ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Справа№ 910/6105/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Тищенко А.І.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мірвода А.М. - представник за довіреністю від 24.10.2018 р.;

від відповідача: Куц А.П. - представник за довіреністю від 15.11.2018 р.;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018

у справі № 910/6105/18 (суддя - Удалова О. Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ЄВРОБАНК"

до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 684 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ЄВРОБАНК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 684 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо повернення депозиту в сумі 684 000,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/6105/18 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ЄВРОБАНК" основний борг у розмірі 684 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 260,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що оскільки, членство позивача у Visa було припинено, то договір доручення вважається таким, що припинив свою дію. Крім того, оскільки договір про встановлення кореспондентських відносин було укладено для відкриття рахунків для обслуговування операцій по договору доручення, отже, у зв'язку з закриттям рахунків, вказаний договір також є припиненим.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що договори доручення та встановлення кореспондентських відносин є припиненими, а позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення депозиту, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку здійснити повернення позивачу всієї суми депозиту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/6105/18 та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що положеннями договору про міжбанківський депозит порядок його розірвання не передбачено, а в матеріалах справи відсутні докази розірвання договору про міжбанківський депозит у судовому порядку. Апелянт зазначив, що такий договір укладений на визначених умовах повернення, а саме те, що депозитні кошти можуть бути повернуті за вимогою позивача тільки при умові повного виконання зобов'язань за договором доручення та корпоративних відносин. Апелянт вказав, що судом першої інстанції проігноровано наявність діючих договорів застави та відступлення права вимоги. Також, на думку апелянта, виконання рішення суду в тому вигляді в якому воно прийняте призведе до того, що позивач включить кошти до ліквідаційної маси та погасить вимоги кредиторів в порядку черговості, а не для позачергового задоволення вимог заставодержателя (відповідача). Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції залучив до матеріалів справи довідку від 30.08.2018 р., яка була подана на стадії розгляду справи по суті, чим порушив норми процесуального права;

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/6105/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Власов Ю. Л., Тищенко А. І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі 910/6105/18 та призначено справу до розгляду на 05.12.2018 р.

Позиції учасників справи

22.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Також, 28.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19.06.2015 між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк", як повіреним, та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ЄВРОБАНК", як довірителем, укладено договір доручення № 01/V/ЄВБ (далі - договір доручення).

Відповідно до п. 1.1. договору доручення, повірений, який є Принципіальним Учасником міжнародної платіжної системи Visa International (далі - Visa), приймає на себе зобов'язання особисто виконувати від імені та за рахунок довірителя всі необхідні дії по супроводженню міграції довірителя у міжнародній платіжній системі Visa і подальшої участі довірителя у Visa в якості асоційованого учасника (Associated Member); від імені та за рахунок довірителя виконувати розрахунки в іноземній та національній валюті з Visa на підставі клірингових вимог Visa по операціям переказу коштів, виконаного з використанням БПК Третіх банків в мережі довірителя, та здійснювати від імені та за рахунок довірителя всі інші розрахунки, пов'язані з виконанням всіх інших зобов'язань довірителя як асоційованого учасника Visa, згідно з угодами про членство та ліцензування торгових марок у Visa між Visa та повіреним в межах чинного законодавства України.

Згідно з підпунктами 3.2.2 і 3.2.3 пункту 3.2 Договору доручення позивач як довіритель взяв на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання зобов'язань по відшкодуванню ПАТ АК "Укргазбанк" витрат, понесених останнім відповідно до підпункту 3.1.4 пункту 3.1 договору доручення, шляхом передачі в заставу майнових прав вимоги за депозитним договором, та відповідно до депозитного договору розмістити мінімальне гарантійне покриття на вкладному (депозитному) рахунку в розмірі та в терміни, що визначаються депозитним договором.

Розділом 9 договору доручення передбачено, що договір доручення розривається, зокрема, у випадку припинення членства у Visa однієї зі сторін.

На виконання умов договору доручення, 16.06.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір № 03/V/ЄВБ про встановлення кореспондентських відносин (далі - договір про встановлення кореспондентських відносин), відповідно до умов якого відповідач відкриває позивачу кореспондентські рахунки у гривнях № 3, у доларах США № 3, у Євро № 3 та надає комплекс послуг, пов'язаних з розрахунковим обслуговуванням оплат клірингових вимог Visa по операціям переказу коштів, виконаного з використанням банківських платіжних карток міжнародної платіжної системи Visa International Service Association, а також розрахункового обслуговування всіх інших оплат, пов'язаних з виконанням всіх інших зобов'язань довірителя як асоційованого учасника Visa, згідно з умовами договору доручення.

Відповідно до пункту 10.2 договору про встановлення кореспондентських відносин, договір розривається у разі закриття позивачем кореспондентських рахунків та розірвання договору доручення.

19.06.2015 між позивачем, як вкладником, та відповідачем, як банком, укладено договір про міжбанківський депозит № 02/V/ЄВБ з додатковими договорами до нього (далі - договір про міжбанківський депозит), відповідно до п. 1.1 якого позивач розміщує в ПАТ АК "Укргазбанк" на умовах договору грошові кошти в доларах США у розмірі, що розраховується банком згідно з підпунктом 3.2. договору доручення, які є мінімальним гарантійним покриттям вкладника для забезпечення розрахунків з міжнародною платіжною системою Visa International Service Association через ПАТ АК "Укргазбанк".

Вкладник розміщує в банку грошові кошти в національній валюті України у розмірі, що розраховується банком згідно з підпунктом 3.2.5 договору доручення, які є поточним гарантійним покриттям позивача для забезпечення розрахунків з Visa через ПАТ АК "Укргазбанк" (пункт 1.2 договору про міжбанківський депозит).

Відповідно до п. 1.3 договору про міжбанківський депозит, грошові кошти, розмір яких зазначено у пунктах 1.1 і 1.2 договору про міжбанківський депозит, визначаються як депозит для цілей договору про міжбанківський депозит, договору про заставу майнових прав від 19.06.2015 № 04/V/ЄВБ, договору про відступлення права вимоги від 19.06.2015 № 05/V/ЄВБ, договору про встановлення кореспондентських відносин від 19.06.2015 № 03/V/ЄВБ, договору доручення від 19.06.2015 №01/V/ЄВБ, а саме договорів, пов'язаних з даним договором.

За фактом внесення додаткових коштів позивачем, між ним та відповідачем укладалися додаткові договори до договору про міжбанківський депозит з метою фіксації конкретної суми депозиту для зазначених цілей (зокрема, визначення суми депозиту, що перебуває під заставою).

Так, відповідно до п. 3 додаткового договору № 4 від 18.05.2016, загальний розмір депозиту після поповнення гарантійного покриття складає 684 000,00 грн. та 20 000,00 дол. США.

Згідно з п. 3.2 договору про міжбанківський депозит відповідач приймає депозит на строк розміщення депозиту з дати фактичного його надходження в повній сумі на вкладний (депозитний) рахунок згідно п. 3.1 договору по дату повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань згідно з умовами договору доручення та договору про встановлення кореспондентських відносин від 19.06.2015 № 03/V/ЄВБ, та будь-яких доповнень до них, укладених сторонами, включаючи строк виконання зобов'язань, що мають бути виконані сторонами у випадку припинення дії вказаних договорів.

Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до закінчення строку розміщення депозиту, встановленого в п. 3.2 договору (п. 6.1 договору про міжбанківський депозит).

16.06.2015 між позивачем, як заставодавцем, та відповідачем, як заставодержателем, укладено договір № 04/V/ЄВБ про заставу майнових прав (далі - договір застави майнових прав), пунктом 1.1 якого встановлено, що даний договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з договору доручення, договору про встановлення кореспондентських відносин, укладених сторонами, за умовами яких позивач зобов'язаний перед відповідачем належним чином виконувати зобов'язання щодо проведення розрахунків відповідно до пунктів 2.10, 3.2.4 - 3.2.5, 3.3.4 - 3.3.5, 3.3.7 - 3.3.8, пункту 7.7 договору доручення та/або відповідно з підпунктами 5.3.1 - 5.3.3, 5.3.6, 5.3.8-5.3.9 пункту 5 договору про встановлення кореспондентських відносин.

Пунктом 1.2 договору застави майнових прав передбачено, що позивач передав в заставу відповідачу право вимоги грошових коштів в межах суми депозиту, розміщеного у ПАТ АК "Укргазбанк", відповідно до п. 1.1., 1.2. договору про міжбанківський депозит, та процентів на депозит, що будуть нараховані на суму депозиту. Право застави не поширюється на проценти на депозит, що були виплачені позивачу до дати звернення стягнення на предмет застави.

Заставна вартість предмету застави за цим договором складає суми мінімального гарантійного покриття та гарантійного покриття розміщених згідно з договором про міжбанківський депозит на вкладному рахунку, з урахуванням всіх подальших змін і доповнень до нього (пункт 1.4 договору застави майнових прав).

Також між сторонами укладено договір відступлення права вимоги № 05/V/ЄВБ від 19.06.2015 (далі - договір відступлення), відповідно до п. 1.1 якого, з метою реалізації права вимоги, що є предметом застави згідно з договором про заставу майнових прав, позивач відступає відповідачу на умовах договору відступлення свої права, набуті згідно з договором про міжбанківський депозит. Під правом вимоги сторони розуміють вимогу на виплату відповідачем позивачу суми депозиту або його частини згідно з умовами депозитного договору.

Відповідач набуває право вимоги за вказаним договором у випадку невиконання або неналежного виконання позивачем умов щодо п.п. 2.10, 3.2.4 - 3.2.5, 3.3.4 - 3.3.5, 3.3.7- 3.3.8., 7.7 договору доручення та/або п.п. 5.3.1 - 5.3.3, 5.3.6, 5.3.8 - 5.3.9, пункту 5 договору про встановлення кореспондентських відносин.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 17 червня 2016 року № 73-рш "Про віднесення ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 червня 2016 року № 1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства комерційний банк "ЄВРОБАНК" (далі - ПАТ КБ "ЄВРОБАНК") з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17 червня 2016 року до 16 липня 2016 року включно.

У подальшому, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16 серпня 2016 року № 215-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 серпня 2016 року №1523, "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" (далі - ПАТ КБ "ЄВРОБАНК") з 17 серпня 2016 року до 16 серпня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ "ЄВРОБАНК", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами ОСОБА_6

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2218 від 31 травня 2017 року про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" - Ларченко Ірині Миколаївні з 06 червня 2017.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23 липня 2018 року № 2054 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" строком на один рік з 17 серпня 2018 року до 16 серпня 2019 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з листом від 20.04.2018 вих. № 04/638, в якому просив повернути грошові кошти у розмірі 684 000,00 грн., які знаходяться у відповідача на підставі договору про міжбанківський депозит.

Оскільки відповідач не повернув позивачу суми депозиту в розмірі 684 000,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Договір, згідно зі ст. ст.11, 629 ЦК України, є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" унормовано, що кореспондентський рахунок - це рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів. Відкриття кореспондентських рахунків здійснюється шляхом встановлення між банками кореспондентських відносин у порядку, що визначається Національним банком України, та на підставі відповідного договору.

За приписами ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Згідно зі ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Звертаючись до господарського суду міста Києва з позовними вимогами про повернення 684 000,00 грн., позивач вказував, що ПАТ "АБ "Укргазбанк" порушено договірні зобов'язання щодо повернення депозиту в сумі 684 000,00 грн.

Відповідно до умов договору про міжбанківський депозит, відповідач приймає депозит на строк розміщення депозиту з дати фактичного його надходження в повній сумі на вкладний (депозитний) рахунок згідно п. 3.1 договору по дату повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань згідно з умовами договору доручення та договору про встановлення кореспондентських відносин від 19.06.2015 № 03/V/ЄВБ, та будь-яких доповнень до них, укладених сторонами, включаючи строк виконання зобов'язань, що мають бути виконані сторонами у випадку припинення дії вказаних договорів.

Відповідно до п. 9.5. договору доручення передбачено, що він розривається, зокрема, у випадку припинення членства у Visa однієї зі сторін.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки від 30.08.2018 р., станом на 13.09.2016 членство ПАТ КБ "ЄВРОБАНК", як асоційованого учасника Visa, було припинено, що не заперечується сторонами у справі.

Оскільки, членство позивача у Visa було припинено, то відповідно до розділу 9 договору доручення він вважається розірваним (в силу п. 9.4. договору доручення) таким, що припинив свою дію.

Крім того, відповідно до пункту 10.2 договору про встановлення кореспондентських відносин, договір розривається у разі закриття позивачем кореспондентських рахунків та розірвання договору доручення.

З наданої позивачем довідки від 30.08.2018 р. також вбачається, що 13.09.2016 р. закрито кореспондентські рахунки, які були відкриті на підставі договору доручення, що також не заперечується сторонами у справі.

Таким чином, оскільки договір про встановлення кореспондентських відносин було укладено для відкриття рахунків для обслуговування операцій по договору доручення, отже, у зв'язку з закриттям рахунків, відповідно до п. 10.2. договору про встановлення кореспондентських відносин вказаний договір є розірваним в силу пункту 10.2. договору про встановлення кореспондентських відносин, а правовідносини припиненими.

Враховуючи, що сума депозиту була прийнята відповідачем на термін виконання сторонами зобов'язань, що передбачені договором доручення №01/V/ЄГБ від 19.06.2015 та договором про встановлення кореспондентських відносин №03/V/ЄГБ від 19.06.2015, які є припиненими, у відповідача виник обов'язок з повернення суми депозиту позивачу відповідно до умов п. п. 3.9, 3.2. договору про міжбанківський депозит №02/V/ЄГБ від 19.06.2015.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що договори доручення та встановлення кореспондентських відносин є припиненими, а позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення депозиту, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку здійснити повернення позивачу всієї суми депозиту.

Стосовно твердження апелянта, що суд першої інстанції залучив до матеріалів справи довідку від 30.08.2018 р., яка була подана на стадії розгляду справи по суті, чим порушив норми процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Так, 04.09.2018 р. в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ КБ «Євробанк» було подано клопотання про залучення до матеріалів справи довідки № 05/1048 від 30.08.2018 р.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що з 03.09.2018 р. ОСОБА_8 є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ КБ «Євробанк» замість Ларченко І.М., а тому з початку виконання своїх обов'язків ОСОБА_8 не брав участі у справі (в судовому засіданні) на етапі підготовчого засідання та був позбавлений можливості приєднати дану довідку до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

В той же час, позивач обґрунтував неможливість подання довідки № 05/1048 від 30.08.2018 р., у строк, визначений судом першої інстанції, а тому Господарським судом міста Києва було правомірно прийнято в якості доказу надану відповідачем довідку.

Стосовно доводів скаржника щодо невиконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем за договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин, у зв'язку з чим ПАБ "Укргазбанк" на підставі укладених між сторонами договорів про заставу майнових прав №04/V/ЄГБ від 19.06.2015 та відступлення права вимоги №05/V/ЄГБ від 19.06.2015 (яким забезпечувалось належне виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем) набув права вимоги на суму депозиту позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною п'ятою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Задоволення таких вимог здійснюється у процедурі ліквідації в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно зі статтею 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" реєстр складається відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.

Пунктами 4.20 і 4.21 глави 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зі змінами і доповненнями, далі - Положення № 2), реєстр акцептованих вимог кредиторів складається на підставі балансу банку, до нього включаються вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимога, заявлена в іноземній валюті, уключається до реєстру вимог у національній валюті в сумі, визначеній за офіційним курсом, установленим НБУ на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2016 р. відповідач звернувся до позивача з заявою (вих. № 117/41803/2016 від 14.09.2016) про визнання кредиторських вимог в сумі 324,97 Євро та 290 262,02 грн., що виникли за договором доручення.

Позивачем зазначено, що заявлені кредиторські вимоги ПАТ КБ "УКРГАЗБАНК" були визнані в сумі 299 460,12 грн. та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, який затверджено виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 24.07.2016, до 8 черги.

Рішення Фонду про включення кредиторських вимог відповідача до восьмої черги задоволення вимог кредиторів відповідачем не оскаржувалося.

Відповідно до виписки по особовому рахунку позивача, відкритому в ПАТ КБ "УКРГАЗБАНК" за Договором про міжбанківський депозит, на останньому знаходилися кошти позивача у розмірі 684 000,00 грн.

Статтею 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Частиною 4 статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонду заборонено продавати майно банку до затвердження виконавчою дирекцією Фонду способів, порядку та умов продажу майна такого банку, крім випадків надання виконавчою дирекцією Фонду дозволу на реалізацію окремого майна з метою запобігання збиткам або ризикам його втрати чи пошкодження, а також у випадках, передбачених цим Законом.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній частиною 1 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань (ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Оскільки, між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини за договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин, які носять майново-грошовий характер, то у даному випадку відповідач у справі виступає кредитором перед позивачем, на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

При заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права (ч. 1 ст. 23 Закону України "Про заставу").

Статтею 32 Закону України від 18.11.2003 № 1255-IV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права.

Однак, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить йому.

Так, частиною 2 статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем (здійсненням правочинів за участі банку) предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Таким чином, вимоги до позивача після запровадження в АТ «Євробанк» тимчасової адміністрації та подальшої ліквідації не можуть бути задоволені в іншому порядку (в тому числі шляхом реалізація права вимоги на предмет спору), ніж це передбачено нормами спеціального Закону. А тому, наявність у позивача заборгованості за договором доручення, за обставин запровадження у ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" тимчасової адміністрації та подальшої ліквідації, не позбавляє позивача права на повернення всієї суми депозиту.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, задоволення вимог відповідача в іншому порядку, ніж визнано реєстром акцептованих вимог, порушить черговість задоволення вимог та призведе до неправомірного виведення з ліквідаційної маси коштів, котрі підлягають включенню до неї та, як наслідок, порушення прав усіх кредиторів банку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи, що договір про міжбанківський депозит № 02/V/ЄВБ був укладений лише у зв'язку та на виконання договору доручення та договору про встановлення кореспондентських відносин, приймаючи до уваги припинення вказаних договорів, враховуючи приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" про порядок та черговість задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відсутні підстави для утримання відповідачем грошових коштів за договором про міжбанківський депозит у розмірі 684 000,00 грн.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/6105/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 р. у справі № 910/6105/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/6105/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/6105/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.12.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Л. Власов