ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

05.12.2018

Справа № 910/16132/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про забезпечення позову

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29; ідентифікаційний код 00039019)

до Фірма "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3; ідентифікаційний код 14073675)

про стягнення 14 856 932, 43 Євро

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" з позовом до Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 14 856 932, 43 Євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що свої зобов’язання за договором кредиту № 252-СВ від 04.03.2004 з подальшими змінами до нього відповідач не виконав, сплативши, сплативши заборгованість за кредитом лише в сумі 688 067, 57 Євро, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість станом на 23.10.2018 за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 14 856 932, 43 Євро, що й послугувало підставою для звернення до суду.

Разом з позовною заявою позивачем, було подано заяву про забезпечення позову, в якій Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти          Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3, ідентифікаційний код 14073675), що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах ціни позову 14 856 932 (чотирнадцять мільйонів вісімсот п’ятдесят шість тисяч дев’ятсот тридцять два) євро 43 євроценти;

- накласти арешт на майно (рухоме та нерухоме), яке належить на праві власності Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, буд. 3, ідентифікаційний код 14073675), що буде виявлено Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах ціни позову 14 856 932 (чотирнадцять мільйонів вісімсот п’ятдесят шість тисяч дев’ятсот тридцять два) євро 43 євроценти.

Подана заява мотивована тим, що у разі задоволення позову, для забезпечення виконання рішення Господарського суду міста Києва про стягнення заборгованості у даній справі є необхідним вжиття судом заходів забезпечення позову, з огляду на те, що сума боргу, яку просить стягнути Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на свою користь є досить значною та в часи фінансової нестабільності в Україні, проведення антитерористичної операції на сході країни, анексію Криму, закриття російського ринку для українських виробників, - існує об’єктивне побоювання, що грошові кошти, які є у відповідачів на момент пред'явлення позову, можуть бути виведені з їх банківських рахунків, або можуть бути обтяжені правами третіх осіб, що на переконання Банку, зробить неможливим виконання рішення.

Крім того, як про це вказує Акціонерне товариство "Укрсоцбанк", не виключається й можливість того, що аби уникнути фінансових зобов’язань, відповідач може оголосити себе банкрутом.

Також, як на підставу необхідності забезпечення позову Банк звертає увагу, що Фірмою "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю листом від 14.11.2017 за № 564/11-д/в фактично визнано всю існуючу заборгованість, і прямо зазначено, що "...не в змозі виконати вимогу Банку. Відтак, є об’єктивна потреба у здійсненні реструктуризації зазначених зобов’язань...".

Відтак, на думку Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", в нього є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові кошти або майно, які є у Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю на момент пред'явлення позову до нього, можуть зникнути або зменшитись у кількості на момент виконання рішення.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд вказує, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідностівжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відтак, суд зазначає, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому, в заяві відсутнє достатнє обґрунтування.

Разом з тим, суд вказує, що Банком й у підтвердження викладених у заяві посилань, з якими останній обумовлює можливість забезпечення позову не надано доказів, які б підтверджували доцільність та необхідність забезпечення позову, а також, не наведені достатні обставини з якими заявник пов'язує порушення його прав і охоронюваних законом інтересів.

В той час, суд також звертає увагу, що доданий Банком до поданої заяви лист Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю від 14.11.2017 за № 564/11-д/в, в якому фактично визнано всю існуючу заборгованість, і прямо зазначено, що Фірма "...не в змозі виконати вимогу Банку. Відтак, є об’єктивна потреба у здійсненні реструктуризації зазначених зобов’язань..." не підтверджують доводів заявника щодо утруднення та/або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, оскільки, заявником не було наведено достатніх обґрунтувань та не надано доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин з якими Банк пов’язує можливість забезпечення позову, на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, то за таких підстав, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю, що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах ціни позову 14 856 932 євро 43 євроценти та на майно (рухоме та нерухоме), яке належить на праві власності Фірми "Т.М.М." Товариства з обмеженою відповідальністю, що буде виявлено Державною виконавчою службою в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову у межах ціни позову 14 856 932 євро 43 євроценти, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про забезпечення позову – відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 05.12.2018.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов