність технічному опису та зразку-еталону; строки (терміни) поставки - до 30.10.2017 - 4 400 шт., ціна за одиницю без ПДВ 1 690,00 грн., загальна вартість 7 436 000,00 грн. без ПДВ; усього за рік - 4 400 штук, ціна за одиницю без ПДВ 1 690,00 грн., загальна вартість 7 436 000,00 грн. без ПДВ. ПДВ становить 0,00 грн. (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.5 договору товар постачається на об'єднані центри забезпечення після приймального контролю (якості) представниками Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України (представник замовника).

Товар постачається партіями, які формуються відповідно до рознарядки та ростовки Міністерства оборони України, які є невід'ємними частинами цього договору. При Формуванні кожної партії товару має бути витримана пропорційність за розмірами, яка встановлена ростовкою Міністерства (п. 1.6 договору).

Згідно із п. 2.1 договору в узгоджені із замовником терміни, але не пізніше ніж за 15 календарних днів до строку поставки першої партії товару на склад замовника, постачальник надає до Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України (далі - Головне управління) для затвердження робочих зразків товар у кількості 2 одиниці (комплект) з комплектом супровідних документів.

Перевірка відповідності робочих зразків зразку-еталону та нормативній документації проводиться спільною комісією у складі відповідальних представників Головного управління та Тилу Збройних Сил України. Термін перевірки складає до трьох робочих днів з моменту надання постачальником робочих зразків товару з комплектом супровідних документів (п. 2.4 договору).

Відповідно до положень п. 3.7 договору приймання товару оформляється актом приймання контролю (якості), який повинен бути складений представником замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару за якістю та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою.

Згідно із п 6.1 договору товар постачається на умовах DDP - склад замовника відповідно до Міжнародних правил тлумаченню торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року.

Розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 календарних днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (п. 5.1 договору).

Відповідно до положень п. 11.1 правочину договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Із додатку № 1 до договору вбачається, що сторони погодили поставку товару в кількості 4 400 шт. до 30.10.2017 (включно).

У подальшому 01.11.2017 сторонами було укладено додаткову угоду № 1, якою було змінено строки поставки до 27.11.2017 включно.

Додатковою угодою № 2 до договору від 08.11.2017 сторонами було погоджено строк дії договору до 31.03.2018 (включно).

12.01.2018 сторонами була укладена додаткова угода № 3, якою було погоджено специфікацію на 2018 рік та передбачено поставку 760 штук товару до 31.03.2018 (включно) за ціною 1 690,00 грн. за одиницю, загальною вартістю 1 284 400,00 грн.

На виконання укладеного договору 10.11.2017 постачальником було поставлено, а замовником прийнята перша партія товару в кількості 3 800 шт. загальною вартістю 6 422 000,00 грн. за видатковою накладною № 162 від 10.11.2017 та актом приймання контролю (якості) № 2 від 10.11.2017.

Вказана партія товару була оплачена відповідачем в розмірі 6 422 000,00 грн. 17.11.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою про рух грошових коштів на рахунку позивача. Вказані обставини під час розгляду справи сторонами не заперечуються.

25.10.2017 постачальник листом № 370 звернувся до замовника з проханням направити представників для відбору зразків товару.

31.10.2017 сторонами були складні акт № 1 відбору зразків виробів для проведення балістичних випробувань, акт № 2 відбору зразків готових виробів для проведення лабораторних випробувань та акт № 3 відбору зразків готових виробів для проведення лабораторних випробувань (копії актів наявні в матеріалах справи).

Постачальник звернувся до замовника з листами № 373 від 27.10.2017 та № 383 від 01.11.2017, в яких зазначив про невідповідність проведених випробувань товару та просив здійснити скликання узгоджувальної ради щодо випробувань товару - окулярів балістичних.

До матеріалів справи відповідачем був наданий акт натурних випробувань від 04.11.2017.

Позивачем було замовлено та проведено випробування товару, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом випробувань № 6104-Л від 06.11.2017 ДП "Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації".

22.11.2017 постачальник звернувся до замовника із листом № 423, в якому повідомив про намір здійснити 24.11.2017 здавання товару згідно з договором, а 24.11.2017 направив лист № 428/1 в якому просив замовника направити представників для приймання товару.

29.11.2017 постачальник повторно звернувся до замовника із листом № 430, в якому просив Міністерство надати висновки випробувань, направити представників для приймання товару, або надати вмотивовану відмову.

Також, у матеріалах справи наявна довідка № 435 від 30.11.2017, яка була скерована позивачем на адресу Посольства Сполучених Штатів Америки в Україні та в якій були викладені проблемні питання постачання окулярів захисних балістичних Revision Military (США) моделі Sawfly.

11.12.2017 замовник звернувся до постачальника із претензією, в якій зазначає про порушення постачальником строку поставки товару в кількості 600 шт. та просить сплатити штрафні санкції в розмірі 589 472,00 грн.

12.12.2017 у відповідь на лист від 22.11.2017 замовник зауважив, що товар не може поставлятись всупереч технічного опису, який визначає загальні технічні вимоги до окулярів захисних балістичних, у тому числі й технічні вимоги щодо захисту від балістичних та механічних уламків.

22.12.2017 постачальник направив замовнику відповідь на претензію № 479, в якій зауважив про безпідставність виставлених штрафних санкцій.

В листі-відповіді № 286/6/209 від 15.01.2018 замовник зауважив, що всі спірні питання вирішуються в судовому порядку.

26.12.2017 постачальник направив замовнику вимогу про прийняття та оплату товару, яка отримана відповідачем 02.01.2018, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

30.01.2018 замовником повторно надано відповідь про вирішення всіх спорів у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2018 сторонами було здійснено відбір зразків готових виробів, про що були складені відповідні акти № 1/94/284-287, № 2/94/284-287 та № 3/94/284-287.

Таким чином, оскільки протягом тривалого часу приймання товару замовником вчинено не було, позивач стверджує, що така бездіяльність відповідача стала причиною завдання збитків ТОВ "Тактичні системи" на суму 1 014 000,00 грн., тобто вартості неприйнятого товару в кількості 600 шт.

Крім того, як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання обов'язків постачальником за договором, між ПАТ "БАНК СІЧ" та ТОВ "Тактичні системи" був укладений генеральний договір про надання банківських гарантій №368/17 від 14.09.2017, на виконання якого 14.09.2017 було надано Банківську гарантію № 105, за умовами якої Банк безумовно зобов'язався сплатити бенефіціару (Міністерству оборони України) суму, що не перевищує 371 800,00 грн., що становить 5% вартості договору за лотом №2 (7 436 000,00 грн.) після укладання договору та одержання третьою особою першої письмової вимоги із зазначенням того, що принципал (ТОВ "Тактичні системи") не виконав свої зобов'язання щодо якості та строків постачання товару відповідно до договору. Закінчення строку дії банківської гарантії в 23:59:59 за Київським часом 06.02.2018.

Місцевим господарським судом також встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 04.01.2018 Міністерство оборони України звернулось до ПАТ "БАНК СІЧ" з вимогою, в якій повідомило про порушення ТОВ "Тактичні системи" строків поставки товару, а саме те, що станом на 02.12.2017 не поставлено 600 штук товару, та просило банк перерахувати на його користь 371 800,00 грн.

10.01.2018 Міністерство оборони України звернулось до ПАТ "БАНК СІЧ" повторно із листом, в якому зауважило про виправлення допущених у вимозі від 04.01.2018 помилок.

ПАТ "БАНК СІЧ", у свою чергу 10.01.2018 скерував на адресу позивача повідомлення про необхідність сплатити протягом 5 (п'яти) банківських днів грошові кошти в розмірі 371 800,00 грн. на вимогу бенефіціара - Міністерства оборони України.

З наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення № 24331 від 15.01.2018 вбачається, що грошові кошти в розмірі 371 800,00 грн. були перераховані ПАТ "БАНК СІЧ" на користь Міністерства оборони України згідно з вимогою. Зазначені кошти були списані з рахунку позивача в договірному порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру № 24337 від 15.01.2018.

Позивач, стверджуючи, що прострочення виконання зобов'язання за договором сталось з вини Міністерства оборони України, а саме через бездіяльність останнього, а тому відсутні були підстави звернення до гаранта з вимогою щодо списання грошових коштів за гарантію з підстав порушення строків поставки товару. З огляду на вказане, Товариство зазначає, що йому також завдано збитків в розмірі 371 800,00 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що у нього відсутні були підстави приймати товар, оскільки останній не відповідав вимогам, тобто мав невідповідну якість. При цьому, відповідач зауважує, що списання грошових коштів за банківською гарантією передбачало не лише порушення зобов'язань в частині строків постачання, але й в частині поставки якісного товару. Крім того, відповідач посилається на положення договору в частині визначення розміру відсотків річних - 0 та зауважує, що такий розмір має бути врахований при визначенні розміру збитків.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 22 ЦК України збитками визначає: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком невиконання зобов'язань, а не причиною.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 142 ГК України прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 14.06.2017 у справі № 923/2075/15, від 09.12.2014 у справі №5023/4983/12 та у постанові Верховного Суду в справі № 923/700/17.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов мотивованого висновку, що ТОВ "Тактичні системи" не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому збитків відповідачем на суму 1 014 000,00 грн., що є вартістю неприйнятого та неоплаченого товару, оскільки такий товар не був прийнятий замовником по причині невідповідності його якості, а вартість товару, обов'язок оплати якого покладається на ТОВ "Тактичні системи" за укладеним контрактом з Revision Military S.A.R.L. не можна вважати збитками за договором з відповідачем, та обґрунтовано відмови в позові в цій частині, що сторонами не оскаржується.

За приписами ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до положень ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії (ст. 564 ЦК України).

За приписами ст. 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги. Якщо гарант після пред'явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов'язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника. Повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.

Обов'язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов'язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії (ст. 566 ЦК України).

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Міністерство оборони України звернулось до ПАТ "БАНК СІЧ" 04.01.2018 та 10.01.2018 з вимогами про здійснення виплати грошових коштів, яка була виконана гарантом протягом строку, обумовленого гарантією, 15.01.2018 перераховано 371 800,00 грн. на користь бенефіціара.

Зі змісту вимог Міністерства оборони України, скерованих на адресу ПАТ "БАНК СІЧ" вбачається, що підставою звернення з вимогою до гаранта було порушення принципалом саме строків поставки товару - до 27.11.2018.

Пославшись на умови укладеної сторонами 12.01.2018 додаткової угоди № 3, якою було погоджено специфікацію на 2018 рік та передбачено поставку товару до 31.03.2018 (включно), місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що зазначена зміна строку поставки товару спростовує твердження відповідача покладені в основу пред'явлених вимог до гаранта.

Місцевим господарським судом не враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК зобов'язання змінюються з моменту досягнення домовленості про зміну, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. А згідно із ст. 654 ЦК України зміна вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, звернувшись 10.01.2018 з вимогою до ПАТ "БАНК СІЧ", Міністерство оборони України не порушило, укладеного з ТОВ "Тактичні системи" договору, оскільки додаткова угода № 3, якою було погоджено специфікацію на 2018 рік та передбачено поставку 760 штук товару до 31.03.2018 була підписана лише 12.01.2018, вже після порушення строків поставки (до 27.11.2017 включно) постачальником та направлення замовником вищезазначеної вимоги гаранту.

Відсутність порушення передбачених умовами договору зобов'язань виключає можливість застосування правових наслідків, встановлених законом, та покладення на Міністерство оборони України цивільної відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог суперечить нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, та доводи апеляційної скарги його повністю спростовують.

Допущене судом першої інстанції при розгляді справи № 910/6089/18 порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2018 в частині задоволення позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Понесені Міністерством оборони України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню ТОВ "Тактичні системи".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/6089/18 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/6089/18 в частині часткового задоволення позовних вимог, стягнення 371 800,00 грн. збитків та 5 577,00 грн. судового збору скасувати.

3. Прийняти в цій частині нове рішення. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тактичні системи" на користь Міністерство оборони України 31 181,00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді В.В. Сулім

М.Г. Чорногуз