ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

05.12.2018 м. ХарківСправа № 922/1820/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. від 20.06.2018;

першого відповідача - ОСОБА_2, дов. № 31 від 20.08.2018;

другого відповідача - ОСОБА_3В, дов. від 06.08.2018.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", м. Полтава
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквадія", с. Гаркушинці , 2. Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", м. Полтава, звернулось до господарського суду з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквадіа", с. Гаркушинці, 2. Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквадіа", м. Полтава (відповідно до прийнятої судом заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог від 15.08.2018) заборгованості, яка складається з: 6137285,64 грн. - суми основної заборгованості, 839828,58 грн. - пені, 291450,77 грн. - 3% відсотків річних, 1224481,27 грн. - інфляційних втрат, підставою нарахування яких стало порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Аквадія" своїх зобов'язань за договором поставки № 1410/16 від 14.10.2016. Також позивач просить суд покласти на першого відповідача понесені судові витрати.,

Ухвалою господарського суду від 27.07.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "21" серпня 2018 р. о 14:15 год.

Ухвалою господарського суду від 02.08.2018 заяву ТОВ "Квант Плюс" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову ТОВ "Квант Плюс", шляхом накладення арешт на грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю АКВАДІА, і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах заявлених позовних вимог.

10.09.2018, у зв'язку з поданням ТОВ "Аквадіа", с. Гаркушинці апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.08.2018, матеріали справи № 922/1820/18 направлено до Харківського апеляційного господарського суду.

16.11.2018 матеріали справи № 922/1820/18 повернуто до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду від 26.11.2018 призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 05 грудня 2018 року о 12:30 год.

04.12.2018 позивач звернувся до господарського суду із заявою про забезпечення позову (вх. № 33885), згідно якої просить суд накласти арешт на рухоме майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю АКВАДІА, і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах заявлених позовних вимог, у тому числі на майно, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Гаркушинці, вул.Хорольська, 46, а також у тому числі: Автомобіль МАЗ 54323 державний номер НОМЕР_1; Автомобіль УАЗ452 державний номер НОМЕР_2; Напівпричіп SCHMTZ SPR 24 державний номер НОМЕР_3; Причіп КРКЗ 100 державний номер НОМЕР_4; Вантажний автомобіль НОМЕР_5; Вантажний автомобіль НОМЕР_6; Вантажний автомобіль НОМЕР_7; Причіп МАЗ 8925 ПЦ-6,7 державний номер НОМЕР_8; Вантажний автомобіль НОМЕР_9; Вантажний автомобіль НОМЕР_10; Вантажний автомобіль НОМЕР_11; Вантажний автомобіль НОМЕР_12; автомобіль НОМЕР_13. Також просить суд передати вказане майно на зберігання учаснику ТОВ "Аквадіа" ОСОБА_4

У судовому засіданні 05.12.2018 представник позивача підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні 05.12.2018 заперечували проти задоволення поданого позивачем клопотання про забезпечення позову.

Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, заслухавши позицію учасників судового розгляду, стосовно поданого клопотання, суд виходить з наступного.

Приписами ст. 74 ст. 86 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладанням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, який компетентний розглядати спір по суті та є гарантією реального виконання рішення суду. При цьому, приймаючи ухвалу про забезпечення позову, господарський суд повинен визначитись, як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами до забезпечення позову, які вимагаються до застосування, так і з певними діями, які вимагається заборонити вчиняти або зобовязати вчиняти, та з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Відтак, обрання судом заходу до забезпечення позову повинно бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами та не порушувати прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб, які не є стороною спору. Вжиття заходів до забезпечення здійснюється виключно судом, компетентним розглядати спір по суті. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 р., "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 р., "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 р., "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 р.) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Позивачем в заяві про забезпечення позову не вказано та не обґрунтовано належними доказами імовірність наміру особи - власника майна вчинити будь які дії, які б були спрямовані на його відчуження, і такий намір не є достовірно встановленим фактом.

Посилання позивача на ту обставину, що його відчуження призведе до неможливості виконання рішення, є лише припущенням та жодним доказом не підтверджені.

Тобто в даному випадку, накладення арешту на належне ТОВ "АКВАДІА" майно та кошти, не є заходом щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, оскільки є втручанням в фінансово-господарську діяльність підприємства власника майна та порушення його конституційного права на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Позивач під час розгляду його заяви про забезпечення позову не надав жодного належного доказу обґрунтованості причини звернення із заявою про забезпечення позову, а також не довів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Наведені ним доводи нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

Частиною третьої статті 177 ГПК України визначено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання судом мети (завдання) підготовчого провадження задля забезпечення прав учасників справи, належної підготовки справи для розгляду по суті, приймаючи до уваги сплив строку проведення підготовчого провадження, суд, керуючись частиною 3 статті 177 ГПК України, вбачає за доцільне, за власною ініціативою, продовжити вищевказаний строк проведення підготовчого засідання на 30 днів, до 13 січня 2019 року та, у відповідності до приписів п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України, відкласти підготовче засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 137, 138, ч. 3 ст. 177, п. 3 ч. 2 ст. 183, ст.ст. 232, 233, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову (вх. № 33885 від 04.12.2018) - відмовити.

Продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 13 січня 2019 року.

Відкласти підготовче засідання на 19.12.2018 о 12:00 год.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 07.12.2018.

Суддя ОСОБА_5
справа № 922/1820/18