УХВАЛА

м. Київ

04.12.2018Справа № 910/9667/13

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс"

на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

За участю Служби безпеки України

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс"

До Приватного підприємства "Топаз ЛТД"

Про стягнення 214.384,39 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

від скаржника: Вознюк Д.В.

від відповідача: не з'явився

від органу ДВС: не з'явився

від СБУ: Соловйов В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.13. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" до Приватного підприємства "Топаз ЛТД" задоволено частково.

14.08.13. на виконання вищевказаного рішення суду був виданий відповідний наказ № 910/9667/13.

22.10.18. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшла скарга на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

У відповідності до розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу матеріалів судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану скаргу передано на розгляд судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.18. розгляд скарги призначено в судовому засіданні на 13.11.18.

В судове засідання 13.11.18. з'явився представник позивача, відповідач та орган ДВС явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечили.

У відповідності до поданої скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" просить суд:

- визнати неправомірними акт та постанову Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про передачу нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 3, стягувачу за виконавчим провадженням № 43827011.

- визнати постанову від 09.10.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу ТОВ «Бахмач Нафтосервіс», винесену у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 14.08.2013 № 910/9667/13, неправомірною.

- зобов'язати державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві усунути порушення шляхом відновлення виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 14.08.2013 № 910/9667/13 та передачі нереалізованого майна, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 3 стягувачу ТОВ «Бахмач Нафтосервіс».

Скаргу обґрунтовано тим, що майно боржника було передано іншому стягувачу - Службі безпеки України незаконно.

За вказаних підстав, судом встановлено, що судове рішення, прийняте за результатами розгляду даної скарги безпосередньо вплине на права Служби безпеки України, як стягувача у зведеному виконавчому провадженні № 43972504, якому, за твердженням скаржника було передано нереалізоване майно боржника - Приватного підприємства «Топаз ЛТД», та яке, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс", повинно бути передано йому, а не Службі безпеки України.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність направлення даної ухвали на адресу Служби безпеки України із зауваженням про можливість надання суду письмових пояснень з приводу поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" скарги, та необхідність виклику для участі у судовому засіданні представника Служби безпеки України.

Далі, за приписами ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку за доцільне зобов'язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві подати документи, необхідні для розгляду даної скарги.

12.11.18. скаржником подано клопотання про витребування від Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві всіх матеріалів виконавчих проваджень № 43582291, № 43827011, всі інші матеріали зведеного виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.18. розгляд скарги відкладено на 04.12.18.

28.11.18. від Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла частина матеріалів зведеного виконавчого провадження, клопотання про залишення скарги без руху та огляд судом матеріалів виконавчого провадження за їх місцезнаходженням.

04.12.18. Службою безпеки України подано письмові заперечення на скаргу.

В судовому засіданні 04.12.18. судом без виходу до нарадчої кімнати відмовлено в задоволенні вказаних клопотань Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в в'язку з їх безпідставністю.

В судовому засіданні 04.12.18. скаржником підтримано подану ним скаргу, представник Служби безпеки України проти задоволення скарги заперечував.

Представники відповідача та органу ДВС в судове засідання 04.12.18. не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Розглянувши матеріали скарги та заслухавши пояснення присутніх в судовому процесі представників учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва, встановив:

У постанові від 14.03.18. у справі № 660/612/16-ц (провадження 14-19цс18) Великої Палати Верховного Суду викладено наступну правову позицію.

Ні в ЦПК України, ні в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон України «Про виконавче провадження».

Детально дії виконавця на час вчинення виконавчих дій регламентувалися Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5 (далі - Інструкція), а саме підпунктами 3.8.1 - 3.8.8 пункту 3.8 розділу ІІІ.

При виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п'ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п'ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що у зведеному виконавчому провадженні № 43972504 щодо боржника - Приватного підприємства "Топаз ЛТД", об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Оскільки Велика Палата Верховного Суду в постанові від 4.03.18. у справі № 660/612/16-ц (провадження 14-19цс18) зробила висновок про необхідність оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у порядку адміністративного судочинства, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З підстав закриття провадження по розгляду скарги по справі № 910/9667/13, клопотання скаржника залишається судом без розгляду.

Суд роз'яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розподіл витрат, пов'язаних з розглядом скарги в порядку ст. 344 ГПК України не здійснюється, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, інших витрат пов'язаних з розглядом скарги учасниками судового процесу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 123, 231, 234, 235, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження по розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві по справі № 910/9667/13.

2. Ухвала набирає законної сили 04.12.18. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/

Повну ухвалу складено 06.12.18.

Суддя Т.М. Ващенко