ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Справа №902/422/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання - Рильнику Д.М.

За участю представників:

прокуратури Вінницької області - прокурор Клименко Д.С. (посвідчення №027216 від 02.07.2014р.)

прокуратури Рівненської області - прокурор Марщівська О.П. (посвідчення №050906 від 18.09.2018р.)

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області - ОСОБА_1 (посвідчення №71),

Вінницької обласної державної адміністрації - ОСОБА_2 (посвідчення №30 від 22.01.2013 р.)

ПП Маяк- директор ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Прокуратури Вінницької області на рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 (прийнятого у м. Вінниця колегією суддів у складі: головуючого судді Колбасова Ф.Ф., суддів Білоуса В.В., Нешик О.С., повний текст рішення складено 08.08.2017р.)

за позовом Першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області м. Вінниця та Вінницької обласної державної адміністрації м. Вінниця

до Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області

до Приватного підприємства Маяк

про скасування розпоряджень органу виконавчої влади, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 (головуючий суддя Колбасов Ф.Ф., суддя Білоус В.В., суддя Нешик О.С.) (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 06.06.2017р.) відмовлено у задоволенні позову Першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури з підстав пропуску позивачем строку позовної давності та відсутності поважних причин для його поновлення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що прокурором та позивачами не наведено жодних обставин, які б давали суду підстави для визнання поважним пропуску строку позовної давності.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Прокурор подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у даній справі та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

В обгрунтрування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням усіх істотних обставин справи.

Зазначає, що суд безпідставно не врахував, що прокурор не пропустив строк позовної давності, оскільки Держгеокадастр не є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів. Крім того, на час укладення оспорюваного договору Держгеокадастр не мав функцій контролю у земельній сфері, а отримав такі функції лише у липні 2016 року.

Крім того, зазначає, що розпорядженням №397 від 15.11.2004р. Шаргородська районна державна адміністрація розпорядилася земельною ділянкою прибережної захисної смуги площею 1,9736 га для посадки саду, проте не мала таких повноважень.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 р. у справі №902/422/17 рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено в повному обсязі.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №902/422/17 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 р. скасовано, справу №902/422/17 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 р. Верховний Суд дійшов висновку, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК).

Проте, при вирішенні спору суд апеляційної інстанції обмежившись посиланням на те, що позивачами строк позовної давності не пропущено, не врахував наведені вище вимоги законодавства, у порушення вимог процесуального закону належним чином не перевірив доводів учасників справи на предмет наявності/відсутності підстав для застосування позовної давності; з огляду на заявлене ГУ Держгеокадастру клопотання про поновлення строку позовної давносі та не порушення такого питання зі сторони Вінницької ОДА, суд, фактично наділивши Прокурора статусом самостійного повивача у справі, не встановив і в постанові не зазначив початку перебігу позовної давності для ГУ Держгеокадастру та Вінницької ОДА статусу позивачів у справі, тобто не з'ясував коли саме зазначені особи довідалися або могли довідатися про порушення їх прав та чи є в них поважні причини для його поновлення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.08.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокуратури Вінницької області на рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17, призначено розгляд апеляційної скарги на 11 жовтня 2018 р.

10.09.2018 року на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої просить доручити господарському суду Вінницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.08.2018 року клопотання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, доручено господарському суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання по справі №902/422/17 в режимі відеоконференції.

27.09.2018 року від представника Обласної державної адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області на рішення суду першої інстанції задоволити в повному обсязі.

У відповідності до абз. 3 п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Рівненський апеляційний господарський суд та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Частиною 6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

05.10.2018 р. в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про початок роботи Північно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018 "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акта здачі судових справ від 03.10.2018 до Північно-західного апеляційного господарського суду передана апеляційна скарга прокуратури Вінницької області на рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №902/422/17 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Тимошенко О.М..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 року у справі №902/422/17 прийнято апеляційну скаргу Прокуратури Вінницької області на рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Тимошенко О.М. та призначено її до розгляду на 19 листопада 2018 р.

08.11.2018 року від представника ПП "Маяк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу прокуратури Вінницької області без задоволення а рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 залишити без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 року у справі №902/422/17 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2018 року.

26.11.2018 року від прокуратури Вінницької області надійшли додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких окрім іншого прокурор зазначив, що на підставі акту приймання-передачі майна від 19.12.2017 року, який складено старшим державним виконавцем Шаргородського районного відділу державної виконавчої сулжби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 виконавче провадження за №55337396 закінчено 31.01.2018 року про шо останнім винесено відповідну постанову.

Тобто, на даний час земельна ділянка вже повернута уповноваженим органам державної влади.

В судовому засіданні 07.12.2018 року прокурор Клименко Д.С. та прокурор Марщівська О.П. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, а також додаткових пояснень до апеляційної скарги.

Представник Вінницької обласної державної адміністрації підтримав апеляційну скаргу прокурора з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області підтримав апеляційну скаргу прокурора з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Директор ПП Маяк ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, неодноразово заслухавши присутніх представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, доповнення до неї, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга Прокуратури Вінницької області на рішення ггосподарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, розпорядженням Шаргородської районної державної адміністрації від 15.11.2004р. №397 "Про надання дозволу приватному підприємству "Маяк" на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради з наступною зміною цільового призначення та надання в оренду, за результатами розгляду заяви директора ПП "Маяк" про надання в оренду земельної ділянки та рішення 16 сесії 4 скликання Перепільчинецької сільської ради від 11.09.2004р. "Про погодження надання в оренду земельної ділянки із земель резервного фонду сіль-ської ради", надано дозвіл ПП "Маяк" на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділянки площею 30 га із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) зі зміною її цільового призначення з наступним наданням в оренду для посадки саду.(т.1 а.с. 35).

До вказаного розпорядження №397 Шаргородський районний відділ земельних ресурсів видав пояснювальну записку, в якій зазначається, що для передачі в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 30 га із подальшою зміною цільового призначення необхідно провести відведення земельної ділянки і для реалізації розпорядження №397 необхідно лише проект відведення.(т.1 а.с 61).

Матеріали справи містять, виготовлений на замовлення ПП "Маяк" Командитним това-риством Земреформа у 2005 році проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду (пасовища) в оренду в межах земель Перепільчинецької сільської ра-ди для посадки саду.(т.1 а.с. 51-76; т.2 а.с. 2-35).

Згідно висновку Вінницького обласного головного управління земельних ресурсів державної експертизи землевпорядної документації від 01.04. 2005р. №256 експертиза документації була здійснена шляхом огляду матеріалів спеціалістами експертного підрозділу на замовлення ПП "Маяк".

Висновок погоджено при умові виправлення зауважень зазначено, що при розробці даного виду робіт цільове призначення земель не змінюється, тому належить внести зміни до документації згідно зазначених зауважень.(т.1 а.с. 41).

Розпорядженням Шаргородської районної держав-ної адміністрації №402 від 15.11.2005р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) з наступним наданням в оренду ПП "Маяк" для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва", за результатами розгляду технічної документації із земле устрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду (пасовища) Перепільчинецької сільської ради з наступним наданням в оренду приватному підприємству "Маяк" для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розробленої командитним товариством "Земреформа", враховуючи погодження установ і організацій, які здійснюють контроль за використанням та охороною земель затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища), що передається в оренду ПП "Маяк" для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з визначеною загальною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га.

А також надано в оренду ПП "Маяк" земельну ділянку із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) ягельною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га, терміном на 30 років для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(т.1 а.с. 36).

На підставі розпоряджень №397 та №402, Шаргородська райдержадміністрація та ПП "Маяк" уклали договір оренди землі від 24.06. 2009р. (надалі в тексті Договір).

Відповідно до п.1.1 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Перепільчинецької сільської ради.(т.1 а.с. 37-39).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 23,8552 га пасовищ, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га із земель резервного фонду Перепільчи-нецької сільської ради.(п.2 Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 67 830 грн. 62 коп.

Договір укладено строком на 30 років. Земельна ділянка передана в оренду для посадки саду, відповідно, цільовим призначенням земельної ділянки є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(п.п. 5, 8, 15, 16 Договору).

За умовами п.18 Договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди.

Договір підписано уповноваженим представниками, скріплено відтисками печаток сто-рін, а також 13.05.2010р. зареєстровано Вінницькою регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" у Державному реєстрі земель про що вчинено запис №04:10:056:00032.(т.1 а.с. 39).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору, після державної реєстрації вказаного Договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 23,8552 га пасовищ, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради, нормативною грошовою оцінкою 67 830 грн. 62 коп., про що свідчить акт приймання-передачі від 13.10.2010р.(т.1 а.с. 187).

Також, матеріали справи містять:

- наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.03.2017р. №27-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій власності", яким зокрема заплановано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства ПП "Маяк" щодо земельної ділянки загальною площею 23,8552 га пасовищ, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (т.1 а.с. 42);

- акт перевірки дотримання вимого земельного законодавства від 28.03.2017р. №26, з якого вбачається, що ПП "Маяк" порушило вимоги земельного законодавства в частині задис-кування прибережної смуги загальною площею 0,55 га. (т.1 а.с. 43);

- протокол про адміністративне правопорушення №2 від 12.04.2017р. та припис від 12.04. 2017р., складені інспектором Держгеокадастру у Вінницькій області, якими зафіксовано порушення земельного законодавства ПП "Маяк", яке полягає у дискування 0,55 га прибережної смуги.(т.1 а.с. 44, 45)"

- постанову Держгеокадастру у Вінницькій області №2 від 19.04.2017р., якою накладено на директора ПП "Маяк" адміністративний штраф за порушення земельного законодавства (т.1 а.с. 46);

- копію квитанції від 19.04.2017р. про сплату ПП "Маяк" 340 грн. штрафу (т.1 а.с. 47).

Вважаючи, що розпорядження №397 та №402 прийняті Шаргородською районною дер-жавною адміністрацією із порушенням норм земельного законодавства і, як наслідок, укладення договору оренди земельної ділянки без дотримання вимог закону Прокурор звернувся до суду із позовом про визнання незаконними та скасування розпоряджень органу державної влади, а також про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі.(т.1, арк.справи 4-15, 154-164).

Розглянувши позов Першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури, господарський суд Вінницької області дійшов висновку про відмову у його задоволенні.

Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України (надалі в тексті ЗК України)(в редакції, яка діяла на час прийняття розпорядження №397) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земель-ної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведен-ня в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Згідно з ст.84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юридично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозміню-ючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав і обовязків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обовязки; набуття земельних прав та обовязків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт повязує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Циві-льного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" (надалі в тексті Закон), оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Зако-ном, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.(ст.2 Закону).

Згідно ч.ч.2, 5 ст.16 Закону (в редакції, яка діяла на час прийняття розпорядження №397) розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі зміни цільового призначення земельної ділянки надання її в оренду здійснюється за проектом відведення в порядку, встановленому законом.

В силу приписів ч.3 ст.122 ЗК України (в редакції, яка діяла на час прийняття розпоряд-жень та укладення Договору) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання, ведення лісового і водного господарства, будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культу-ри, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Як вже зазначалося вище, розпорядженням Райдержадміністрації від 15.11.2004 року №397 за результатами розгляду заяви директора ПП "Маяк" та рішення 16 сесії 4 скликання Перепільчинецької сільської ради від 11.09.2004р. надано дозвіл ПП "Маяк" на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділянки площею 30 га із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) зі зміною її цільового призначення з наступним наданням в оренду для посадки саду.(т.1 а.с. 35).

З матеріалів справи вбачається, що до земельної ділянки на розроблення документації щодо відводу якої ввійшла частина земель водного фонду прибережної смуги.

Відповідно до ст.58 ЗК України, до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм.

При цьому, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.(стаття 61 ЗК України).

Надаючи дозвіл на розробку технічної документації щодо відводу земельної ділянки площею 30 га зі зміною її цільового призначення з наступним наданням в оренду для посадки саду, Райдержадміністрація не врахувала, що частина такої земельної ділянки є саме прибережною смугою.

А тому, колегія суддів вважає, що розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації від 15.11.2004р. №397 "Про надання дозволу приватному підприємству "Маяк" на виготовлення технічної документації щодо відводу земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради з наступною зміною цільового призначення та надання в оренду" прийняте із порушенням земельного законодавства та підлягає визнанню недійсним.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного рішення ПП "Маяк" виготовило проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду (пасовища) в оренду в межах земель Перепільчинецької сільської ради для посадки саду. (т.1 а.с. 51-76; т.2 а.с. 2-35).

Згідно висновку Вінницького обласного головного управління земельних ресурсів державної експертизи землевпорядної документації від 01.04.2005р. №256 експертиза документації була здійснена шляхом огляду матеріалів спеціалістами експертного підрозділу на замовлення ПП "Маяк". Висновок погоджено при умові виправлення зауважень зазначено, що при розробці даного виду робіт цільове призначення земель не змінюється, отже належить внести зміни в документації згідно зазначених зауваження.(т.1 а.с. 41).

Розпорядженням Райдержадміністрації №402 від 15.11.2005р. затверджено технічну до-кументацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища), що передається в оренду ПП "Маяк" для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з визначеною загальною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га. А також надано в оренду ПП "Маяк" земельну ділянку із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) загальною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га, терміном на 30 років для посадки саду та ведення товарного сільськогоспо-дарського виробництва.(т.1, а.с.36).

Колегією суддів встановлено, що Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 03.12.2004р. №391 затверджено Методику проведення державної експертизи землевпорядної документації, яка вступила в силу з 01.01. 2005р. (надалі в тексті Методика).

Відповідно до п.4.1 Методики, до відання Державного комітету України по земельних ресурсах належить організація та проведення державної експертизи. При цьому п.4.2.1 Методики встановлено, що обов'язкова державна експертиза (первинна, повторна та додаткова) проводиться стосовно проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, крім земельних ділянок (у тому числі тих, цільове призначення яких змінюється) із особливо цінних земель, земель природоохоронного призначення, оздоровчого та рекреаційного призначення, земель водного та лісового фондів, історико-культурного призначення.

Крім того, відповідно до ст.9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягали обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації.

Відповідно до ст.35 даного Закону позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами та документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Разом з тим, висновок державної експертизи від 01.04.2005р. №256 здійснено не Дер-жавним комітетом України по земельних ресурсах, а Вінницьким обласним головним управлінням земельних ресурсів.

Крім того, в п.1 ч.3 (зауваження та пропозиції до проектних матеріалів) зазначено про те, що "при розробці даного виду робіт цільове призначення земельної ділянки не змінюється, отже внести зміни в документації згідно зазначеного зауваження". Підсумкова оцінка "Погоджено при умові виправлення зауважень".

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів виправлення зауважень експертизи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що державна експертиза технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки виготовлена не відповідною експертною установою.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що замовник - ПП "Маяк" виправив зауваження проведеної експертизи у технічній документації.

Незважаючи на вище викладені недоліки, розпорядженням №402 Райдержадміністрації затверджено зазначену технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вирішено передати в оренду ПП "Маяк" терміном на 30 років земельну ділянку із земель резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) загальною площею 23,8552 га, в тому числі: під прибережною захисною смугою 1,9736 га, для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, при тому, що прибережна захисна смуга не може використовуватися для садівництва.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації №402 від 15.11.2005р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) з наступним наданням в оренду ПП "Маяк" для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва" прийнято без на-лежного висновку державної експертизи технічної документації із землеустрою, крім того передано для садівництва прибережну смугу.

Крім того, звертаючись із позовом прокурор заявив вимогу про визнання недійсним Договору оренди землі від 24.06.2009 року.

Розглядаючи зазначену вимогу, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.(ст.627 ЦК України).

Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному законодавством. Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Так, підставою недійсності правочину, відповідно до ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК України. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом не дійсним повністю або в частині.(ч.1 ст.207 ГК України).

Договір оренди землі від 24.06.2009 року, укладено Райдержадміністрацією без належної державної експертизи технічної документації щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, задоволення судом вимоги про скасування розпоряджень №397 та №402 свідчить, що єдина підстава для укладення оспорюваного договору оренди відсутня, відтак договір є недійсним з моменту укладення.

На підставі викладеного колегією суддів встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі позивачів.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач - ПП "Маяк" подав письмову заяву про застосування строків позовної давності (т. 2 а.с. 61).

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 29 ГПК (у редакції, чинній на час звернення з відповідним позовом) у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Строк, у межах якого пред'являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу) ЦК визначено як позовну давність (стаття 256 ЦК).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК), перебіг якої, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах зазначеної особи іншою уповноваженою на це особою відлік позовної давності обчислюється однаково - з моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що прокурор здійснює представництво органу, в інтересах якого він звертається до суду, на підставі закону (процесуальне представництво), а тому положення закону про початок перебігу строку позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із позовом про захист інтересів держави, у цій справі - в особі ГУ Держгеокадастру та Вінницької ОДА, але не наділяє прокурора повноваженнями ставити питання про поновлення строку позовної давності за відсутності такого клопотання з боку самої особи, в інтересах якої він звертається до суду.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було подане клопотання про поновлення строку позовної давності (т. 1 а.с. 152 - 153).

Обгрунтовуючи клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області посилалося на те, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245, який набрав чинності 01.01.2013 року, до Земельного кодексу України внесено зміни, згідно яких ч.4 ст.122 викладена в такій редакції: "Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб".

Розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області здійснює лише з 01.01.2013 року. При цьому попереднім розпорядником (райдержадміністрацією) Головному управлінню не було передано жодних документів щодо передачі ним зазначених земель у користування чи у власність.

Крім того, функції і повноваження із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів покладено на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру розпорядженням Кабінету Міністрів України №910-р від 30.11.2016 року.

До проведення перевірки, проведеної на підставі звернення жителів с. Перепільченці Шаргородського району щодо перевірки законності укладення договору оренди землі від 24.08.2009 року між Шаргородською районною державною адміністрацією та ПП "Маяк" та дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки з кадастровим №:01:003:0045 ПП "Маяк", Головне управління не знало і не могло шати про порушення, зазначені в позовній заяві першого заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури.

На підставі вищевикладеного, просить визнати поважним пропуску строків пзовної давності та поновити строк позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Розглянувши клопотання ГУ Держгеокадастру про поновлення строку позовної давності, колегія суддів вважає, що початок строку позовної давності для позивача почався з з дати отримання повноважень розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення - 01.01.2013 року.

Однак, функцією і повноваженнями із здійснення державного нагляду в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, ГУ Держгеокадастр був наділений лише з 30.11.2016 року (розпорядження Кабінету Міністрів України №910-р від 30.11.2016 року) і дізнався про порушене право за результатами перевірки 28.03.2017 року, колегія суддів вважає, що строк позовної давності позивачем пропущений з поважних причин, і відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України порушене право держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підлягає захисту.

Враховуючи вище викладене позов прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог прокурора в інтересах Вінницької обласної державної адміністрації колегія суддів зазначає.

Виходячи з компетенції Вінницької ОДА щодо здійснення контролю за діяльністю районних адміністрацій, передбаченої статтею 33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" позивач повинен був знати про існування оспорюваних розпоряджень після їх прийняття.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 цього Закону, обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю. Голови районних державних адміністрацій регулярно інформують про свою діяльність голів обласних державних адміністрацій, щорічно та на вимогу звітують перед ними. Голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Всупереч своєму обов'язку з контролю за діяльністю районних державних адміністрацій, Вінницька обласна державна адміністрація впродовж тривалого часу не перевіряла дотримання вимог законодавства при прийнятті розпоряджень.

Вказані розпорядження були прийняті Шаргородською районною державною адміністрацією більше, ніж 10 років тому, а саме - №397 - 15.11.2004 року та №402 - 15.11.2005 року відповідно.

Оскільки вимоги прокурора є похідними від вимог органу, який має повноваження щодо скасування розпоряджень районної адміністрації (Вінницька районна державна адміністрація), то і перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган державної влади.

Колегія суддів вважає, що позивачем - Вінницькою ОДА, інтереси якої порушено, пропущено трирічний строк позовної давності, клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем не подавалося.

А тому, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України відмовляє у задоволенні позову прокурора в інтересах Вінницької ОДА.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи чинного законодавства України передбачають право прокурора здійснювати представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади без будь-яких застережень щодо причин, через які цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави.

Відтак, достатньою підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі органу державної влади є, зокрема, факт нездійснення цим органом захисту державних інтересів незалежно від причин такої бездіяльності.

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що пред'являючи зазначений позов до суду в інтересах ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, прокурором дотримано вимоги статті 131-1 Конституції України,статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та частин 3- 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Жмеринської місцевої прокуратури ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області підлягає захисту, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, частиною 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено право суду апеляційної інстанції не обмежуватися доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вище викладене в сукупності, а також вказівки Верховного Суду у постанові від 10.05.2018 року по справі №902/422/17, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 129 ГПК України, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, судові витрати покладаються на ПП "Маяк".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Прокуратури Вінницької області на рішення ггосподарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 задоволити.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 03.08.2017р. у справі №902/422/17 скасувати. Прийняти нове судове рішення. Позов задоволити.

Визнати недійсним розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації №397 від 15.11.2004р. "Про надання дозволу Приватному підприємству "Маяк" на виготовленя технічної документації щодо відводу земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради з наступною зміною цільового призначення та надання в оренду".

Визнати недійсним розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації №402 від 15.11.2005р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відве-дення земельної ділянки резервного фонду Перепільчинецької сільської ради (пасовища) з наступним наданням в оренду Приватному підприємству "Маяк" для посадки саду та ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

Визнати недійсним договір оренди землі від 24.06.2009р., укладений Шаргородською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством "Маяк", яким передано в оренду 23,8552 га пасовищ, з яких 1,9736 га прибережної смуги із земель резервного фонду.

Приватному підприємству "Маяк" повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 23,8552 га пасовищ, з яких 1,9736 га прибережної смуги Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області та Вінницькій обласній державній адміністрації.

Стягнути з Приватного підприємства "Маяк" (Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Перепільченці, вул.Героїв Майдану, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 13339705) на користь Прокуратури Вінницької області (21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Монастирська, 33, ідентифікаційний код юридичної особи 02909909) 6176 грн. судових витрат за подання позовної заяви.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Маяк" (Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Перепільченці, вул.Героїв Майдану, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 13339705) на користь Прокуратури Вінницької області (21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Монастирська, 33, ідентифікаційний код юридичної особи 02909909) 6 793 грн. 60 коп. судових витрат за подання апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду Вінницької області видати відповідні накази.

5. Справу №902/422/17 повернути до господарського суду Вінницької області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "13" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Тимошенко О.М.