ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2972/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (81215, Львівська область, Перемишлянський район, с. Коросне, вул. Центральна, 113 А, ідентифікаційний код 41490407)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" (61166, м. Харків, пр. Науки, буд. 38, кім. 317 Б, ідентифікаційний код 37156857) 2. Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ" (45624, Волинська область, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 5, ідентифікаційний код 36716814) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні 2-го відповідача - Луцька районна рада Волинської області (43001, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 53, ідентифікаційний код 23250933)
про стягнення 1445514,60 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з'явився;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився;

3-я особа - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2018 року до господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (позивач) надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" (1-ий відповідач) та Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ" (2-ий відповідач) грошові кошти в розмірі 1445514,60 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує, зокрема тим, що 23.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (Підрядник) та Комунальним підприємством "ЛУЦЬКЕ" (Замовник) було укладено договір №1, відповідно до умов якого позивачем було виконано роботи у період серпень - вересень 2018 року на загальну суму 2068665,60 грн., та за фактом виконаних робіт позивачем були складені акти КБ-2 (приймання виконаних будівельних робіт) і Довідки КБ-3 (про вартість виконаних робіт та витрат), а саме № 1 за серпень 2018 року на суму 1584687,60 грн., № 2 за вересень 2018 року на суму 231566,40 грн., які вручено Луцькій районній раді Волинської області, що є засновником Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ" і головним розпорядником бюджетних коштів та № 3 за вересень на суму 252411,60 грн., проте 2-ий відповідач ухилився від прийняття робіт та підписання вказаних актів, виконані позивачем роботи з вирахуванням здійсненого 2-им відповідачем авансового платежу в розмірі 623 151 грн. не сплатив, у зв'язку з чим заборгованість 2-го відповідача за виконані позивачем роботи становить 1445514,60 грн. Більш того, позивач зазначає, що Луцька районна рада Волинської області, що є засновником Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ" і головним розпорядником бюджетних коштів незважаючи на те, що позивачем були виконані роботи за вказаним договором підряду, які мали бути сплачені 2-им відповідачем, незаконно прийняла рішення "Про внесення змін до рішення районної ради від 22.12.2017 р. № 25/30 "Про районний бюджет на 2018 рік" від 05.10.2018 № 30/19, за яким перерозподілила кошти, які мали бути спрямовані на оплату виконаних позивачем робіт, чим фактично зменшила фінансування робіт за вказаним договором підряду. Також, позивач зазначає, що 1-ий відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" за договором поруки № 1/2018 від 23.07.2018 поручився перед позивачем відповідати за виконання 2-им відповідачем свого зобов'язання за договором №1 від 23.07.2018, а тому 1-ий відповідач та 2-ий відповідач відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

Також, 31 жовтня 2018 року до господарського суду Харківської області разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просить суд в межах суми боргу накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, а також на всі існуючі банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" та Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2972/18. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 листопада 2018 р. о 12:00 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні 2-го відповідача - Луцьку районну раду Волинської області та зобов'язано позивача не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі направити третій особі копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення, встановлено відповідачам п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, встановлено 3-й особі строк на подання пояснення щодо позову - до 20.11.2018, але не менше 5 днів з дня отримання копії позовної заяви.

20.11.2018 до суду від позивача надійшла заява (вх. №32674) про приєднання до матеріалів справи доказів направлення 3-й особі копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Також, 20.11.2018 до суду від позивача надійшла заява (вх. №32676), в якій останній просить суд підготовче засідання у справі, яке призначено на 27.11.2018 о 12:00 проводити за відсутністю представника позивача, оскільки представник позивача братиме участь в іншому судовому засіданні у справі 914/1423/18.

Судом вказане клопотання представника позивача було задоволено як таке, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

26.11.2018 до суду від позивача надійшло клопотання (вх. №33154) про приєднання до матеріалів справи додаткових документів, зазначених у додатку, зокрема нотаріально завіреної копії висновку експерта № 45 від 19.11.2018 та доказів направлення цього висновку учасникам справи.

Судом клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи вказаних у клопотанні документів було задоволено на підставі ст. 2, ст. 73, ст. 74, ч.9, ч.10 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 листопада 2018 р. відкладено підготовче засідання на 04 грудня 2018 року о 12:00.

03 грудня 2018 року від 2-го відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. 33806), в якому 2-ий відповідач просив суд зупинити провадження у справі №922/2972/18 до закінчення розгляду господарським судом Волинської області справи №903/857/18 про розірвання договорів, зокрема відповідно до якого стягуються кошти у справі 922/2972/18. Також, у клопотанні 2-ий відповідач зазначає, що він не співпрацював та не здійснював спільної діяльності з 1-им відповідачем, і йому не зрозуміло на якій підставі 1-ий відповідач поручився за виконання 2-им відповідачем зобов'язань за договором підряду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.12.2018р. судом відмовлено в задоволенні клопотання 2-го відповідача про зупинення провадження у справі за відсутності жодних обставин, які б перешкоджали встановленню обставин даної справи, а 2-ий відповідач у поданому клопотанні не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно в процесуальних межах саме даної справи. Також, вказаною ухвалою закрито підготовче провадження у справі № 922/2972/18. Призначено справу №922/2972/18 до судового розгляду по суті на "10" грудня 2018 р. о (об) 12:20 год.

Представник позивача у судове засідання 10.12.2018р. не з'явився, проте надав до суду 04.12.2018 клопотання (вх.33888), в якому повідомляє, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити, та не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача. Приймаючи до уваги викладене та те, що явку представника позивача не було визнано судом обов'язковою, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Представник 1-го відповідача в судове засідання не з'явився, своїм правом на подання відзиву в порядку ст. 165 ГПК України не скористався. У матеріалах справи містяться поштові повідомлення: про вручення ухвали про відкриття провадження у справі від 05.11.2018р. та призначення у справі підготовчого засідання на 27.11.2018р. о 12:00 повноважному представнику 1-го відповідача 07.11.18р., про вручення ухвали про відкладення підготовчого засідання на 04.12.2018р. о 12:00 повноважному представнику 1-го відповідача 30.11.2018р.

Представник 2-го відповідача в судове засідання не з'явився, своїм правом на подання відзиву в порядку ст. 165 ГПК України не скористався.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, своїм правом на подання пояснення щодо позову не скористався.

Отже, учасники справи не забезпечили явку своїх представників в судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 10 грудня 2018 року о 12:20, проте про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвали від 04.12.2018р. сторонам та 3-й особі 04.12.2018.

Також, ухвалу господарського суду Харківської області від 04.12.2018 р. внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов'язана слідкувати за перебігом розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представників сторін та 3-ї особи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.07.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (підрядник за договором, далі по тексту - позивач) та Комунальним підприємством "ЛУЦЬКЕ" (замовник, далі по тексту - 2-ий відповідач) було укладено договір №1 (далі по тексту - договір підряду).

Відповідно до п.1.1. договору підряду підрядник, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язався на свій ризик по завданню замовника виконати роботи та здати йому в установлений договором підряду строк закінчені роботи по капітальному ремонту та утеплення даху закладу загальної середньої освіти с.Гірка Полонка Луцького району Волинської області, а замовник зобов'язався прийняти виконані підрядником роботи і оплатити їх відповідно до умов даного договору.

Згідно п.1.2. договору підряду, підрядник забезпечує виконання власними або залученими силами та засобами будівельних робіт у відповідності до проектної документації, здійснює комплектацію Об'єкта необхідними будівельними матеріалами та конструкціями та ліквідує недоробки та дефекти, що виникли з його вини, які були виявлені в ході приймання робіт або в гарантійні строки експлуатації Об'єкта.

Відповідно п. 1.3. договору підряду, замовник здійснює фінансування робіт в обсязі, передбаченому кошторисною документацією і договірною ціною (Додаток №1), що є невід'ємною частиною цього Договору та в строки, передбачені умовами даного договору.

Відповідно п.2.1. договору підряду, договірна ціна робіт по цьому договору становить 2 077 170,00 гривень (два мільйони сімдесят сім тисяч сто сімдесят грн., 00 коп.), в т.ч. ПДВ 346 195,00 гривень (триста сорок шість тисяч сто дев'яносто п'ять грн. 00 коп.). Договірна ціна є динамічною.

Згідно п.3.1. договору підряду, сторони погодили, що строки виконання робіт за цим договором встановлюються з моменту підписання договору сторонами до 31 грудня 2018р.

У розділі 4 договору підряду, сторони погодили порядок розрахунку і платежі.

Згідно п.4.3. договору підряду, замовник перераховує підряднику аванс для придбання матеріалів у розмірі 30% від суми договору 623151,00 грн. (шістсот двадцять три тисячі сто п'ятдесят одна грн. 00 коп.) в т.ч. 103858,00 грн. (сто три тисячі вісімсот п'ятдесят вісім грн. 50 коп.) ПДВ. Підрядник зобов'язується на протязі 1 (одного) місяця надати довідку КБ-3 та акт КБ-2. По закінченню місячного терміну сума авансу повертається замовникові.

Замовник здійснює щомісячні платежі за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт (типова форма № КБ-2в) та довідок про вартість викоаних робіт (типова форма № 3-КБ), підписаних уповноваженими представниками сторін протягом 30 календарних днів з моменту підписання довідок про вартість виконаних робіт (типова форма № 3-КБ), при наявності фінансування. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом семи банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування (п.4.4., п. 4.2. договору підряду).

Позивач у позовній заяві зазначає, що 2-им відповідачем перераховано аванс в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №18 від 23.07.2018р. на суму 623151 грн. (арк.34).

У пункті 4.5. договору підряду, сторони погодили, що акт виконаних робіт (типова форма №КБ-2в) готує підрядник і передає його для підписання замовнику в паперовому та електронному вигляді 25 числа звітного місяця. Замовник протягом 3-х днів перевіряє правильність і реальність акту і підписує його в частині фактичного виконаних обсягів робіт.

Позивач зазначає, що будівельні роботи за договором ним були виконані, усі акти КБ-2 (приймання виконання будівельних робіт ) та довідки КБ-3 (про вартість виконаних робіт та витрати) були передані замовнику за договором: 2-му відповідачу для оплати.

Зокрема позивачем надані докази про направлення на адресу 2-го відповідача актів виконаних робіт: №1 за серпень разом із довідкою КБ-3 про вартість робіт по вищевказаному акту, підсумкову відомість ресурсів за вказаним актом приймання виконаних робіт, що вручені 2-му відповідачу 12.09.2018р., про що позивачем надано відстеження поштового відправлення з офіційного сайту "Укрпошта" (аркуш справи № 52); №2 та №3 за вересень 2018р. разом із довідкою КБ-3 про вартість робіт по вищевказаному акту, підсумкову відомість ресурсів за вказаним актом приймання виконаних робіт, проте не були вручені 2-му відповідачу під час доставки, про що позивачем також надано відстеження поштового відправлення з офіційного сайту "Укрпошта". Загальна вартість виконаних позивачем робіт за вказаними актами складає 2 068 665,60 грн.

Згідно п.11.1. договору підряду, сторони можуть призупинити дію цього договору за таких обставин: відсутність фінансування будівництва об'єкту; банкрутства однієї із сторін.

Позивач зазначає, що направлені на адресу 2-го відповідача акти приймання передачі виконаних робіт 2-им відповідачем, як замовником за договором не підписані, оплата робіт здійснена не була із посиланням 2-го відповідача на відсутність коштів для фінансування будівництва об'єкту та виникненням обставин згідно 11.1. договору, а саме відсутність фінансування будівництва об'єкту.

Таким чином, враховуючи суму авансового платежу, що здійснена 2-им відповідачем у розмірі 623151,00 грн., у зв'язку із не оплатою замовником виконаних позивачем робіт, позивач зазначає, що заборгованість 2-го відповідача складає 1 445 514,60 грн., що на думку позивача свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Позивач зазначає, що Луцька районна рада Волинської області, що є засновником Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ" і головним розпорядником бюджетних коштів незважаючи на те, що позивачем були виконані роботи за вказаним договором підряду, які мали бути сплачені 2-им відповідачем, незаконно прийняла рішення "Про внесення змін до рішення районної ради від 22.12.2017 р. № 25/30 "Про районний бюджет на 2018 рік" від 05.10.2018 № 30/19, за яким перерозподілила кошти, які мали бути спрямовані на оплату виконаних позивачем робіт, чим фактично зменшила фінансування робіт за вказаним договором підряду.

Також, позивач зазначає, що між позивачем (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" (поручитель за договором, далі по тексту - 1-ий відповідач) та 2-им відповідачем (боржник) було укладено договір поруки №1/2018 від 23.07.2018р. (далі по тексту - договір поруки).

Як вбачається з матеріалів справи згідно умов договору поруки 1-ий відповідач зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань 2-го відповідача, що виникли з договору №1 від 23.07.2018р. по капітальному ремонту та утепленню даху закладу загальної середньої освіти с. Гірка Полонка, Луцького району, Волинської області від 23.07.2018р., що був укладений між позивачем та 2-им відповідачем (арк.33).

Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення дії основних Договорів, окрім випадків визначених в ст. 559 Цивільного кодексу України (п.7.1. Договору поруки).

У п. 13.1. договору підряду сторони погодили, що цей Договір набуває законної сили з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Договір поруки підписано від імені позивача - директором ОСОБА_1, від імені 1-го відповідача - директором ОСОБА_2 та від імені 2-го відповідача - директором ОСОБА_3 Підписи сторін договору поруки скріплені печатками юридичної особи.

До матеріалів справи позивачем надано копію цього договору поруки, яка посвідчена приватним нотаріусом Бродівського району Львівської області ОСОБА_4, та зареєстроана у реєстрі за № 726 від 30.10.2018.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та 2-им відповідачем у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору підряду.

Відповідно ч. 1 ст. 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

За приписами ч.1, ч.5 ст. 318 Господарського кодексу України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх. Договір підряду на капітальне будівництво повинен передбачати: найменування сторін; місце і дату укладення; предмет договору (найменування об'єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом); строки початку і завершення будівництва, виконання робіт; права і обов'язки сторін; вартість і порядок фінансування будівництва об'єкта (робіт); порядок матеріально-технічного, проектного та іншого забезпечення будівництва; режим контролю якості робіт і матеріалів замовником; порядок прийняття об'єкта (робіт); порядок розрахунків за виконані роботи, умови про дефекти і гарантійні строки; страхування ризиків, фінансові гарантії; відповідальність сторін (відшкодування збитків); урегулювання спорів, підстави та умови зміни і розірвання договору.

Відповідно до ч.2 ст.320 Господарського кодексу України у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, за приписами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України наявний обов'язок замовника 2-го відповідача по прийняттю виконаних підрядником робіт та у разі відсутності зауважень щодо якості виконаних робіт, роботи виконані позивачем є прийнятими 2-им відповідачем.

2-им відповідачем не надано докази того, що до закінчення роботи за вказаним договором підряду він відмовився від договору, а також не надав докази того, що він заявляв про недоліки у виконаній роботі або наявність у роботі відступів від умов договору.

Судом встановлено, що позивач надає в обґрунтування виконаних робіт акти приймання передачі виконаних робіт: №1, №2, №3 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, згідно яких позивачем виконані роботи на загальну суму 2 068 665,60 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визнаних змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно вимог ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд позбавлений права самостійно збирати докази, а відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 73, 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зокрема, згідно ч.2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.

Під час розгляду справи позивачем у справі надано висновок експерта №45 Бутакової Марини Анатоліївни, що діє на підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 25.11.2016р. видане Центральною експертно кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України від судової будівельно - технічної експертизи, що виконана на замовлення позивача у справі від 19.11.2018р. Відповідно до висновку експерта: загальна вартість будівельних робіт по капітальному ремонту та утепленню даху закладу загальної середньої освіти с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області виконаних ТОВ "Будівельна компанія "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" у 2018 році становить 2055397,00 грн. (два мільйони п'ятдесят тисяч триста дев'яносто сім гривень 00 копійок).

Судом висновок експерта прийнято та оскільки експертом досліджено питання щодо виконання позивачем робіт на вищевказаному об'єкті, а 2-им відповідачем акти виконаних робіт не підписано, суд приймає суму виконаних робіт у розмірі 2055397,00 грн., а отже враховуючи, що 2-им відповідачем у справі перераховано аванс у розмірі 623151,00 грн. 30% від суми договору, наявність у 2-го відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 1432246,00 грн. є очевидною.

Як вбачається з матеріалів справи, 1-й відповідач зобов'язався перед позивачем за виконання всіх зобов'язань 2-го відповідача, зокрема проведення оплати виконаних позивачем робіт за договором підряду, уклавши з позивачем та 2-им відповідачем договір поруки №1/2018 від 23.07.2018р. Таким чином, у 1-го відповідача та 2-го відповідача виникли солідарні обов'язки сплатити грошові кошти на користь позивача, який виконав роботи, проте коштів за них не отримав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом не приймаються заперечення 2-го відповідача щодо його необізнаності про укладання договору поруки із 1-им відповідачем, оскільки 2-ий відповідач є стороною цього договору та даний договір поруки не визнаний судом недійсним, а отже 1-ий відповідач має солідарно відповідати перед позивачем за зобов'язаннями 2-го відповідача щодо оплати суми боргу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), а саме, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00), Суд у пункті 26 вказаного рішення зазначив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

В рішеннях ЄСПЛ від 18 жовтня 2005 року у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та від 30 листопада 2004 року у справі «Бакалов проти України» також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Отже, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

Крім того, суд враховує те, що у п.4.1. договору підряду позивач та 2-ий відповідач погодили, що у разі зменшення бюджетних асигнувань сторони переглядають об'єм виконаних робіт. Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що до закінчення виконання позивачем робіт за вказаним договором сторони цього договору переглянули об'єм виконаних робіт, вносили зміни в договір щодо об'єму виконаних робіт або докази того, що 2-ий відповідач до закінчення виконаних позивачем робіт відмовився від договору підряду.

Враховуючи вищенаведене та те, що роботи виконані позивачем за договором підряду 2-им відповідачем не оплачені, та сума виконаних позивачем робіт у розмірі 2 055 397,00 грн. підтверджується висновком експерта, позовні вимоги, що заявлені позивачем підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1 432 246,00 грн. Врешті частині позовних вимог у розмірі 13268,60 грн. суд вважає за необхідне відмовити як такі, що заявлені безпідставно.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору в сумі 21483,70 грн. покладаються на відповідачів, та з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10741,85 грн., та витрати зі сплати судового збору в сумі 199,02 грн. покладаються на позивача.

Судовий збір у розмірі 881,00 грн., що сплачений позивачем за подання заяви про забезпечення позову відшкодуванню позивачу не підлягає, у зв'язку з відмовою у задоволенні вказаної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 837, 853, 875 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в сумі 1 432 246,00 грн.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" (61166, м. Харків, пр. Науки, буд. 38, кім. 317 Б, ідентифікаційний код 37156857) та Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ" (45624, Волинська область, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 5, ідентифікаційний код 36716814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (81215, Львівська область, Перемишлянський район, с. Коросне, вул. Центральна, 113 А, ідентифікаційний код 41490407) грошові кошти у розмірі 1 432 246,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" (61166, м. Харків, пр. Науки, буд. 38, кім. 317 Б, ідентифікаційний код 37156857) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (81215, Львівська область, Перемишлянський район, с. Коросне, вул. Центральна, 113 А, ідентифікаційний код 41490407) судовий збір у розмірі 10741,85 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "ЛУЦЬКЕ" (45624, Волинська область, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 5, ідентифікаційний код 36716814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (81215, Львівська область, Перемишлянський район, с. Коросне, вул. Центральна, 113 А, ідентифікаційний код 41490407) судовий збір у розмірі 10741,85 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

В частині позовних вимог щодо стягнення 13268,60 грн. - у задоволенні позову відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ТЕРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ" (81215, Львівська область, Перемишлянський район, с. Коросне, вул. Центральна, 113 А, ідентифікаційний код 41490407).

1-ий відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРЕГАТРЕМСЕРВІС" (61166, м. Харків, пр. Науки, буд. 38, кім. 317 Б, ідентифікаційний код 37156857).

2-ий відповідач: Комунальне підприємство "ЛУЦЬКЕ" (45624, Волинська область, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, 5, ідентифікаційний код 36716814)

3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні 2-го відповідача: Луцька районна рада Волинської області (43001, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 53, ідентифікаційний код 23250933).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 10.12.2018 р.

Суддя І.О. Чистякова