РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2018Справа № 910/9757/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; ідентифікаційний код 03366500)

до Київської міської організації ветеранів України (01004, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 13; ідентифікаційний код 22874774)

про виселення

Представники сторін:

від позивача: Цимбаліст В.В. - представник

від відповідача: Свідельський В.Т. - представник, Плаксін М.М. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" з позовом до Київської міської організації ветеранів України про виселення Київської міської організації ветеранів України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що відповідач фактично користується приміщенням площею 86, 8 кв. м. в будинку № 16 літера А по вул. Липській, яке належить до комунальної власності територіальної громади та знаходиться на балансі позивача, без відповідних розпорядчих документів, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено 22.08.2018.

У підготовчому засіданні 22.08.2018 судом оголошено перерву до 26.09.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.10.2018.

У судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви з 24.10.2018 до 09.11.2018, з 09.11.2018 до 23.11.2018.

У судовому засіданні 23.11.2018 розглядалось подане 24.10.2018 у судовому засіданні представником відповідача клопотання про зупинення провадження у справі.

Представники відповідача надали пояснення по суті поданого клопотання та заявили усне клопотання про залучення співвідповідача.

Представник позивача заперечив щодо задоволення заявлених клопотань.

Клопотання про зупинення провадження в даній справі мотивоване тим, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2018 у справі № 826/11624/18 прийнято позовну заяву Київської міської організації ветеранів України до дійсного власника приміщення по вул. Липській, 16 літера А у м. Києві - Київської міської ради, треті особи по справі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання вчинити дії.

На переконання відповідача адміністративна справа № 826/11624/18 стосується одного й того ж самого предмету спору, а саме, укладення в незаконний спосіб договору оренди нежитлового приміщення площею 86, 8 кв.м. по вул. Липській, 16 літера А у м. Києві.

У зв'язку з чим, на думку відповідача провадження у справі № 910/9757/18 підлягає зупиненню до вирішення адміністративним судом зазначеної вище справи, оскільки, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва може бути визнано незаконною бездіяльність Київської міської ради та зобов'язано розглянути питання щодо укладення договору оренди з Київською міською організацією ветеранів України нежитлового приміщення площею 86, 8 кв.м. по вул. Липській, 16 літера А у м. Києві на пільгових умовах, оскільки власником нежитлового приміщення є Київська міська рада, а Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" є лише балансоутримувачем та жодним чином не має права розпоряджатись майном є Київської міської ради.

Розглянувши подане відповідачем клопотання та заслухавши пояснення представників сторін, суд не вбачає правових підстав для його задоволення з огляду на те, що станом на момент розгляду на даної справи, згідно наявного в матеріалах справи протоколу № 42/118 від 25.09.2018, з якого вбачається, що одним із питань порядку денного постійної комісії було питання про розгляд документів, наданих Національним Меморіальним комплексом Героїв Небесної Сотні, на виконання рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 04.09.2018 № 38/114 (вих. № 01/254 від 11.09.2018, вх. № 08/16433 від 11.09.2018). Протокол № 38/114 від 04.09.2018 - підтримано пропозицію Департаменту комунальної власності м. Києва щодо передачі Національному Меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності в оренду без проведення конкурсу нежитлових приміщень загальною площею 309,0 кв.м. (антресоль 86,60 кв.м., підвал 222,40 кв.м.) на вул. Липській, 16, літ. А за умови надання у комісію копій документів, які підтверджують звернення Музею до відповідних фінансових органів із бюджетним запитом про передбачення у державному бюджеті України коштів на оренду та утримання приміщень.

Отже, на виконання рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 04.09.2018 № 38/114 взято до відома надані документи Національним Меморіальним комплексом Героїв Небесної Сотні. Та відповідно рішення прийнято.

Відтак, з огляду на викладене, суд констатує факт того, що на момент розгляду справи відповідно до прийнятого постійною комісією Київської міської ради з питань власності рішення, нежиле приміщення площею 86,60 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська було передано Національному Меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності в оренду без проведення конкурсу.

Крім того, суд звертає увагу, що клопотання відповідача в порушення приписів Господарського процесуального кодексу України було подане після закриття підготовчого провадження.

Також, у даному судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення позовних вимог та просили суд відмовити в задоволенні позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 23.11.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконкому міськради народних депутатів від 13.10.1988 № 992 ліквідовано управління житлового господарства виконкому міськради та трест "Київжитлоремстроймонтаж". На базі ліквідованих структур створене виробниче житлово-ремонтне обєднання.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.09.1996 № 1397 виробниче житлово-ремонтне об'єднання реорганізоване в Державне комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація".

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.11.2000 № 2074 Державне комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" перейменовано в комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація".

Нежилий будинок № 16 літер А по вул. Липська належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та передано на баланс Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" за актом ОЗ-1 від 01.07.1992.

Розпорядженням Київської міської ради народних депутатів Київської міської державної адміністрації від 02.02.1993 "Про повернення вулицям історичних назв, перейменування парків культури та відпочинку, станцій метро" вул. Рози Люксембург перейменовано у вул. Липська.

Відповідно до рішення Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1992 № 26 (додаток 1, таблиця 14, сторінка 66) "Про формування комунального майна міста та районів" нежилий будинок площею 2045,0 кв.м в будинку № 16 літер А на вул. Рози Люксембург (нині вул. Липська) у місті Києві віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Розпорядженням представника президента від 29.05.1992 № 368 "Про створення державного комунального виробничого житлово-ремонтного об'єднання" (нині Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація") нежилий будинок площею 2045,0 кв.м в будинку № 16 літер А на вул. Рози Люксембург, закріплено за Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" на праві повного господарського відання (додаток до розпорядженням представника президента від 29.05.1992 № 368).

Як свідчить акт обстеження нежилих приміщень від 05.07.2018 приміщення в будинку № 16 літер А на вул. Липська, загальною площею 86,8 кв.м, яке знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", фактично займає та використовує без договору оренди Київська міська організація ветеранів України.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що Київською міською організацією ветеранів України приміщення площею 86,8 кв.м. в будинку № 16 літер А по вул. Липська фактично використовується без відповідних розпорядчих документів та договору оренди, про що свідчить акт обстеження нежитлових приміщень від 05.07.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, згідно з п. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй як безпосередньо так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Приписами статті 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно із частиною 2 ст. 41 вказаного Закону районні у містах ради та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управлінні рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах.

Як про це уже вказувалось вище, відповідач фактично користується приміщенням площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська без відповідних розпорядчих документів, та договору оренди, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом обстеження нежилих приміщень від 05.07.2018.

В той час, суд вказує, що доказів протилежного та/або доказів, яків спростовували вказані доводи позивача відповідачем суду не надано.

Судом встановлено, що на адресу Київської міської організації ветеранів України було направлено претензію від 10.07.2018 за вих. № 062/15/1/03-3418 з вимогою звільнити нежиле приміщення площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська. Вказана претензія була отримана 18.07.2018 представником за довіреністю - Порхоменко, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В той час, станом на момент звернення з даним позовом до суду Київська міська організація ветеранів України й надалі продовжує використовувати нежиле приміщення площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська без будь яких розпорядчих документів, та договору оренди.

Суд вказує, що відповідачем відзиву на позов із обґрунтованими запереченнями щодо позовних вимог та документальним їх підтвердженням суду не надано.

Разом з тим, судом враховано подані відповідачем 14.11.2018 пояснення, проте, в поданих поясненнях також не спростовано доводів позивача стосовно того, що нежиле приміщення площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська використовується Київською міською організацією ветеранів України без будь яких розпорядчих документів, та договору оренди.

Так, до поданих пояснень відповідачем додані звернення до компетентних органів та установ щодо передачі в оренду Київській міській організації ветеранів України нежилих приміщень площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська для розміщення громадської організації на площі, що не використовується для провадження підприємницької діяльності на строк 2 роки 364 дні.

Однак, із наявних в матеріалах справи доказів, а саме, долучених позивачем до поданого 14.11.2018 клопотання протоколів засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності, зокрема, з протоколу № 24/100 від 12.06.2018 вбачається, що одним із питань порядку денного постійної комісії було питання про розгляд проекту рішення Департаменту комунальної власності м. Києва щодо питання оренди "Без конкурсу" - Громадська організація Київська міська організація ветеранів України, вул. Липська, 16, літ. А (вх. № 08/231-1411/ПР від 06.06.2018, вих. № 009-08р від 10.04.2018). Рішення прийнято не було.

При цьому, відповідно до протоколу № 42/118 від 25.09.2018, з якого вбачається, що одним із питань порядку денного постійної комісії було питання про розгляд документів, наданих Національним Меморіальним комплексом Героїв Небесної Сотні, на виконання рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 04.09.2018 № 38/114 (вих. № 01/254 від 11.09.2018, вх. № 08/16433 від 11.09.2018).

Протокол № 38/114 від 04.09.2018 - підтримано пропозицію Департаменту комунальної власності м. Києва щодо передачі Національному Меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності в оренду без проведення конкурсу нежитлових приміщень загальною площею 309,0 кв.м. (антресоль 86,60 кв.м., підвал 222,40 кв.м.) на вул. Липській, 16, літ. А за умови надання у комісію копій документів, які підтверджують звернення Музею до відповідних фінансових органів із бюджетним запитом про передбачення у державному бюджеті України коштів на оренду та утримання приміщень.

Отже, на виконання рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 04.09.2018 № 38/114 взяти до відома надані документи Національним Меморіальним комплексом Героїв Небесної Сотні. Та відповідно рішення прийнято.

Відтак, з огляду на викладене, суд констатує факт того, що на момент розгляду справи відповідно до прийнятого постійною комісією Київської міської ради з питань власності рішення, нежиле приміщення площею 86,60 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська було передано Національному Меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності в оренду без проведення конкурсу.

Разом з тим, суд вказує, що в контексті даних спірних правовідносин, судом не встановлюється правомірність підстав передання нежилого приміщення площею 86,60 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська Національному Меморіальному комплексу Героїв Небесної Сотні - Музею Революції гідності в оренду без проведення конкурсу, а встановлюється наявність правових підстав використання нежилого приміщення площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська Київською міською організацією ветеранів України.

Таким чином, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач станом на момент виникнення спірних правовідносин використовує нежиле приміщення площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська без будь яких розпорядчих документів, та договору оренди.

Так, згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до приписів статей 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди. Враховуючи, що між сторонами відсутні договірні відносини, користування нежилим приміщенням площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А на вул. Липська, яке відповідачу не належить, здійснюється без дозволу власника майна - територіальної громади м. Києва, і є протиправним.

Тобто, виходячи з аналізу норм чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Судом встановлено, що спірне приміщення закріплено за позивачем на праві повного господарського відання, згідно розпорядженням представника президента від 29.05.1992 № 368.

Статтею 24 Господарського кодексу України встановлено, що управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб'єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Частиною 3 ст.78 Господарського кодексу України визначено, що майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Не маючи правових підстав щодо використання закріпленого на праві господарського відання за позивачем спірного приміщення, відповідач тим самим позбавляє позивача можливості здійснювати господарську діяльність в цьому приміщенні, порушує господарські інтереси позивача, що виявляється в неодержанні останнім коштів за користування займаним спірним приміщенням.

Нормами статті 387 Цивільного кодексу України власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

При тому, частиною 1 ст. 133 Господарського кодексу України закріплено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Приписи ч. 3 ст. 133 Господарського кодексу України гарантують рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.

Так, статтею 136 Господарського кодексу України встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, з огляду на викладене вище, з врахуванням наведених правових норм та встановлених судом обставин та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, та відповідно не спростовано доводів позивача, стосовно використовує спірного нежилого приміщення площею 86,8 кв.м в будинку № 16 літер А по вул. Липська без будь яких розпорядчих документів, та договору оренди, то за таких підстав позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" - задовольнити.

2. Виселити Київську міську організацію ветеранів України (01004, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 13; ідентифікаційний код 22874774) з нежитлових приміщень загальною площею 86,80 кв.м в будинку № 16 літер А на вул. Липська.

3. Стягнути з Київської міської організації ветеранів України (01004, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 13; ідентифікаційний код 22874774) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; ідентифікаційний код 03366500) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 03.12.2018

Суддя Д.О. Баранов