ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2632/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", місто Київ від імені і за довіреністю якої діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", Хмельницька область, місто Нетішин
до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія", місто Харків
про стягнення 29 517,41 грн.
за участю представників:

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені і за довіреністю якої діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" (відповідач) 29 517,41 грн. неустойки за порушення умов Договору поставки № 12141/53-124-11-16-05802 від 23.11.2016, з яких: пеня в розмірі 11 885,55 грн., 7% штрафу в розмірі 4 571,28 грн. та 20% штрафу в розмірі 13 060,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2632/18; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 06 листопада 2018 року

05 листопада 2018 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшов відзив ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" на позовну заяву (вх. № 31359), в якому відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та покласти на ВП "Хмельницька АЕС" судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 841,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,000 грн., що понесені ОСОБА_1.

В обґрунтування заперечень проти позовних вимог, представник відповідача зазначив, що поставку підшипників ШСЛ 90К1 Т2 (GI 90 ES), код УКТ: 8483 30 80 90 у кількості 6 штук та підшипників ШСЛ 130 Т2 (ШСЛ130Т2), код УКТ: 8483 30 80 90 у кількості 6 штук ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" здійснило у відповідності до умов Договору і строки поставки товару, зазначені у пункті 5.1. Договору, порушені не були, що підтверджується видатковою накладною № 2511007 від 25 листопада 2016 року. Відтак, нарахування пені в розмірі 11 885,55 грн. та 7% штрафу в розмірі 4 571,28 грн. за порушення строків поставки, на підставі п. 7.2. Договору, є необґрунтованим та незаконним.

Крім того, на думку відповідача, застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у вигляді штрафу в розмірі 20% від вартості товару, що підлягав заміні або допоставці є надмірним та таким, що не відповідає реальним наслідкам невиконання ТОВ "Торговий дім "ПК Індустрія" свого зобовязання, принципу розумності, та лише є джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. Приймаючи до уваги відсутність понесення позивачем будь-яких збитків в результаті дій відповідача, неналежне виконання позивачем своїх зобов'язань по сплаті вартості поставленого товару за Договором, вжиття ОСОБА_1 заходів уникнення порушення зобов'язання, та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, представник ТОВ "Торговий дім "ПК Індустрія" просить суд також відмовити у стягненні з ОСОБА_1 20% штрафу у розмірі 13 060,80 грн.

05 листопада 2018 року відповідач також подав до суду заяву про застосування строків позовної давності (вх. № 31419), яку було прийнято судом до розгляду.

В судовому засіданні 06.11.2017 у справі № 922/2632/18 оголошено перерву до 27 листопада 2018 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

26 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" на відзив (вх. № 33138), в якому позивач зазначив, зокрема, що поставка відповідачем 12 підшипників належної якості спричинила для ДП "НАЕК "Енергоатом" збитки у вигляді витрат з оплати праці додаткових робіт щодо зняття підшипників з гідроамортизаторів, які знаходяться на не знижувальному запасі, з метою їх встановлення на гідроамортизатори, які підлягали ремонту.

Також за твердженням позивача, оскільки основне зобов'язання відповідачем не виконано (Договір є чинним), порушення прав ДП "НАЕК "Енергоатом" на поставку товару належної якості (12 підшипників) є триваючим, то позивач має право на отримання неустойки в звязку із порушенням зобов'язання, яка повинна бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, у межах строку позовної давності за основним зобовязанням (строку загальної позовної давності, яка становить три роки).

До відповіді на відзив представником Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" надано клопотання, в якому позивач просить суд відмовити ТОВ "Торговий дім "ПК Індустрія" у стягненні судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

В судовому засіданні 27.11.2018 у справі № 922/2632/18 було задоволено усне клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та оголошено перерву до 10 грудня 2018 року, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Про перерву в судовому засіданні постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу від 27 листопада 2018 року.

04 листопада 2018 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшли заперечення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 33847), в яких відповідач зазначив, зокрема, що оскільки недоліки поставленого товару виявлені позивачем 05.12.2016, то строк позовної давності для пред'явлення будь-яких вимог, що випливають з поставки товарів неналежної якості, сплив 06.06.2017, що передбачено частиною восьмою статті 269 Господарського кодексу України (позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути предявлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів). До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) підлягають застосуванню спеціальні строки позовної давності, встановлені чинним законодавством, та які були пропущені позивачем.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та покласти всі судові витрати, повязані із розглядом справи на позивача. Також представник ТОВ "Торговий дім "ПК Індустрія" просив суд розглянути справу без його участі.

Представники сторін в судове засідання 10.12.2018 не з'явилися; про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи принцип диспозитивності та право сторін на власний розсуд розпоряджатись своїми правами, в тому числі брати участь в судовому засіданні; з огляду на те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/2632/18 за відсутності представників сторін.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23 листопада 2016 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція"), далі - замовник, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія", далі - постачальник, було укладено Договір поставки № 12141/53-124-11-16-05802, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність замовнику, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити підшипники кочення в асортименті, надалі "товар" в кількості, асортименті та по ціні відповідно до специфікації № 1, що є невід'ємною частиною даного договору. Право власності на товар переходить до замовника в момент поставки товару вантажоотримувачу.

Якість товару, що поставляється, повинна відповідати технічним характеристикам вказаних з специфікації № 1 до договору, технічній документації якою встановлені вимоги щодо якості для даного виду товару, умовам договору та підтверджуватися сертифікатом якості виробника, з відміткою ВТК виробника згідно з діючою програмою забезпечення якості підприємства.

Постачальник забезпечує наявність гарантії виробника на товар протягом строку, визначеного в технічній документації виробника за умови дотримання правил транспортування, експлуатації, зберігання товару.

Якщо протягом гарантійного строку товар виявляється дефектним чи таким, що не відповідає умовам договору, постачальник за свій рахунок усуне виявлені недоліки чи замінить дефектні частини у погоджені сторонами строки (п.п. 2.1. - 2.4. Договору).

Пунктами 3.1., 3.2. Договору визначено, що ціна Договору становить: 84 620,00 (вісімдесят чотири тисячі шістсот двадцять грн. 00 коп.) крім того ПДВ 20%: 16 924,00 (шістнадцять тисяч дев'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.). Всього: 101 544,00 (сто одна тисяча п'ятсот сорок чотири грн. 00 коп.).

Ціна за одиницю товару, загальна ціна та кількість товару по даному договору визначається специфікацією № 1 до договору.

Згідно п. 4.1. Договору оплату товару замовником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30-ти календарних днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, відповідно до п. 5.3. Договору.

Строк поставки товару протягом 10-ти календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки від замовника на поставку партії товару, яка передається постачальнику факсограмою (п. 5.1. Договору).

Пунктом 6.1.3. Договору передбачено, що при поставці неякісного товару, товару, що не відповідає умовам договору, замовник письмово повідомляє постачальника про виявлення дефектів або установлення факту поставки неякісного товару.

Постачальник, згідно п. 6.3.3. Договору, зобов'язаний замінити за свій рахунок неякісний товар, товар, що не відповідає умовам договору у 20-ти денний строк з моменту одержання повідомлення замовника про виявлення неякісного товару, дефектів.

Також п.п. 7.2., 7.3. Договору сторони погодили, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф замовнику в розмірі 7% від вказаної вартості.

У випадку невиконання постачальником зобовязань, визначених п.6.3.3 даного договору, постачальник зобов'язується сплатити замовнику штраф, за порушення строку заміни або допоставки товару, в розмірі 20% від вартості товару, який підлягає заміні або допоставці. Сплата штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов'язань за договором.

За умовами пункту 10.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань сторонами.

В Специфікації № 1 від 23.11.2016 (Додаток № 1 до Договору № 12141/53-124-11-16-05802 сторони визначили найменування, кількість, ціну продукції: підшипник ШСЛК1 90 Т2 - 6 штук, підшипник ШСЛ130 Т2 - 6 штук, підшипник NNU4926KM P5 - 1 штука. Ціна разом з ПДВ - 101 544,00 грн. (том 1, арк.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що письмової заявки на поставку товару, подання якої передбачено пунктом 5.1. Договору, Відокремленим підрозділом "Хмельницька атомна електрична станція" передано постачальнику не було. Однак, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" належним чином виконало умови Договору поставки № 12141/53-124-11-16-05802 та по видатковій накладній № 2511007 від 25 листопада 2016 року (том 1, арк.с. 19), здійснило поставку визначеного у Специфікації № 1 товару (підшипників у загальній кількості 13 штук) на адресу вантажоотримувача - ХВ ВП "Складське господарство". Поставка товару була здійснена 30 листопада 2016 року (дата надходження продукції на склад згідно Довідки № 98/5-2016), що підтверджується також представниками обох сторін.

Як зазначає позивач, при проведенні вхідного контролю на етапі ВК-1 були виявлені невідповідності товару, про що складено довідку № 98/5-2016 від 05.12.2016 із зауваженнями, а згідно накладної - вимоги № 07/5 від 12 грудня 2016 року (том 1, арк.с. 20) підшипники ШСЛ 90К1Т2 у кількості 6 штук, та підшипники ШСЛ 130Т2 у кількості 6 штук, на суму 54 420,00 грн. без ПДВ 20 % (65 304,00 грн. з ПДВ 20%), було повернуто ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" для заміни.

За підшипник марки NNU 4926 КНР5, який пройшов вхідний контроль, ВП "Хмельницька АЕС" розрахунок проведено 03 травня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2799 на суму 36 240,00 грн. (том 1, арк.с. 25).

У звязку з тим, що підшипники ШСЛК1 90 Т2 у кількості 6 штук та підшипники ШСЛ130 Т2 у кількості 6 штук були повернуті відповідачу 12.12.2016, їх заміна мала б відбутися у 20-ти денний строк, згідно п. 6.3.3. Договору, - до 02 січня 2017 року (01.01.2017 вихідний день).

Однак, оскільки заміна товару ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" проведена не була, 19 жовтня 2017 року Відокремленим підрозділом "Хмельницька атомна електрична станція" було направлено відповідачу ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов договору поставки товару, сплату штрафних санкцій в сумі 29 510,40 грн. за Договором № 12141/53-124-11-16-05802 від 23.11.2016 (вих. № 45-925/8065; том 1, арк.с. 21-22), проте відповіді на дану претензію позивачем отримано не було.

Посилаючись на порушення ТОВ "Торговий дім "ПК Індустрія" умов Договору поставки № 12141/53-124-11-16-05802 від 23.11.2016 та керуючись п.п. 7.2., 7.3. даного Договору Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені і за довіреністю якої діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" нараховано відповідачу пеню за період з 02.01.2017 по 02.07.2017 в розмірі 11 885,55 грн., 7% штрафу в розмірі 4 571,28 грн. та 20% штрафу в розмірі 13 060,80 грн. Обставини щодо стягнення неустойки в примусовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Окремим видом зобов'язання є договір поставки. Згідно приписів статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 664 ЦК України визначено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 673 ЦК України).

Статтею 678 ЦК України передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості:

Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

За приписами статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. (ч. 1 ст. 199 ГК України).

Видами забезпечення виконання зобов'язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобовязання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК України, засоби, які забезпечують належне виконання зобовязання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами Договору поставки № 12141/53-124-11-16-05802, суд зазначає, що п.п. 7.2., 7.3. Договору сторони погодили застосування окремих господарських санкцій - пені та штрафу за порушення різних господарських зобовязань: за порушення постачальником строку поставки товару (пеня в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення та штраф в розмірі 7% від вартості товару) та за невиконання постачальником зобовязань щодо заміни неякісного товару у 20-ти денний строк (штраф в розмірі 20% від вартості товару, який підлягає заміні).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що строки поставки підшипників, зазначені у пункті 5.1. Договору, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" порушені не були.

По-перше, позивачем не надано до суду жодних доказів отримання відповідачем (як постачальником) письмової заявки ВП "Хмельницька АЕС" на поставку партії товару, що прямо визначено пунктом 5.1. Договору, як умову відрахування строку на таку поставку - "протягом 10-ти календарних днів".

По-друге, незважаючи на відсутність письмової заявки від замовника на поставку партії товару, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" негайно після укладення Договору поставки № 12141/53-124-11-16-05802 здійснило поставку визначеного у Специфікації № 1 до Договору товару: підшипник ШСЛК1 90 Т2 - 6 штук, підшипник ШСЛ130 Т2 - 6 штук, підшипник NNU4926KM P5 - 1 штука (ціна разом з ПДВ - 101 544,00 грн.) на адресу вантажоотримувача - ХВ ВП "Складське господарство", що підтверджується видатковою накладною № 2511007 від 25 листопада 2016 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" належним чином виконало умови Договору № 12141/53-124-11-16-05802, а поставку було здійснено без порушення строків, суд не вбачає підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій за правопорушення, визначене в пункті 7.2. Договору поставки, у вигляді нарахування пені в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення та штрафу в розмірі 7% від вартості товару.

З огляду на викладене, позовні вимоги Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" в частині стягнення пені в розмірі 11 885,55 грн. та 7% штрафу в розмірі 4 571,28 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, як вже було встановлено судом, згідно накладної - вимоги № 07/5 від 12 грудня 2016 року підшипники ШСЛ 90К1Т2 у кількості 6 штук, та підшипники ШСЛ 130Т2 у кількості 6 штук, на загальну суму 65 304,00 грн. (з ПДВ 20%), було повернуто ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" для заміни. Отже, така заміна мала б відбутися у 20-ти денний строк, згідно п. 6.3.3. Договору, - до 02 січня 2017 року (оскільки 01.01.2017 неділя - вихідний день).

Однак, оскільки заміна товару ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" проведена не була, Відокремленим підрозділом "Хмельницька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом", на підставі пункту 7.3. Договору, нараховано відповідачу 20% штрафу в розмірі 13 060,80 грн.

За змістом положень частини четвертої статті 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання ТОВ "Торговий дім "ПК Індустрія" умов Договору щодо заміни товару, суд приходить до висновку, що позивач, відповідно до умов договору і положень чинного законодавства має право на застосування штрафних санкцій до відповідача у зв'язку з порушенням останнім строку виконання господарського зобовязання.

Натомість в процесі розгляду справи відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення штрафних санкцій.

Законодавством визначено строк (позовна давність), у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (стаття 258 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частинами третьою і четвертою статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, виходячи з приписів частини першої статті 261 ЦК України, враховуючи те, що позивач дізнався про порушення свого права 03 січня 2017 року, що також підтверджується наведеними у позові розрахунками штрафних санкцій, саме з 03.01.2017 починається строк позовної давності за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) за порушення відповідачем зобов'язання.

Посилання Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" на те, що основне зобовязання відповідачем не виконане (станом на сьогоднішній день Договір є чинним) і порушення прав позивача на поставку йому товару належної якості є триваючим, то позивач має право на отримання неустойки в звязку із порушенням зобов'язання, яка повинна бути обрахована за останній рік невиконання основного зобовязання, у межах строку позовної давності за основним зобовязанням (строку загальної позовної давності, яка становить три роки), господарський суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 266, частини другої статті 258 ЦК України про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду у межах строку позовної давності за основною вимогою, до господарських санкцій не застосовується.

Крім того, позовна давність обчислюється окремо щодо основної і щодо кожної додаткової вимоги. Відтак можливий сплив позовної давності щодо додаткової вимоги, тоді як за основною вимогою позовна давність триватиме. Але якщо позовна давність спливла за основною вимогою, то вважатиметься, що вона спливла і стосовно додаткової вимоги (абз. 2 п. 5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів").

За таких обставин, керуючись спеціальними строками позовної давності, що встановлені до вимог про стягнення штрафу, приймаючи заяву відповідача про застосування судом строку позовної давності, з огляду на те, що такий строк до заявлених позивачем вимог сплив 03 січня 2018 року, а також на відсутність належних та допустимих доказів поважності причин пропуску позивачем цього строку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 20% штрафу в розмірі 13 060,80 грн.

Щодо заявлених сторонами судових витрат, суд зазначає таке.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені і за довіреністю якої діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" та керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає витрати зі сплати судового збору за позивачем.

Відповідно також до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач просить суд покласти на позивача понесені ТОВ "Торговий дім "ПК Індустрія" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Позивач, в свою чергу, подав до суду клопотання, в якому просив суд відмовити у стягненні з ВП "Хмельницька АЕС" зазначених судових витрат.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

23 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" та Адвокатським бюро "Матвєєвої Л.В. "АЛЬФА-ОМЕГА" (далі - Бюро) було укладено Договір № 2 про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого Бюро зобов'язується надати наступну правову допомогу:

- правовий аналіз документів щодо позовної заяви ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" у справі № 922/2632/18, складання та подання до Господарського суду Харківської області відзиву на позовну заяву та усіх необхідних для цього документів;

- надання усних та письмових консультацій з господарського права та процесу;

- складання інших заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, що спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів замовника, недопущення їх припущень, а також на сприяння їх відновленню у разі порушення (п. 1.2. Договору).

В пункті 1.3. Договору № 2 про надання правничої (правової) допомоги сторонами узгоджено, що детальний опис наданої правової (правничої) допомоги вказується Бюро в ОСОБА_3 здачі-прийому наданих послуг.

Вартість послуг Бюро складає 5 000,00 грн., що зазначено в п. 3.1. Договору.

Згідно з ОСОБА_3 здачі-прийому наданих послуг по Договору № 2 про надання правничої (правової) допомоги від 23 жовтня 2018 року загальна вартість наданих Бюро послуг становить 5 000,00 грн. та складається з таких пунктів:

- правовий аналіз документів щодо позовної заяви ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" у справі № 922/2632/18 - 2 години * 500,00 грн./год = 1 000,00 грн.;

- складання та подання до Господарського суду Харківської області відзиву на позовну заяву та усіх необхідних для цього документів, а також заяви про застосування строків позовної давності - 4 години * 1 000,00 грн./год = 4 000,00 грн.

Так, відповідач зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 до Бюро для надання правничої (правової) допомоги та укладення відповідного договору у матеріалах справи нараховувалось 59 аркушів, лише позовна заява з додатками до неї містила 32 сторінки. А отже, для всестороннього аналізу та якісного надання правничої (правової) допомоги Бюро необхідно було ознайомитися зі змістом позовної заяви та доданих до неї документів, проаналізувати всі обставини справи, усі наявні документи для того, щоб скласти відзив на позовну заяву, заяву про застосування строків позовної давності. Бюро склало відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності, повністю проаналізувало матеріали справи та всі обставини, що мають значення для розгляду справи, здійснило збір доказів, а подані до суду документи були викладені на 20 аркушах, лише для їх збору та складання Бюро витратило більше часу, ніж 6 годин, які зазначені в ОСОБА_3 здачі-прийому наданих послуг.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" у повному обсязі здійснило оплату наданої правничої (правової) допомоги, що підтверджується платіжним дорученням № 1283 від 31 жовтня 2018 року та ОСОБА_3 здачі-прийому наданих послуг до Договорі № 2 про надання правничої (правової) допомоги від 23.10.2018 року.

Однак, при здійсненні оплати за правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 була здійснена помилка у зазначенні призначення платежу, а саме: була невірно зазначена дата договору про надання правничої (правової) допомоги. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_1 надіслало Бюро лист, в якому просить вважати платіж у розмірі 5 000,00 гривень як платіж за Договором № 2 про надання правничої (правової) допомоги від 23.10.2018 року.

Дослідивши вказані обставини, суд критично ставиться до твердження позивача про те, що вимога про стягнення 5 000,00 грн. є завищеною, такою, що включає в себе інші витрати, не повязані з справою, оскільки відповідачем не надано належних і допустимих доказів (первинних фінансових документів, завірених банківською установою) про здійснення оплати за надання правничої допомоги; в ордері від 31.10.2018 серія ХВ № 000019 вказано підставу надання допомоги Договір № 2, орган у якому надається правова допомога - у Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді, Верховному суді, а в п. 1.2. Договору № 2 (зокрема в абзаці 1) по справі № 922/2632/18 наведено лише надання правової допомоги в суді першої інстанції; в ордері від 31.10.2018 серія ХВ № 000019 не зазначений конкретний номер справи.

Стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Первинним документом, що підтверджує надання правничої (правової) допомоги відповідачу в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є також ОСОБА_3 здачі-прийому наданих послуг від 31.10.2018, який містить відомості про детальний перелік послуг, що були надані, витрачений час на надання професійної правничої (правової) допомоги, вартість такої допомоги, а також номер справи у суді, у звязку з розглядом якої така допомога була надана.

Згідно з частини першої статті 29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Сторонами Договору № 2 про надання правничої (правової) допомоги від 23 жовтня 2018 року складено та підписано ОСОБА_3 здачі-прийому наданих послуг від 31 жовтня 2018 року, пунктом 4 якого зазначено, що сторони претензій одна до одної щодо виконання своїх зобовязань за Договором не мають. Вказані є підтвердженням того факту, що правнича (правова) допомога надана Виконавцем та сплачена ОСОБА_1 у повному обсязі.

Стосовно твердження позивача про не зазначення в ордері конкретного номеру справи: офіційно встановлена та затверджена рішенням Ради адвокатів України від "17" грудня 2012 року № 36 (із наступними змінами і доповненнями) типова форма ордеру не надає можливості зазначення в ордері номеру справи. Крім того, п. 15 зазначеного Рішення Ради адвокатів України встановлено вимоги до оформлення та обовязкових реквізитів ордера, які не містять вимоги про зазначення в ордері номеру справи.

З огляду на викладене, враховуючи також те, що ОСОБА_3, як адвокат ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія", ознайомлювався з матеріалами даної справи, брав участь в судовому засіданні 27.11.2018 та складав усі подані до суду документи, суд вважає співмірною у цій справі компенсацією вартості виконаної адвокатом роботи у сумі 5 000,00 грн. Отже, вимоги відповідача про стягнення 5 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача щодо здійснення розподілу судових витрат у справі № 922/2632/18 та вважає за необхідне покласти на позивача вартість витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката в Господарському суді Харківської області в розмірі 5 000,00 грн.

З огляду на наведене, керуючись статтями 1, 13, 18, 73-80, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені і за довіреністю якої діє Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" про стягнення 29 517,41 грн. - відмовити.

Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Стягнути з Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, місто Нетішин, вул. Енергетиків, 20; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ПК Індустрія" (місцезнаходження: 61052, місто Харків, провулок Сімферопольський, будинок 6, літера "Д-1"; ) 5 000,00 грн. судових витрат, повязаних з професійною правничою допомогою.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 13.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_4

справа № 922/2632/18