ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа№ 910/3182/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від позивача: згідно протоколу судового засідання від відповідача: згідно протоколу судового засідання від третьої особи: згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ"
на рішенняГосподарського суду міста Києва
від01.08.2018
суддя Блажівська О.Є.
повний текст складено06.08.2018
за позовомпозовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ", м. Київ
допублічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "МАНТАС", м. Дніпро
прозобов'язання виконати дії

За результатом розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" (надалі-позивач/ ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ") звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (надалі-відповідач/ПАТ КБ «Приватбанк»), про зобов'язання відповідача надати позивачу оригінали кредитних договорів № 4М 16008Д від 30.03.2016 року, № 4М 14289И від 01.09.2014 року, № 4М 14290И від 02.09.2014 року, укладених між ПАТ КБ «Приватбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю "МАНТАС" та інші документи, які засвідчують обов'язок боржника щодо повернення кредиту та документи, якими забезпечувалися вказані кредитні договори.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариством з обмеженою відповідальністю "МАНТАС", на думку позивача, було неналежно виконано обов'язки перед банком - ПАТ КБ "Приватбанк", у зв'язку з чим ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ", відповідно до договору поруки № 4М 14289 И/П, було виконано в повному обсязі зобов'язання за вищезазначеними кредитними договорами, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до матеріалів позовної заяви.

Як зазначає позивач, відповідно до п. 8 договору поруки всі права кредитора за кредитними договорами, що були укладені між ПАТ КБ "Приватбанк" та товариством обмеженою відповідальністю "МАНТАС", а також договором застави (іпотеки), що забезпечує виконання вищевказаними суб'єктами своїх зобов'язань, переходять до поручителя - ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" у зв'язку з чим, позивач зазначає, що всі права, в тому числі документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором повинні перейти ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 провадження у справі № 910/3182/18 відкрито, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - товариство з обмеженою відповідальністю "МАНТАС" (надалі-третя особа/ТОВ «МАНТАС»).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що ні умовами договору поруки, ні чинним законодавством не передбачено обов'язку кредитора передавати поручителю саме оригінали документів на підтвердження обов'язку боржника. За висновками місцевого господарського суду, зазначене свідчить про відсутність порученого права позивача, на захист якого подано даний позов, що вказує на необґрунтованість та юридичну неспроможність позовних вимог.

Також місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що останнім (позивачем) було повністю виконано зобов'язання з повернення кредитних коштів, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження обсягу такого зобов'язання; часткове виконання поручителем (позивачем) зобов'язань за кредитними договорами не породжує перехід до нього прав кредитора за цими договорами.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" (надалі-скаржник) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 скасувати та прийняти нове судове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" обґрунтована тим, що місцевим господарським судом неповно досліджено обставини справи, надано їм невірну оцінку, а тому, на думку скаржника, висновки суду не відповідають дійсним обставинам, що склались між сторонами.

Вважає, що місцевим господарським судом було порушено норми матеріального права, а саме-ст.ст. 512, 514, 553, 554 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Скаржник в поданій ним апеляційній скарзі зазначає, що останній належним чином виконав зобов'язання за договором поруки № 4М14289И/П від 17.11.2016, а саме обов'язок боржника (ТОВ "МАНТАС ") перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитними договорами № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та № 4М14290И від 02.09.2014 шляхом погашення заборгованості в сумі 1 100 192 542,54 грн. Відтак, у відповідача-1 ( ПАТ КБ «Приватбанк») відсутнє право кредитора за кредитними договорами по сплаті боргу. Таким чином, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 556 не здійснив захисту прав та законних інтересів позивача.

Заявник апеляційної скарги також зазначає,що місцевим господарським судом не було враховано п. 10 договору поруки від 17.11.2016, за умовами якого відповідач повинен передати позивачу усі документи, що підтверджують обов'язки третьої особи за кредитними договорами в продовж 5 днів банку з моменту виконання зобов'язання за договором поруки.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 у справі № 910/3182/18 (головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Гончаров С.А., Чорна Л.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 та призначено її до розгляду на 17.09.2018.

У зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/2941/18 від 17.09.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/3182/18.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.09.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Разіна Т.І., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі № 910/3182/18 (головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Разіна Т.І., Гончаров С.А.) апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 прийняти до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Разіна Т.І., Гончаров С.А. з відкриттям апеляційного провадження за правилами спрощеного позовного провадження; відкладено розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 на 16.10.2018; зобов'язано позивача, відповідача та третю особу надати до суду документи (оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи), а саме: 1) кредитні договори № 4М 16008Д від 30.03.2016, № 4М 14289И від 01.09.2014, № 4М 14290И від 02.09.2014, з усіма додатками та додатковими угодами до них, в разі наявності; 2) докази надання кредиту за кредитними договорами від № 4М 16008Д від 30.03.2016, № 4М 14289И від 01.09.2014, № 4М 14290И від 02.09.2014 (копії банківських виписок, платіжних доручень, меморіальних ордерів, тощо); 3) докази повернення кредиту за кредитними договорами від № 4М 16008Д від 30.03.2016, № 4М 14289И від 01.09.2014, № 4М 14290И від 02.09.2014 та сплати процентів за користування кредитом (копії платіжних доручень, банківських виписок, тощо); 4) розрахунок заборгованості за кредитними договорами № 4М 16008Д від 30.03.2016, № 4М 14289И від 01.09.2014, № 4М 14290И від 02.09.2014 станом на момент подачі позову; 5) будь-які інші письмові докази, що стосуються розміру надання кредиту, суми його погашення, розміру сплати процентів за кредитом, суму повернення, суму погашення поручителем, спірні боргові періоди у відповідності до зазначених кредитних договорів № 4М 16008Д від 30.03.2016, № 4М 14289И від 01.09.2014, № 4М 14290И від 02.09.2014, тощо.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

25.06.2018 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд, ідентифікаційний код 42262953.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України № 295/2018 від 28.09.2018 "Про переведення суддів", відповідно до підпункту 7 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, пункту 1 частини другої статті 53, частини третьої статті 82 і пункту 40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 11 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Вищу раду правосуддя" сформовано склад Північного апеляційного господарського суду шляхом переведення суддів.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 3 жовтня 2018 року, про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) 03.10.2018 опубліковано відповідне повідомлення. Відтак, в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно ч. 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу № 910/3182/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

16.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ПАТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просило апеляційну скаргу ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення-без змін.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку проте, що за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження дійсного розміру заборгованості за кредитними договорами № 4М 16008Д від 30.03.2016 року, № 4М 14289И від 01.09.2014 року, № 4М 14290И від 02.09.2014 року та того, що позивачем було в повному обсязі погашено заборгованість боржника за вказаними договорами, а також те, що виконання зобов'язання боржника за вказаним кредитним договором в повному обсязі позивачем не доведено.

Відповідач вказує, що така позиція суду першої інстанції узгоджується з положенням п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Також, зазначає, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано жодних вимог банку адресованих позивачу щодо погашення заборгованості за боржника по кредитним договорам № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та № 4М 1429011 від 02.09.2014.

16.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду ПАТ КБ «Приватбанк» були подані документи на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2018.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 19.10.2018, справу № 910/3182/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 у складі колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.; розгляд скарги призначено на 15.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 відкладено розгляд справи № 910/3182/18 на 06.12.2018.

06.12.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Імперія Холдінг» заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

Третя особа не подала суду відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ". Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні адвокат скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з наведених у відзиві на неї підстав та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення-без змін, як таке, що прийнято з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Третя особа у призначене судове засідання не з'явилась, про поважні причини неявки суд не повідомила.

Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду від третьої особи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі-ГПК України) визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності третьої особи.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення адвоката скаржника та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 17.11.2016 між ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ", як поручителем та ПАТ КБ «Приватбанк» як кредитором було укладенодоговір поруки № 4М14289И/П (далі - договір поруки).

Предметом якого згідно п.1 є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю "МАНТАС" (боржник) своїх зобов'язань за кредитними договорами № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та № 4М14290И від 02.09.2014, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитних договорів.

Згідно з п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитного договору.

У п. 3 договору поруки визначено, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитного договору (п. 4 договору поруки).

Пунктами 5, 6 договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником обов'язку п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти ) календарних днів з моменту отримання вимоги.

У випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого п. 6 цього договору, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право в рахунок погашення боргу за кредитним договором здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк». Договірне списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначається інформація про платіж, номер, дату цього договору ( п. 7. договору поруки).

У відповідності до п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно з п. 9 договору поруки у випадку невиконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в п. 5 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором.

Пунктом 10 договору поруки визначено, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за договором (п. 11 договору поруки).

Договір поруки було укладено сторонами із застуванням електронного цифрового підпису у відповідності до угоди від 10.03.2016, укладеної сторонами (п. 17 договору поруки).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У ст. 554 Цивільного кодексу України вказано, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 556 ЦУ України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, позивач повинен довести обставини щодо виконання замість боржника зобов'язання за кредитним договором, погашення всієї заборгованості, зокрема зі сплати кредиту та відсотків, по кредитному договору.

Як зазначає позивач, згідно із платіжними дорученням №№ 10,11,12 від 18.11.2016, перераховано відповідачу кошти у загальному розмірі 1 100 192 542,54 грн. з призначенням платежу: виконання зобов'язань по кредитному договору № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та № 4М14290И від 02.09.2014 відповідно, згідно договору поруки № 4М14289И/П від 17.11.2016.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що заборгованість ТОВ "МАНТАС" (боржником) за кредитними договорами № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та № 4М14290И від 02.09.2014 становила 1 100 192 542,54 грн.

Тобто позивачем не доведено того, що ним було повністю виконано зобов'язання з повернення кредитів та сплати відсотків за користування ними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження обсягу таких зобов'язань та строків їх виконання, як і не містять доказів направлення відповідачем позивачу (поручителю) чи третій особі (боржнику) відповідної вимоги про виконання зобов'язань.

Таких доказів ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" не надано до суду апеляційної інстанції.

Отже, позивачем не доведено, що за рахунок коштів в сумі 1 100 192 542,54 грн. в повному обсязі погашено заборгованість боржника (третьої особи) за зазначеними кредитними договорами.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 у справі № 6-932цс15.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту договору поруки вбачається, що у випадку невиконання боржником п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору (п. 5, п. 6 договору поруки).

Проте, в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано жодних вимог банку адресованих позивачу щодо погашення заборгованості за боржника по кредитним договорам № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та № 4М14290И від 02.09.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 05.03.2018 звернувся до відповідача з вимогою передати ТОВ "ІМПЕРІЯ ХОЛДИНГ" усі оригінали кредитних договорів, а саме № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та №4М14290И від 02.09.2014, а також документи, в т.ч. договори іпотеки, застави, поруки, якими забезпечувалися виконання кредитних зобов'язань за цими договорами.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів надання відповідачем відповіді на вказану вимогу позивача від 05.03.2018.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

У розумінні зазначених приписів суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права, закріпленого у Господарському процесуальному кодексі України, полягає у тому, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас за змістом зазначеної статті порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

Суд зазначає, що лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Оскільки правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права та захисту підлягає порушене право, а матеріалами справи не підтверджено порушення позивача з боку відповідача, то відсутність порушеного права позивача також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

До господарського суду має право звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто в контексті цієї норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Виключно суб'єктивний характер заінтересованості як переконаності в необхідності судового захисту суб'єктивного матеріального права чи законного інтересу може підтверджуватися при зверненні до суду лише посиланням на таку необхідність самої заінтересованої особи. Саме тому, суд не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви з тих лише підстав, що не вбачається порушення матеріального права чи законного інтересу позивача, або заявник без належних підстав звернувся до суду в інтересах іншої особи.

Разом з тим, на позивача покладений обов'язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/14513/17.

Як вірно було зазначено місцевим господарським судом, що з урахуванням того, що ч. 3 ст. 553 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 556 Цивільного кодексу України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним, а тому нормами чинного законодавства не передбачено передачу кредитором поручителю документів, які підтверджують обов'язок боржника.

Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначає, що п. 10 договору поруки передбачено, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Однак, у спірних правовідносинах слід визначати наявність чи відсутність підстав для зобов'язання кредитора передати поручителю відповідні документи, а саме чи виконав поручитель взяті на себе зобов'язання за договором і чи виник у цьому випадку такий обов'язок у кредитора. Тобто, встановивши наявність порушеного права суди повинні вжити всіх заходів, передбачених процесуальним законодавством, для належного судового захисту порушеного права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 910/13651/17.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин викладених у позові та порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ» про зобов'язання відповідача надати позивачу належним чином завірені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами № 4М16008Д від 30.03.2016, № 4М14289И від 01.09.2014 та № 4М14290И від 02.09.2014, укладених між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ "МАНТАС", у зв'язку є необґрунтованістю та безпідставністю.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 910/14024/17, від 11.04.2018 у справі № 910/15439/17, від 04.04.2018 у справі № 910/14034/17.

Посилання скаржника на п. 10 договору поруки, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки як вже встановлено, позивачем не наведено та не доведено належними та допустимими доказами розміру заборгованості за кредитними договорами, що виключає можливість стверджувати, що поручитель виконав зобов'язання забезпечені порукою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційного господарського суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 та Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ХОЛДІНГ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 у справі № 910/3182/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/3182/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 07.12. 2018

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б.Михальська