СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" грудня 2018 р. Справа № 922/1938/18

Суддя-доповідач Лакіза В.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, с.Докучаєва, Харківська область (вх. №1273 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2018, ухвалене суддею Сальніковою Г.І. в приміщенні господарського суду Харківської області (повний текст складено 31.10.2018),

у справі №922/1938/18,

за позовом Комунального підприємства "Теплові мережі Роганської селищної ради", смт. Рогань, Харківська область,

до відповідача Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, с. Докучаєва, Харківська область,

про стягнення 466136,98 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.10.2018 у справі №922/1938/18 позов Комунального підприємства "Теплові мережі Роганської селищної ради" до Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва про стягнення 466136,98 грн. задоволено повністю; стягнуто з Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва на користь Комунального підприємства "Теплові мережі Роганської селищної ради": за договором №17/С-2018 від 07.02.2018 інфляційні втрати у розмірі 7447,36 грн.; пеню у розмірі 130471,24 грн. та 3 % річних у розмірі 11770,70 грн., за договором №18/С-2018 від 07.02.2018 інфляційні втрати у розмірі 7802,67 грн.; пеню у розмірі 280723,42 грн. та 3 % річних у розмірі 27921,59 грн.; стягнуто з Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва на користь Комунального підприємства "Теплові мережі Роганської селищної ради - 6992,05 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою звернувся Харківський національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2018 у справі №922/1938/18 та відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Крім того, в апеляційній сказі апелянтом заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим господарським судом 24.10.2018 (повний текст рішення складено 31.10.2018). Отже, строк подання апеляційної скарги сплив 20.11.2018.

Проте, відповідно до штемпелю організації поштового зв'язку, що міститься на конверті, в якому надіслано апеляційну скаргу до суду, вбачається, що вона прийнята до пересилання ПАТ "Укрпошта" 22.11.2018, тобто апеляційну скаргу подано заявником після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду, встановленого ч.1 ст. 256 ГПК України, на 2 дні.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частин 2, 3 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З огляду на викладене, процесуальним законом не передбачено обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника.

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку встановленого на апеляційне оскарження рішення суду апелянт зазначає, що у судовому засіданні 24.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення скаржником отримано лише 02.11.2018.

Із заяви відповідача про отримання копії рішення, що міститься в матеріалах справи (а.с.232) вбачається, що повний текст рішення Господарського суду Харківської області від 24.10.2018 у справі №922/1938/18 скаржником отримано 02.11.2018.

Європейський суд з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, зазначає про те, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992 року).

Розглянувши наявні матеріали справи, зважаючи на невеликий проміжок часу з пропуску строку на апеляційне оскарження та з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін суд апеляційної інстанції вважає, що строк ним пропущено з поважних причин, у зв'язку з чим він підлягає поновленню.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство "Теплові мережі Роганської селищної ради" звернулося до суду першої інстанції з майновими вимогами та з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 466136,98 грн.

Враховуючи викладене, до суду першої інстанції сплаті підлягає судовий збір на підставі пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 466136,98*1,5%=6992,05 грн.

З викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 24.10.2018 у справі №922/1938/18 сплаті підлягає судовий збір у розмірі 6992,05*150%=10488,08 грн.

До апеляційної скарги Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва додано копію квитанції №0.0..1 про сплату судового збору у сумі 300,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж встановлено діючим законодавством.

Крім того, суд зазначає, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме, без надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що у відповідності до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

У зв'язку з несплатою судового збору Харківським національним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва необхідно усунути недоліки апеляційної скарги та подати суду документи про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме: оригінал квитанції №0.0..1 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 300,00 грн, а також оригінал платіжного документу про доплату судового збору - в сумі 10188,08 грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва на рішення Господарського суду Харківської області від 24.10.2018 у справі №922/1938/18 - залишити без руху.

2. Встановити Харківському національному аграрному університету ім. В.В.Докучаєва десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач В.В. Лакіза