ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

05.12.2018

Справа № 910/14895/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія «Дніпротранснафта» про забезпечення позову у справі № 910/14895/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія "Дніпротранснафта" (вул.Чайковського,3-ж, м.Кам'янське, Дніпропетровська область, 51909, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАС СМД УКРАЇНА» (вул.Товарна, буд.18/2, Київ, 01103, )

про стягнення 189 802,00 грн.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія "Дніпротранснафта" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас СМД Україна" про стягнення 146 985,15 грн. заборгованості та 42 816,85 грн штрафних санкцій за договором про надання послуг по перевезенню вантажу № 2004-18 ТК від 20.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зі свого боку свої зобов’язання за договором щодо транспортування вантажу здійснив належним чином, про що свідчать підписані з обох сторін акти здачі-приймання наданих послуг. Проте, відповідач не оплатив надані послуги в зв’язку з чим виникла заборгованість.

04.12.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить:

- вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на грошові кошти в розмірі 189 802,00 грн, що знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАС СМД УКРАЇНА».

Подана заява мотивована тим, що в добровільному порядку ТОВ «АТЛАС СМД УКРАЇНА» заборгованість не оплатило (після пред’явлення претензії), відповідно до відомостей державних реєстраторів, знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Заявник вважає, що на час розгляду справи відповідач намагатиметься вивести кошти зі своїх розрахункових рахунків або заблокувати рахунки, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі його ухвалення на користь позивача.

Частиною 1 ст.140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст.137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, за ст. 74 ГПК України обов'язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто у даному випадку, саме на позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, покладається обов'язок доведення своїх посилань, а у даному випадку - доведення реальності побоювання, що відповідач вчинить дії, які призведуть до зникнення спірної суми коштів та буде ухилятися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних доказів, що відповідачем вчинялися будь-які дії, спрямовані на зменшення спірної суми коштів, або такі дії, які свідчать, що у майбутньому відповідач має намір ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що самі по собі обставини, що сума позову становить 189 802,00 грн, відповідач її не погашає, тоді як погашення передбачено умовами вищеописаного договору та враховуючи засоби досудового врегулювання спору, а саме шляхом пред’явлення претензії від 11.09.2018, то ці обставини та докази окремо та в сукупності не доводять, що у випадку відсутності арешту на рахунку відповідача у межах спірної суми коштів виконання рішення суду може істотно ускладнитися чи унеможливитися.

Тобто, у даному випадку між сторонами існує спір щодо виконання грошового зобов'язання, і одне лише його невиконання відповідачем не доводить його недобросовісну поведінку або протиправне уникнення виконання обов'язку, оскільки сам по собі цей «обов'язок» - чи є у відповідача зобов'язання сплатити спірну суму коштів згідно договору та на підставі поданих позивачем доказів, і є предметом спору та доведення позивачем перед судом у межах даного позову.

Тоді як умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, але у даному випадку позивач у межах заявленого ним клопотання про забезпечення позову такого не довів.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд наразі не вбачає, тому відмовляє в її задоволенні.

У зв'язку з відмовою у задоволенні заяви сплачена позивачем сума судового збору за її подання відноситься на позивача та йому не відшкодовується.

У випадку надання позивачем належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду - позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову у загальному порядку.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія «Дніпротранснафта» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Н.І. Ягічева