РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2018Справа № 910/14772/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс"

про стягнення 34 481,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" про стягнення 34 481, 00 грн. страхового відшкодування.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору № 28-2111-17-00178 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 09.11.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Ford Fusion EbonyII" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1), а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Geelly" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, позивачем було направлено останньому вимогу про сплату страхового відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму, позивач просить стягнути вказану суму в судовому порядку.

Одночасно, в позовній заяві позивачем подано клопотання про витребування Моторного (транспортного) страхового бюро України відомості щодо укладення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АМ/001541805 з відповідачем.

Відповідно до частини другої статті 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Подане позивачем клопотання не відповідає наведеним вище вимогам процесуального Закону, оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують заходи, які ним вживались для отримання полісу самостійно, не зазначено причини неможливості отримати цей доказ самостійно. З урахуванням наведеного, суд ухвалою від 12.11.2018 відмовив позивачу у задоволенні клопотання.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14772/18/ Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідно до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 270.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки витребуваних судом письмових пояснень, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем та ОСОБА_2 09.11.2017 укладено договір № 28-2111-17-00178 добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, відповідно до якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки Ford Fusion EbonyII" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1).

З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2018 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на перехресті вулиць Богданівської та Соборної у місті Лозова Харківської області, автомобіль марки Ford Fusion EbonyII" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) отримав механічні пошкодження.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля "Geelly" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) гр. ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5 та 13.1 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.07.2018.

В матеріалах справи наявні копії акту огляду транспортного засобу та рахунків фізичної особи-підприємця Раскіна В.О. № ФЛР00000034 від 16.06.2018 на суму 30 493, 80 грн. та № ФЛР00000049 від 16.07.2018 на суму 5 767, 20 грн. З означених рахунків вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого у результаті ДТП автомобіля марки Ford Fusion EbonyII" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) склала 36 261, 00 грн.

Позивач страховими актами № ПССКА-6498 від 25.06.2018 та № ПССКА-6498/1 від 25.06.2018 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у загальному розмірі 35 381, 00 грн., виплата якого позивачем підтверджується платіжними дорученнями № 13084 від 26.06.2018 та № 15610 від 27.07.2018.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло у межах фактично здійсненої страхової виплати право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Geelly" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) застрахована відповідачем відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1541805.

Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача, останній відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Пунктом 34.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на страховика (у даному випадку - на відповідача) покладено обов'язок протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Докази виконання відповідачем покладеного на нього Законом обов'язку в матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи також відсутні і докази того, що невиконання цього обов'язку з боку відповідача відбулось внаслідок об'єктивних обставин.

Позивач, 12.09.2018 направив на адресу відповідача вимогу з додатками про сплату страхового відшкодування, яка залишилася останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок проведення дослідження експерта чи аварійного комісара покладено саме на відповідача (пункт 34.2), а до позивача від потерпілої особи перейшло згідно пункту 34.3 лише право (а не обов'язок) на проведення відповідних досліджень.

Позивачу Законом одночасно з покладенням означених вище обов'язків надано досить суттєвий перелік прав, у тому числі і право з'ясування обставин страхового випадку та визначення розміру завданих збитків власним розслідуванням. Означеним правом відповідач не скористався та не надав суду взагалі жодного доказу здійснення ним будь-якої дії.

Оскільки в процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач фактично ухилявся від виконання своїх обов'язків, суд визнає право позивача на визначення розміру збитків за рахунками СТО (тобто, реальної вартості відновлювального ремонту).

Виходячи з наведеного, суд встановлює, що позивач має право на відшкодування за рахунок відповідача страхового відшкодування у розмірі 34 481,00 грн. Таким чином, позовна вимога підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" про стягнення 34 481,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (01033, місто Київ, вулиця Володимирська, 69, ідентифікаційний код 19350062) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) страхове відшкодування в розмірі 34 481 (тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.12.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк