ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Справа № 923/656/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат

від відповідача: ОСОБА_2- адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МКП Прозерпіна", м.Миколаїв

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Херсонкнига", м.Херсон

про визнання договору іпотеки недійсним, скасування реєстрації права власності та повернення майна,

Описова частина рішення: Провадження у справі відкрито за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МКП Прозерпіна» (надалі по тексту рішення ТОВ «МКП Прозерпіна») про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного Приватним акціонерним товариством «Херсонкнига» (надалі по тексту рішення ПрАТ «Херсонкнига») та ТОВ «МКП Прозерпіна» 02.09.2016р.; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності №18613864 від 16.01.2017р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна :01; зобов'язання відповідача повернути позивачу нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, IV поверхи будівлі), загальною площею 1414,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.40 років Жовтня, 31-А.

Підставами для визнання договору недійсним вказано норми ч.2 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

За твердженнями позивача на момент укладання 02.09.2016р. іпотечного договору директор ТОВ «МКП Прозерпіна» не мав повноважень щодо його укладання.

Окрім того, позивач вказує, що оскаржуваний договір іпотеки відповідно до ст.70 ЗУ «Про акціонерні товариства» є значним правочином, а тому повинен був погоджуватись з наглядовою радою або за поданням наглядової ради загальними зборами акціонерів.

Позивач зазначає, що оскаржуваний договір згідно з ч.1 ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства» є правочином, щодо вчинення якого є заінтересованість.

ТОВ «МКП Прозерпіна» наголошує, що товариство не схвалювало оскаржуваний іпотечний договір, а також не вчиняло дій, що свідчать про прийняття його до виконання.

Ухвалою суду від 20.07.2018р. було відмовлено ТОВ «МКП Прозерпіна» у задоволенні заяви про забезпечення доказів, з підстав, викладених в означені ухвалі суду.

Від відповідача 10.08.2018р. (вх.№7842/18 від 10.08.2018р.) до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому викладено незгоду з вимогами позову та додано документи на підтвердження викладених у відзиві обставин спору.

За твердженнями відповідача матеріали справи не містять доказів перевищення повноважень директором ТОВ «МКП Прозерпіна» при укладені оскаржуваного договору.

Відповідач зазначає, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «МКП Прозерпіна» від 22.06.2015р. оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ «МКП Прозерпіна» №341 від 22.06.2015р. щодо обмеження повноважень директора, діяло виключно в період з 22.06.2015р. по 08.12.2015р.

Ухвалою суду від 20.09.2018р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 02.10.2018р. було задоволено клопотання ТОВ «МКП Прозерпіна» про витребування доказів (вх. № 9338/18 від 25.09.2018р.) та було постановлено витребувати у Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта Інвест» - інформацію, якою кількістю акцій (у відсотковому вигляді від загальної кількості) ПрАТ «Херсонкнига» (код ЄДР 02471206) володіла/володіє ОСОБА_3 станом на III квартал 2016р. (у період з 01.09.2016р. по 01.10.2016р.), станом на I квартал 2017р. (у період з 01.01.2017р. по 01.02.2017р.), та станом на сьогоднішній день. Також було постановлено витребувати у ПрАТ «Херсонкнига» - річний фінансові звіти (баланс) ПрАТ «Херсонкнига» () станом на 31.12.2016р.

Мотиви задоволення клопотання позивача про витребування доказів зазначені в означеній ухвалі суду.

Ухвалою суду від 18.10.2018р. було відмовлено в задоволенні клопотання ПрАТ «Херсонкнига» про витребування доказів, а також відмовлено у задоволенні клопотання приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог.

Ухвалою суду від 06.11.2018р. підготовче провадження у справі було закрито, а розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 29.11.2018р.

29.11.2018р. за вх.№2/2996/18 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

В прохальній частині означеного клопотання відповідач просив витребувати у позивача ОСОБА_5 в новій редакції від 05.11.2018р. та протокол про його затвердження і нові підтверджуючі документи для надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_6

Окрім того, відповідач просив зобовязати директора ТОВ «МКП Прозерпіна» прибути в судове засідання для надання пояснень по справі.

В судовому засіданні 29.11.2018р. суд відмовив в задоволенні клопотання про витребування документів з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений, зокрема в ч.3 ст.80 ГПК України. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Означені положення ГПК України відносяться саме до подання доказів, а докази відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом позовних вимог у даній справі є визнання недійсним іпотечного договору, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності №18613864 від 16.01.2017р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна :01; зобов'язання відповідача повернути позивачу нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, IV поверхи будівлі), загальною площею 1414,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.40 років Жовтня, 31-А.

Позовну заяву підписано від ТОВ «МКП Прозерпіна» ОСОБА_7, який відповідно до витягу з ЄДР (т.1, а.с. 58-61) був повноважною особою підписувати позовну заяву від ТОВ «МКП Прозерпіна».

Після зміни керівництва ТОВ «МКП Прозерпіна», товариство не відмовлялось від заявлених позовних вимог.

Відповідачем у заявленому клопотанні не зазначено, яке значення мають для вирішення справи документи, які просить витребувати ПрАТ «Херсонкнига».

Відповідачем в порушення ч.2 ст.81 ГПК України не зазначено, які обставини можуть підтвердити документи, які необхідно витребувати.

Окрім того, суд зазначає, що відповідачем клопотання про витребування доказів заявлене після закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

В поданому відповідачем з пропуском встановленого строку клопотанні, в якості підстав неможливості його подання у встановлений строк, зазначено, мовою оригіналу: «подати дане клопотання в зазначені чинним законодавством та судом строки було неможливо з причин, що не залежали від мене, оскільки по-перше, дані дії були проведені вже 05.11.2018р., а мені стало відомо про них лише 28.11.2018р.»

Враховуючи, що відомості у ЄДР про юридичну особу є у вільному доступі, відповідачем не обґрунтовано неможливість подання означеного клопотання раніше 28.11.2018р., - дати розгляду справи по суті.

Щодо вимоги відповідача, зазначеній в клопотанні про витребування доказів, зобовязати директора ТОВ «МКП Прозерпіна» прибути в судове засідання для надання пояснень по справі, суд відмовляє в задоволенні означеної вимоги з огляду на наступне.

Відповідачем не зазначено процесуальний статус в якому має бути зобовязано директора ТОВ «МКП Прозерпіна» прибути в судове засідання.

Окрім того, відповідачем не вказано, які норми ГПК України передбачають можливість виклику директора підприємства в судове засідання на вимогу сторони по справі.

В судовому засіданні 29.11.2018р. оголошувалась перерва до 06.12.2018р.

В судовому засіданні 06.12.2018р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, окрім того позивач надав на огляд суду оригінал довіреності, який підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_6 на представництво інтересів ТОВ «МКП Прозерпіна».

Представник відповідача в судовому засіданні 06.12.2018р. заперечував проти позовних вимог та просив суд залишити їх без задоволення.

На підставі ст. 240 ГПК України в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, господарський суд встановив:

02.09.2016р. між ПрАТ «Херсонкнига» (Іпотекодержатель) в особі директора ОСОБА_8 та ТОВ «МКП Прозерпіна» (Іпотекодавець) в особі директора ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір.

В преамбулі означеного договору зазначено, що директор ТОВ «МКП Прозерпіна» укладаючи іпотечний договір діяла на підставі ОСОБА_5.

Відповідно до п.1.1. договору іпотекодавець надає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, ІV поверхи будівлі), яке знаходиться за адресою: Херсонська обл., м.Херсон, вул.Університетська, буд.31-А, загальною площею 1414,3кв.м (п.1.2. договору), для забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №335/2 від 18.03.2008р., укладеного між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «МКП Прозерпіна», договору про відступлення прав вимоги від 25.12.2012р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр» та ТОВ «Росінвест-Крим», зобовязання за якими відповідно до ст.512 ЦК України виконані ПрАТ «Херсонкнига» 16.01.2013р. як майновим поручителем, в сумі 467100грн. на строк до 01.11.2016р.

Іпотекою за цим договором також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, повязаних із предявленням вимоги за основним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням умов договору та/або порушенням зобовязань за основним договором, неустойки, що підлягає сплаті за порушення умов договору.

У відповідності до договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобовязань за основним договором та/або за цим договором отримати задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, у порядку встановленому договором.

Згідно висновку субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9, станом на 17.08.2016р. ринкова вартість предмета іпотеки становить 665843грн., без ПДВ. (п.1.3. договору).

Іпотекокодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, коли термін виконання зобовязання згідно основного договору настав, проте зобовязання залишається не виконаним (п.3.1.9. договору).

Відповідно до п.5.1. та п.5.2. договору при настанні обставин визначених п.3.1.9. договору, та в інших випадках, передбачених законодавством України, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог. Іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати відповідно до Закону України «Про іпотеку» спосіб стягнення, зокрема, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься у договорі.

Згідно п.6.1.1. договору звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку, серед іншого, шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки підтверджується реєстрацією права власності (п.6.1.4.4. договору).

02.11.2016р. відповідач направив на адресу позивача заяву-вимогу (т.1., а.с.23) в якій ПрАТ «Херсонкнига» вимагало позивача усунути порушення у відповідності до ст.35 ЗУ «Про іпотеку», а саме: погасити наявну заборгованість за Кредитним договором №3352 від 18.03.2008р., укладеним між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «МКП Прозерпіна», договором про відступлення прав вимоги від 25.12.2012р.. укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр» та ТОВ «Ростінвест-Крим», зобовязання за якими відповідно до ст.512 ЦК України виконані ПрАТ «Херсонкнига» 16.01.2013р., як майновим поручителем в сумі 467100грн. протягом 30 календарних днів від дати отримання вимоги.

В означеній заяві-вимозі відповідач також повідомив позивача, що у випадку невиконання вимоги ПрАТ «Херсонкнига» в порядку ст.37 ЗУ «Про іпотеку» після спливу 30-денного строку від дати отримання даної вимоги буде прийнято рішення про набуття права власності на майно, яке є предметом іпотеки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відповідно до запису про право власності:18613864 за ПрАТ «Херсонкнига» на підставі іпотечного договору від 02.09.2016р., заяви вимоги від 02.11.2016р., висновку про вартість майна від 21.12.2016р., зареєстровано право власності на нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, IV поверхи будівлі), загальною площею 1414,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.40 років Жовтня, 31-А.

Позивач не погоджується з законністю укладання 02.09.2016р. іпотечного договору та набуття на підставі нього відповідачем права власності на нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, IV поверхи будівлі), загальною площею 1414,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.40 років Жовтня, 31, що в свою чергу стало підставою для звернення ТОВ «МКП Прозерпіна» з позовом до суду.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд встановлює наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог має зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Однією з підстав визнання іпотечного договору від 02.09.2018р. недійсним позивач вказує те, що оскаржуваний договір з боку ТОВ «МКП Прозерпіна» підписано директором, який не мав повноважень на укладання означеного договору.

Так, юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Частинами першою та третьою статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.87 ЦК України установчим документом товариства є, зокрема, затверджений учасниками статут, що кореспондується з положеннями ст.4 ЗУ «Про господарські товариства» (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних відносин).

Згідно ст.23 ЗУ «Про господарські товариства» (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних відносин) управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.62 ЗУ «Про господарські товариства» (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних відносин) у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Відповідно до п.8.1. ОСОБА_5 ТОВ «МКП Прозерпіна» (тут і надалі по тексту рішення, затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 08.12.2015р., оформленого протоколом №342 від 08.12.2015р., який діяв та був чинний на час укладення оскаржуваного іпотечного договору) управління товариством здійснюють: загальні збори учасників; голова товариства; директор товариства.

Управління поточною діяльністю товариства здійснюється виконавчим органом директором. Директор призначається загальними зборами учасників. (п.8.18. та п.8.19. ОСОБА_5).

Пунктами 8.21. та 8.22. ОСОБА_5 унормовано, що директор вирішує всі питання поточної діяльності товариства, крім тих, які відносяться виключно до компетенції зборів учасників. При здійсненні правочинів на суму, що перевищує 100 (сто) кратний розмір статутного капіталу, директор зобовязан погодити його з загальними зборами учасників. Директор наділяється, відповідно з ОСОБА_5, всіма необхідними повноваженнями, які виконує без довіреності, і має право, серед іншого, укладати різноманітні угоди та чинити юридичні дії від імені товариства, в тому числі щодо розпорядження коштами та майном товариства в межах встановлених загальними зборами товариства.

Відповідно до п.8.24. ОСОБА_5 Директор має право без доручення виконувати дії від імені товариства, представляти його інтереси, укладати договори і підписувати інші юридичні вагомі документи.

Відповідно до 5.4. ОСОБА_5 з метою забезпечення діяльності товариства формується статутний капітал у розмірі 61500грн. за рахунок вкладів його засновників.

Враховуючи вище означені положення ОСОБА_5 ТОВ «МКП Прозерпіна», директор товариства був обмежений лише у укладанні правочинів, що перевищують 100 (сто кратний) розмір статутного капіталу, що з урахуванням п.5.4. ОСОБА_5 складає 6150000грн.

В укладанні правочинів, які не перевищують вказаний розмір, директор не був обмежений в повноваженнях, а укладання таких правочинів не потребувало погодження правочину з загальними зборами учасників.

В оскаржуваному іпотечному договорі від 02.09.2016р. зазначено, що ОСОБА_3 укладаючи договір діяла від імені ТОВ «МКП Прозерпіна», як директор саме на підставі ОСОБА_5.

Відповідно п.1.3 договору іпотеки від 02.09.2016р., згідно висновку субєкта оціночної діяльності станом на 17.08.2016р., ринкова вартість предмету іпотеки становить 665843грн. без ПДВ.

З урахуванням ринкової вартості предмета іпотеки, іпотечний договір від 02.09.2016р. відповідно до ОСОБА_5 ТОВ «МКП Прозерпіна», при укладанні не потребував погодження з загальними зборами учасників та директор товариства відповідно до ОСОБА_5 був не обмежений у повноваженнях щодо його підписання.

Означене спростовує твердження позивача про те, що директор ТОВ «МКП Прозерпіна» ОСОБА_3 не мала повноважень укладати іпотечний договір від 02.09.2016р.

Щодо тверджень позивача про те, що повноваження ОСОБА_3, як директора ТОВ «МКП Прозерпіна» щодо укладання іпотечного договору від 02.09.2016р. були обмежені рішенням загальних зборів учасників ТОВ «МКП Прозерпіна» від 22.06.2015р., яке оформлено протоколом №341 від 22.06.2015р., суд зазначає наступне.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «МКП Прозерпіна» від 22.06.2015р., яке оформлено протоколом загальних зборів учасників ТОВ «МКП Прозерпіна» №341 від 22.06.2015р. (т.1, а.с. 32-33) серед іншого, було вирішено обмежити директора товариства ОСОБА_3, що діє на підставі ОСОБА_5 товариства, її повноваження, а саме: заборонити підписання/укладання від імені ТОВ «МКП Прозерпіна» правочинів (договорів, угод та інше), повязаних з розпорядженням (відчудженням) та внесенням в заставу (іпотеку) нерухомого майна на будь-які суми без письмового рішення загальних зборів учасників ТОВ МКП Прозерпіна».

Позивачем не надано доказів того, що на підставі означеного рішення вносились зміни до ОСОБА_5 у положення, які регулюють повноваження директора товариства.

Як зазначалося вище, ч.1 та ч.3 ст.92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

ОСОБА_5 ТОВ «МКП Прозерпіна», як установчим документом товариства, на підставі якого діяла ОСОБА_3 як директор, від імені товариства, на час укладання оскаржуваного договору, не було обмежено повноважень ОСОБА_3 на укладання іпотечного договору від 02.09.2016р.

З приводу тверджень позивача про те, що іпотечний договір від 02.09.2016р. є недійсним оскільки вказаний договір є значним правочином, та правочином щодо вчинення якого є заінтересованість, а тому на вчинення іпотечного договору від 02.09.2016р. та набуття права власності на предмет іпотеки повинні були надати згоду загальні збори акціонерів відповідача, суд зазначає наступне.

ОСОБА_5 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об'єктивна неможливість настання правового результату, а також, що внаслідок його укладення порушені права позивача.

З урахуванням викладеного недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Зі змісту оспорюваного договору судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений договір є договором іпотеки, як один із видів забезпечувальних договорів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до частини другої статті 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Судом встановлено, що іпотечний договір від 02.09.2016р. підписаний від імені ПрАТ «Херсонкнига» директором ОСОБА_8, який діяв на підставі ОСОБА_5.

Відповідно до п.9.1. ОСОБА_5 ПрАТ «Херсонкнига» затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 05.04.2011р. оформленого протоколом від 05.04.2011р. до органів управління та контролю товариства належать:

- загальні збори акціонерів-вищий орган управління;

- наглядова рада акціонерів товариства колегіальний представницький орган управління та контролю за діяльністю виконавчого органу;

- ревізійна комісія (ревізор) колегіальний або одноосібний представницький орган управління та контролю за діяльністю виконавчого органу;

- директор товариства одноосібний виконавчий орган управління.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про акціонерні товариства» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) значний правочин правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), учинений акціонерним товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності. Відповідно до ст. 70 Закону для прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, ринкова вартість якого не перевищує 25 % вартості активів, достатньо рішення наглядової ради товариства. Якщо ж ринкова вартість перевищує 25 %, вчинення правочину можливе виключно за рішенням загальних зборів акціонерів.

Відповідно до п.10.21. ОСОБА_5 ПрАТ «Херсонкнига» затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 05.04.2011р. оформленого протоколом від 05.04.2011р. до компетенції загальних зборів товариства серед іншого відноситься прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом становить 50 і більше % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Згідно п.11.15. ОСОБА_5 ПрАТ «Херсонкнига» до виключної компетенції ради належить, зокрема, прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом , становить від 10 до 25% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Відповідно до фінансового звіту ПрАТ «Херсонкнига» станом на 31.12.2015р. (т1, а.с.44-46) вартість активів ПрАТ «Херсонкнига» станом на 31.12.2015р. складає 1190900грн., 25% від означеної вартості активів складає 297725грн.

Враховуючи, що відповідно до договору іпотеки від 02.09.2016р. ринкова вартість предмета іпотеки на момент укладання договору іпотеки складала 665843грн., без ПДВ, що перевищує 25% від вартості активів ПрАТ «Херсонкнига» за 2015р., то іпотечний договір від 02.09.2016р. в розумінні ст.70 ЗУ «Про акціонерні товариства» був значним правочином, для укладення якого необхідно було рішення загальних зборів.

Відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ «Про акціонерні товариства» (в редакції яка була чинна на час виникнення спірних відносин) якщо на дату проведення загальних зборів приватного акціонерного товариства неможливо визначити, які значні правочини вчинятимуться цим товариством у ході фінансово-господарської діяльності, загальні збори приватного акціонерного товариства (крім банку) можуть прийняти рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, які можуть вчинятися приватним акціонерним товариством протягом не більш як одного року з дати прийняття такого рішення, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної вартості. При цьому залежно від граничної сукупної вартості таких правочинів повинні застосовуватися відповідні положення частини другої цієї статті.

Відповідно рішення загальних зборів ПрАТ «Херсонкнига» від 31.03.2016р. оформленого протоколом від 31.03.2016р. (т.1, а.с.139-141), було вирішено відповідно до вимог ст.70 ЗУ «Про акціонерні товариства» попередньо ухвалити правочини, які можуть вчинятися ПрАТ «Херсонкнига» протягом року від прийняття цього рішення (в період з 31.03.2016р. по 30.03.2017р. (включно) у ході поточної господарської діяльності на суму, що перевищує 25% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства, встановивши граничну вартість за кожним окремим видом правочину не більше 5000000 (пяти мільйонів) гривень, в тому числі: кредитних договорів, договорів депозитів, договорів овердрафту, договорів застави, іпотеки (іпотечний договір), поруки, позики, договорів відчудження майна, майнових прав, договорів купівлі-продажу майна, договорів відступлення права вимоги та переведення боргу, договорів оренди, підряду та інших договорів, за якими ПрАТ «Херсонкнига» виступає будь-якою із сторін, із зазначенням, що вчинення значного правочину є чинним незалежно від збільшення у майбутньому ринкової вартості майна товариства, збільшення/зменшення вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності, а також можливих коливань курсу до іноземних валют.

Правочини, на вчинення яких надано попереднє схвалення, вчиняються у

відповідності до ОСОБА_5 товариства та діючого законодавства, їх вчинення (укладання договорів у кінцевій редакції) відбувається після підтвердження Наглядовою радою товариства згоди на їх вчинення.

У період з 31.03.2016р. по 30.03.2017р. (включно), Наглядовій раді товариства розглядати питання підтвердження згоди на вчинення товариством значних господарських правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що може бути предметом таких господарських правочинів більш 25% вартості активів ПрАТ «Херсонкнига» за даними річної фінансової звітності товариства за 2015р.

Означене рішення загальних зборів ПрАТ «Херсонкнига» є чинним та не визнавалося в судовому порядку недійсним.

Таким чином, відповідно до рішення загальних зборів ПрАТ «Херсонкнига» від 31.03.2016р. оформленого протоколом від 31.03.2016р. було попередньо схвалено іпотечний договір від 02.09.2016р. та повноваження на підтвердження (схвалення) правочинів протягом періоду з 31.03.2016р. по 30.03.2017р., вартість яких не більше 5 млн. грн. було надано Наглядовій раді ПрАТ «Херсонкнига».

Відповідно до рішення Наглядової ради ПрАТ «Херсонкнига» від 30.08.2016р., оформленого протоколом №5, Наглядовою радою відповідача було вирішено підтвердити згоду на вчинення оскаржуваного іпотечного договору (т.1, а.с.143).

Щодо тверджень позивача стосовно того, що відповідно до ч.9 ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства» загальні збори публічного акціонерного товариства не можуть приймати рішення про попереднє надання згоди на вчинення значних правочинів, щодо яких є заінтересованість, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.2.2. ОСОБА_5 ПрАТ «Херсонкнига» (в редакції від 2011р., яка була чинною на час виникнення спірних відносин) товариство «Херсонкнига» за типом є приватним акціонерним товариством.

В свою чергу положення ч.9 ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства» стосуються саме акціонерних товариств які за типом є публічними акціонерними товариствами, отже обмеження передбачені ч.9 ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства» не стосується ПрАТ «Херсонкнига», яке за типом товариства є приватним акціонерним товариством.

Відповідно до ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства» (в редакції, яка діяла з 01.05.2016р. та яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), приймається відповідним органом акціонерного товариства згідно із цією статтею, якщо ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є предметом правочину із заінтересованістю, перевищує сто мінімальних заробітних плат виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня поточного року. ОСОБА_5 акціонерного товариства може бути встановлене нижче граничне значення, а також можуть встановлюватися додаткові випадки віднесення правочину до правочину із заінтересованістю. Таке рішення може містити перелік умов проекту правочину, які можуть змінюватися за рішенням виконавчого органу акціонерного товариства під час вчинення правочину із заінтересованістю. У разі відсутності такого переліку умови правочину не можуть відрізнятися від умов проекту, наданого відповідно до частини четвертої цієї статті.

Згідно ч.2 вказаної статті особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, може бути, зокрема, посадова особа органу акціонерного товариства або її афілійовані особи;

Частина 3 названої статті передбачає, що особа, визначена у частині другій цієї статті, вважається заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, якщо вона, серед іншого, є стороною такого правочину або є членом виконавчого органу юридичної особи, яка є стороною правочину

Відповідно до рішення Наглядової ради ПрАТ «Херсонкнига» від 18.04.2016р. оформленого протоколом №4 від 18.04.2016р. (т.1, а.с.142) було вирішено вчинити ПрАТ «Херсонкнига» правочин. У вчиненні якого у посадової особи органів товариства та акціонера є заінтересованість. Особа, яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину ОСОБА_3

Відповідно до змісту означеного рішення Наглядової ради предметом правочину, щодо якого є заінтересованість є нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, ІV поверхи будівлі), яке знаходиться за адресою: Херсонська обл., м.Херсон, вул.Університетська,буд.31-А, загальною площею 1414,3кв.м, яке відповідно до договору іпотеки (іпотечного договору) ТОВ «МКП Прозерпіна» в особі директора ОСОБА_3 планує передати в забезпечення виконання зобовязань щодо погашення заборгованості перед ПрАТ «Херсонкнига», яка виникла з кредитного договору №335/2 від 18.03.2008р., укладеного між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «МКП Прозерпіна», договору про відступлення прав вимоги від 25.12.2012р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр» та ТОВ «Росінвест-Крим», зобовязання за якими відповідно до ст.512 ЦК України виконані ПрАТ «Херсонкнига» 16.01.2013р. як майновим поручителем, в сумі 467100грн. на строк до 01.11.2016р.

Відповідно до рішення Наглядової ради ПрАТ «Херсонкнига» від 30.08.2016р., оформленого протоколом №5 (т.1, а.с. 143) вирішили підтвердити згоду на вчинення іпотечного договору ПрАТ «Херсонкнига».

Окрім того, рішенням Наглядової ради ради ПрАТ «Херсонкнига» від 30.08.2016р., оформленого протоколом №5 було виконано вимоги загальних зборів акціонерів ПрАТ «Херсонкнига» від 31.03.2016р. оформленого протоколом від 31.03.2016р., щодо підтвердження Наглядовою радою товариства згоди на вчинення товариством значних господарських правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що може бути предметом таких господарських правочинів більш 25% вартості активів ПрАТ «Херсонкнига» за даними річної фінансової звітності товариства за 2015р.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідно до вимог ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства» згоду на укладення іпотечного договору від 02.09.2016р.. повинні були надати загальні збори акціонерів відповідача, суд зазначає наступне.

Під час прийняття Наглядовою радою ПрАТ «Херсонкнига» рішення від 18.04.2016р. оформленого протоколом №4 від 18.04.2016р. (т.1, а.с.142), яким було вирішено вчинити ПрАТ «Херсонкнига» правочин у вчиненні якого у посадової особи органу товариства та акціонера є заінтересованість, діяла редакція ЗУ «Про акціонерні товариства», а саме ст.71, відповідно до якої, згоду на вчинення правочину щодо якого є заінтересованість, надає Наглядова рада.

На момент прийняття Наглядовою радою ПрАТ «Херсонкнига» рішення про вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, предметом якого є нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, ІV поверхи будівлі), яке знаходиться за адресою: Херсонська обл., м.Херсон, вул.Університетська,буд.31-А, загальною площею 1414,3кв.м, яке відповідно до договору іпотеки (іпотечного договору) ТОВ «МКП Прозерпіна» в особі директора ОСОБА_3 планує передати в забезпечення виконання зобовязань щодо погашення заборгованості перед ПрАТ «Херсонкнига», яка виникла з кредитного договору №335/2 від 18.03.2008р., укладеного між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «МКП Прозерпина», договору про відступлення прав вимоги від 25.12.2012р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр» та ТОВ «Росінвест-Крим», зобовязання за якими відповідно до ст.512 ЦК України виконані ПрАТ «Херсонкнига» 16.01.2013р. як майновим поручителем, в сумі 467100грн. на строк до 01.11.2016р., в установленому законом порядку, як того передбачала ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства», Наглядовою радою ПрАТ «Херсонкнига» було погоджено вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту інвесторів» від 07.04.2015р., було внесено зміни, зокрема до положень ст. 71 ЗУ «Про акціонерні товариства», серед іншого, було зазначено, що рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю виноситься на розгляд загальних зборів акціонерів, якщо ринкова вартість майна або послуг чи сум коштів, що є його предметом, перевищує 10 відсотків вартості активів, за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства. Означений закон, яким було внесено зміни в ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства» відповідно до п.1 Прикінцевих положень набрав чинності з 01.05.2016р.

Поряд з цим вказаний закон не містить вимог щодо того, що правочини із заінтересованістю, схваленні у встановленому законом порядку до набрання чинності означеним законом повинні бути знов погодженні у порядку передбаченому новою редакцією ст. 71 ЗУ «Про акціонерні товариства».

На час прийняття рішення Наглядовою радою ПрАТ «Херсонкнига» від 18.04.2016р. оформленого протоколом №4 від 18.04.2016р. (т.1, а.с.142) про погодження правочину у вчиненні якого у посадової особи органів товариства та акціонера є заінтересованість, діяла редакція ЗУ «Про акціонерні товариства» яка передбачала погодження правочину із заінтересованістю Наглядовою радою товариства.

Виходячи з означеного, укладання у майбутньому, а саме 02.09.2016р. іпотечного договору, як правочину із заінтересованістю, було погоджено Наглядовою радою ПрАТ «Херсонкнига» у встановленому порядку, відповідно до положень ст.71 ЗУ «Про акціонерні товариства», в редакції, яка діяла на час прийняття рішення Наглядовою радою ПрАТ «Херсонкнига» про погодження вчинення іпотечного договору .

Спірний іпотечний договір укладений з дотриманням вимог цивільного законодавства щодо його форми та змісту, підписаний представниками сторін в межах їх повноважень, підписи яких скріплені печатками юридичних осіб, волевиявлення учасників правочину відповідало їх внутрішній волі, а сам правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідачем після укладення спірного правочину вчинялись дії щодо його схвалення, зокрема надіслання на адресу позивача заяви вимоги від 02.11.2016р. (т.1, а.с. 23), надіслання повідомлення від 19.01.2017р. (т.1, а.с.169), складання акту прийому-передачі від 20.01.2017р. на виконання іпотечного договору від 02.09.2016р. (т.1, а.с.170).

Відповідно до ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, правові підстави позову.

ТОВ «МКП Прозерпіна» в позовній заяві не наведено інших підстав для визнання іпотечного договору від 02.09.2016р. недійсним, окрім тих, що наведенні вище та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Також, суд виходить з того, що звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач відповідно до вимог ст.74 ГПК України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.

З урахуванням наведеного позовні вимоги про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного Приватним акціонерним товариством «Херсонкнига» та ТОВ «МКП Прозерпіна» 02.09.2016р. задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для визнання недійсним іпотечного договору від 02.09.2016р., то і вимога скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності №18613864 від 16.01.2017р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна :01; а також вимога зобов'язати відповідача повернути позивачу нерухоме майно обласного бібліотечного колектора (ІІІ, IV поверхи будівлі), загальною площею 1414,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.40 років Жовтня, 31-А, реєстрація права власності якого проведена на підставі іпотечного договору від 02.09.2016р., як похідні вимоги від вимоги про визнання іпотечного договору недійсним, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.129 ГПК України у звязку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України

Повне рішення складено 13.12.2018р.

Суддя Н.А. Павленко