ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.11.2018 Справа № 910/9773/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» (, адреса: 08324, Київська область, с. Гора, вул. Лісова, буд. 1),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінденкрафт» (, адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 11),

про: стягнення 34619,42 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився, -

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство «Бориспільське лісове господарство» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінденкрафт» основного боргу у розмірі 19185,30 грн., штрафу у розмірі 1342,97грн., інфляційних втрат у розмірі 11343,54грн., 3% річних у розмірі 2747,61грн.

Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем грошових зобовязань за договором купівлі-продажу №21 від 27.01.2015, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування штрафу, інфляційних втрат та 3% річних.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір купівлі-продажу № 21 від 27.01.2015 року, протокол погодження вільної оптової ціни на лісопродукцію від 27.01.2015, додаткова угода №1 від 27.01.2015 року, додаткова угода №2 від 27.01.2015 року, додаткова угода №3 від 02.02.2015 року, додаткова угода №4 від 12.03.2015 року, додаткова угода №5 від 25.05.2015 року, додаткова угода №6 від 17.07.2015 року, товарно-транспортна накладна серія КВА №251365 від 02.09.2015 року на суму 10809.43 грн.з ПДВ, товарно-транспортна накладна серія КВА №251393 від 10.09.2015 року на суму 21025.32 грн. з ПДВ, товарно-транспортної накладна серія КВА №231318 від 11.09.2015 року на суму 23577.06 грн з ПДВ, акт надання послуг №1951 від 02.09.2015 року, акт надання послуг №1963 від 10.09.2015 року, акт надання послуг №КВ-1 від 11.09.2015 року, податкова накладна №17 від 02.09.2015 року, податкова накладна №67 від 10.09.2015 року, податкова накладна №73 від 11.09.2015 року, акт звірки взаєморозрахунків станом на 06.06.2018 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 25.12.2015 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 30.03.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №2 від 26.04.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 29.04.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 10.05.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 12.05.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 18.05.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 31.05.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 07.06.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 02.07.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 18.08.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 19.07.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 09.11.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 05.12.2016 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 12.01.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 02.08.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 09.08.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №2 від 21.08.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 28.08.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 08.09.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 20.10.2017року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №2 від 16.11.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 27.11.2017 року, виписка з рахунку ДП «Бориспільський лісгосп» №7 від 12.12.2017 року, наказ № 392 к від 03.07.2014, статут Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство», безкоштовний запит з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ДП «Бориспільське лісове господарство», безкоштовний запит з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ «Лінденкрафт», довіреності №342 від 02.07.2018, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.07.2018 позовну заяву Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» з додатними до неї матеріалами передано за підсудністю до господарського суду Донецької області.

За наслідками автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/9773/18 передано на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою суду від 23.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 910/9773/18; розгляд справи визначено здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.09.2018 року; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, докладний обґрунтований контррозрахунок позовних вимог до 13.09.2018. Копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази та контррозрахунк направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; визначено позивачу строк для подання суду відповіді на відзив до 20.09.2018. Копію відповіді на відзив і всі додані до нього докази направити відповідачу, докази направлення надати суду у вказаний строк.

Ухвалою суду від 20.09.2018 підготовче засідання відкладено на 18.10.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача до 10.10.2018; копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у встановлений строк; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; запропоновано позивачу у строк до пяти днів з дня отримання відзиву, але не пізніше 18.10.2018, надати суду відповідь на відзив (за наявності); докази направлення відповіді на відзив відповідачу; явка представників сторін у судове засідання визнана необовязковою.

Ухвалою суду від 18.10.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/9773/18; призначено розгляд справи по суті на 12.11.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана необовязковою.

Ухвалою суду від 12.11.2018 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінденкрафт» про оголошення перерви у судовому засіданні до 29.11.2018; запропоновано позивачу надати суду оригінали документів, доданих до позовної заяви (для огляду); явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

В судовому засіданні, що відбулось 29.11.2018, позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в жодне судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений шляхом направлення йому ухвали поштовим звязком, письмовий відзив на позовну заяву не надав.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обовязковою визнана не була, сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відповідач можливістю подати суду відзив на позов не скористався, причин ненадання відзиву суду не повідомив, тому справа розглядається за наявними матеріалами без присутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2015 між Державним підприємством «Бориспільське лісове господарство» (далі- продавець, позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінденкрафт» (далі покупець, відповідач) укладено договір купівлі продажу №21.

Відповідно до пунктів 1.1. 1.3. договору, продавець продав, а покупець купив товар: техсировина (сосна). Одиниця виміру та кількість одиниць: загальна кількість по договору становить 500,00 м3 (пятсот кубічних метрів). Ціна за одиницю: згідно додатку (протоколу ціни на лісопродукцію).

В пунктах 2.1. 2.3. передбачено, що ціна договору з урахуванням ПДВ складає 180200,00 грн. (сто вісімдесят тисяч двісті гривень 00 коп.), в т.ч. ПДВ 29700,00 грн. (двадцять девять тисяч сімсот гривень 00 коп.). Оплата за цим договором проводиться на умовах предоплати. Форма оплати - безготівковий розрахунок.

Відповідно до п. 3.2. договору поставка продукції проводиться на умовах франко-склад покупця.

Термін дії договору встановлено з моменту його підписання і до 31.12.2015 (5.2. договору).

27.01.2015 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі продажу №21 від 27.01.2015, за змістом якої, сторони дійшли згоди відносно того, що покупець надає згоду використовувати персональні дані надані постачальнику з метою реалізації державної політики в сфері захисту персональних даних та відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» №2297 VI від 01.06.2011.

Додатковою угодою №2 від 27.01.2015 сторони дійшли згоди доповнити підпункт 1.1. пункту 1 та підпункт 2.1. пункту 2 договору купівлі продажу №21 від 27.01.2015 виклавши їх в наступній редакції: «п.п. 1.1. Продавець зобовязується додатково продати покупцю баланси (сосна) діаметром 6 -24 в кількості 200 куб.м. за ціною 337,50 грн. + ПДВ на умовах франко склад «покупця»; п. 2.1.Загальна вартість лісоматеріалів, що підлягають додатковій поставці за цим договором з урахуванням ПДВ складає: 81000,00 (вісімдесят одна тисяча гривень 00 коп.).» Дана угода набуває чинності з 27.01.2015 та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Додатковою угодою №3 від 02.02.2015 сторони дійшли згоди доповнити підпункти 1.1., 1.2. пункту 1 та підпункт 2.1. пункту 2 договору купівлі продажу №21 від 27.01.2015 виклавши їх в наступній редакції: «п.п. 1.1. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник лапа (ґатунок, діаметр 14 25) в кількості 20,00 куб.м. за ціною 405,00 грн. +ПДВ на умовах франко склад покупця; п.п. 1.1.1. продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник липа (1 ґатунок, діаметр 26 і б.) в кількості 20,00 куб.м. за ціною 466,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад покупця; п.п. 1.1.2. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник липа (2 ґатунок, діаметр 14-25) в кількості 20,00 куб.м. за ціною 395,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад покупця; п.п.1.1.3. Покупець зобовязується продати покупцю пиловниклипа (2 гатунок, діаметр 26і б) в кількості 20,00 куб. м. за ціною 458,00 грн. +ПДВ на умовах франко склад покупця; п.п. 1.1.4. продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник липа (3 ґатунок, діаметр 14-25) в кількості 20,00 куб.м. за ціною 341,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад покупця; п.п. 1.1.5. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пилоник липа (3 ґатунок, діаметр 26 і б) в кількості 30,00 куб.м. за ціною 435,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад покупця; п.1.2. Загальна вартість лісоматеріалів з урахуванням ПДВ, що підлягають додатковій поставці за цим договором складає: 65220,00 (шістдесят пять тисяч двісті двадцять гривень 00 коп.).». Дана угода набуває чинності з 02.2015 року та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Додатковою угодою №4 від 12.03.2015 сторони дійшли згоди доповнити підпункти 1.1., 1.2. пункту 1 та підпункту 2.1. пункту 2 договору купівлі продажу №21 від 27.01.2015 виклавши їх в наступній редакції: «п.п. 1.1. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник сосна (2 ґатунок, діаметр 14 - 18) в кількості 50,00 куб.м. за ціною 373,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.1. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник сосна (2 ґатунок, діаметр 20 - 24) в кількості 50,00 куб.м. за ціною 462,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.2. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник сосна (3 ґатунок, діаметр 14 - 18) в кількості 50,00 куб.м. за ціною 330,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.3. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник сосна (3 ґатунок, діаметр 20 -24) в кількості 50,00 куб.м. за ціною 432,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.1.2. Загальна вартість лісоматеріалів з урахуванням ПДВ, що підлягають додатковій поставці за цим договором складає: 95820,00 (девяносто пять тисяч вісімсот двадцять гривень 00 коп.)». Дана угода набуває чинності з 12 березня 2015 року та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Додатковою угодою №5 від 25.05.2015 сторони дійшли згоди доповнити підпункти 1.1., 1.2. пункту 1 та підпункту 2.1. пункту 2 договору купівлі продажу №21 від 27.01.2015 виклавши їх в наступній редакції: «п.п. 1.1. Продавець зобовязується додатково продати покупцю баланси (сосна) діаметр 6-24 в кількості 100,00 куб. м. за ціною 354,17 грн. + ПДВ на умовах франко; п.п. 1.2. Загальна вартість лісоматеріалів з урахуванням ПДВ, що підлягають додатковій поставці за цим договором складає: 42500,00 (сорок дві тисячі пятсот гривень 00 коп.)». Дана угода набуває чинності з 25 травня 2015 року та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Додатковою угодою №6 від 17.07.2015 сторони дійшли згоди доповнити підпункти 1.1., 1.2. пункту 1 та підпункту 2.1. пункту 2 договору купівлі продажу №21 від 27.01.2015 виклавши їх в наступній редакції: «п.п. 1.1. Продавець зобовязується додатково продати покупцю баланси (сосна) діаметр 6 24 в кількості 100,00 куб.м. за ціною 379,17 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.1. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник (сосна) діаметр 20 -25,3 ґатунок в кількості 20,00 куб.м. за ціною 750,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.2. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник (сосна) діаметр 26 35,3 ґатунок в кількості 35,00 куб.м. за ціною 916,67 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.3. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник (сосна) діаметр 36 б.,3 ґатунок в кількості 10,00 куб.м. за ціною 958,33 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.4. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник (сосна) в кількості 15,00 куб.м. за ціною 354,17 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1. п.п. 1.1.2. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник (сосна) діаметр 26 35,2 ґатунок в кількості 5,00 куб.м. за ціною 935,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.1.6. п.п. 1.1.2. Продавець зобовязується додатково продати покупцю пиловник (сосна) діаметр 36 і б.,2 ґатунок в кількості 5,00 куб.м. за ціною 1030,00 грн. + ПДВ на умовах франко склад продавця; п.п. 1.2. Загальна вартість лісоматеріалів з урахуванням ПДВ, що підлягають додатковій поставці за цим договором складає 131665,60 (сто тридцять одна тисяча шістсот шістдесят пять гривень 60 коп.)». Дана угода набуває чинності з 17 липня 2015 року та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

З наявних в матеріалах справи вбачається, що на виконання зобовязань за договором №21 від 27.01.2015 у вересні 2015 відповідачу був поставлений товар, що підтверджується наступними товарно транспортними накладними: КВА №251365 від 02.09.2015 року на суму 10809,43 грн.; КВА №251393 від 10.09.2015 на суму 21025,32 грн.; КВА №231318 від 11.09.2015 на суму 23 577,06 грн. (а.с. 27 30).

Водночас, сторонами були підписані акти наданих послуг: №951 від 02.09.2015 у розмірі 1346,40 грн., № 1963 від 10.09.2015 у розмірі 1679,28 грн., №КВ 079001 -00991 від 11.09.2015 у розмірі 1747,80 грн., відповідно до яких відповідачу було надано супровідні автопослуги по вивозці та погрузці деревини (а.с. 24 26). Також, матеріали справи містять відповідні податкові накладні (а.с. 21 23).

Статтею 74 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договір купівлі продажу №21 від 27.01.2015 за своєю правовою природою є договором купівлі - продажу, який підпадає під правове регулювання норм статті 655-697 Цивільного кодексу України.

Укладені між сторонами акти наданих послуг за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що відповідачу було відпущено товару на суму 55411,81 грн. (п"ятдесят п"ять тисяч чотириста одинадцять гривень 81 коп.) та надано автопослуг та робіт з погрузки деревини на суму 4773,8 грн. (чотири тисячі сімсот сімдесят три гривні 80 коп.). Всього відповідач мав сплатити позивачу 60185,30 грн. (шістдесят тисяч сто вісімдесят п"ять гривень 30 коп.).

За поясненнями позивача, з чим погоджується суд, строк виконання зобов"язань відповідачем наступив 12.09.2015. Відповідачем доводів позивача не спростовано.

Станом на 12.09.2015 року відповідач мав перед позивачем заборгованість у розмірі 60185,30 грн. (шістдесят тисяч сто вісімдесят п"ять гривень 30 коп.)

Наявні в матеріалах справи банківські виписки про рух коштів (а.с. 31 - 101) свідчать, що відповідачем було здійснено часткову оплату вищевказаного боргу на загальну суму 41000 грн. (сорок одна тисяча гривень).

Отже, матеріалами справи підтверджується і відповідачем належними доказами не спростовано наявності заборгованості перед позивачем за спірним договором у розмірі 19185,30 грн. (дев"ятнадцять тисяч сто вісімдесят п"ять гривень 30 коп.), тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача цієї заборгованості суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу на рівні 7 % від суми боргу за прострочення виконання зобов"язань за договором понад 30 днів, на підставі ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України, у розмірі 1342,97 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 97 коп.), інфляційних у розмірі 11343,54 грн. (одинадцять тисяч триста сорок три гривні 54 коп.) та 3% річни - 2747,61 грн. (дві тисячі сімсот сорок сім гривень 61 коп.) за період з 12.09.2015 по 30.06.2018, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як вбачається із п. 5.2 Статуту позивача - Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» є державною власністю і закріплюються за ним на праві господарського відання.

Таким чином, позивач є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, що підтверджується Статутом останнього.

У той же час суд враховує, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.02.2014 у справі №3-1гс14.

Відповідно до ч.3 ст. 510 ЦК України якщо кожна із сторін в зобов"язанні має одночасно і права, і обов"язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов"язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Правовідношення, в якому замовник зобов"язаний оплатити надану послугу грошима, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов"язанням.

Таким чином, оскільки за договором № 21 від 27.01.2015 у відповідача виникли саме грошові зобов"язання, тому санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз.3 ч.2 ст.231 ГК України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено арифметичні помилки в розрахунку інфляційних втрат. За підрахунком суду, з відповідача підлягає стягненню 10457,09 грн. (десять тисяч чотириста п"ятдесят сім гривень 9 коп.) інфляційних втрат, а 3 % річних підлягають задоволенню в заявленому розмірі - в сумі 2747,61 грн. (дві тисячі сімсот сорок сім гривень 61 коп.).

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного законодавства суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінденкрафт» про стягнення 34619,42 грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінденкрафт» (, адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 11) на користь Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» (, адреса: 08324, Київська область, с. Гора, вул. Лісова, буд. 1) основний борг у розмірі 19185,30 грн. (девятнадцять тисяч сто вісімдесят пять гривень 30 коп.), інфляційні втрати у розмірі 10457,09 грн. (десять тисяч чотириста пятдесят сім гривень 09 коп.), 3 % річних у розмірі 2747,61 грн. (дві тисячі сімсот сорок сім гривень 61 коп.) та судовий збір у розмірі 1648,53 грн. (одна тисяча шістсот сорок вісім гривень 53 коп.).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення підписано 04.12.2018.

Суддя Н.В. Величко