ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2019/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників учасників справи:

від заявника:Фельдман А.О., за довіреністю;

від відповідача-1: Шишканов О.А., за довіреністю;

від відповідача-2: Слободянюк Д.І., т.в.о. директора;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер України»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20 вересня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 916/2019/18

за заявою Фермерського господарства «Кулевча»

до відповідачів:

1. Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер Україна»

2. Приватного акціонерного товариства «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів»

про: вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

суддя - Літвінов С.В.

місце ухвалення ухвали: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. В судовому засіданні 05.12.2018 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Фермерське господарство «Кулевча» (ФГ «Кулевча») звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви до відповідачів Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер Україна» та Приватного акціонерного товариства «Кулевчанський комбінат хлібопродуктів» (ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна», ПрАТ «Кулевчанський КХП»), у якій просило: накласти арешт на майно, а саме, ріпак 1-го класу, врожай 2018 року, який був відвантажений на ПрАТ «Кулевчанський КХП», загальною кількістю 1 000 тонн; передати на відповідальне зберігання майно, а саме ріпак 1-го класу, врожай 2018 року, який був відвантажений на ПрАТ «Кулевчанський КХП» - ФГ «Кулевча», загальною кількістю 1 000 тонн.

В обґрунтування поданої заяви ФГ «Кулевча» посилається на той факт, що на виконання умов договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018 ним було передано у власність ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» товар - ріпак 1-го класу, врожаю 2018, кількістю 1 000 тонн. Поставка за умовами даного договору була здійснена на умовах EXW «Франко-елеватор» - Кулевчанський КХП, ПрАТ, що підтверджується прийняттям зерновим складом ПрАТ «Кулевчанський КХП» на відповідальне зберігання відповідного товару, із видачею складської квитанції на зерно № 220 від 14.09.2018, бланк серії АЦ № 599785, на ім'я нового власника - ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна». Внаслідок порушення ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» власних зобов'язань з оплати вартості придбаного у товарний кредит із відстроченням платежу ріпаку, у заявника виникло право вимагати повернення неоплаченого товару, який зберігається на ПрАТ «Кулевчанський КХП» і з метою захисту своїх прав ФГ «Кулевча» буде поданий відповідний позов про повернення йому даного товару.

На думку ФГ «Кулевча», невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, оскільки ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» може вивести свої активи та в подальшому не сплатити заборгованість навіть за наявності рішення суду, крім того, існує реальна загроза втрати товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.09.2018 заяву ФГ «Кулевча» про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково: накладено арешт на ріпак 1-го класу, врожаю 2018 року, кількістю 1 000 тонн, який зберігається у ПрАТ «Кулевчанський КХП» відповідно до складської квитанції на зерно № 220 від 14.09.2018 року, бланк серії АЦ № 599785; покладено на ПрАТ «Кулевчанський КХП» обов'язок відповідального зберігання ріпаку 1-го класу, врожаю 2018 року, кількістю 1 000 тонн, прийнятого на зберігання відповідно до складської квитанції на зерно № 220 від 14.09.2018, бланк серії АЦ № 599785, до завершення вирішення спору по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

Частково задовольняючи заяву, місцевий господарський суд виходи з того, що відсутність доказів оплати з боку ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» вартості придбаного товару у визначений договором поставки строк та враховуючи наявність у ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» вільної можливості у будь-який час здійснити вивезення даного товару із зернового складу ПрАТ «Кулевчанський КХП» без здійснення розрахунку із заявником, створює реальну загрозу неможливості виконання рішення суду про задоволення позову про повернення цього майна та, як наслідок, загрозу неможливості поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

В свою чергу, враховуючи, що ріпак 1-го класу, врожаю 2018 року, кількістю 1 000 тонн, знаходився на зберіганні у ПрАТ «Кулевчанський КХП», то, за висновком суду, визнання даного зернового складу зберігачем арештованого майна не суперечить положенням п. 7 ч. 1 ст. 137 ГПК України, оскільки вказана особа як зерновий склад, здійснюючий надання послуг із зберігання зерна на умовах публічного договору, не має інтересу в результаті вирішення спору та несе обов'язок повернення відповідного зерна належному власнику.

Не погодившись з означеною ухвалою, ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило, ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.09.2018 у справі № 916/2019/18 скасувати повністю як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ФГ «Кулевча» про забезпечення позову відмовити повністю.

На думку скаржника, посилання господарського суду в оскаржуваній ухвалі на те, що скаржник не сплатив заявнику грошові кошти на розрахунковий рахунок, зазначений у договорі, про що свідчить надана ФГ «Кулевча» виписка із даного рахунку, без жодної деталізації, - не може вважатися належним обґрунтуванням для застосування забезпечення позову, оскільки ухвала не містить посилання безпосередньо на реквізити банківського рахунку заявника, не містить результатів дослідження виписки по рахунку, а саме - якого банківського рахунку стосується виписка, хто видав виписку, рух коштів за який період охоплює виписка.

Крім того, скаржник зазначає, що в оскаржуваній ухвалі господарський суд проігнорував питання зустрічного забезпечення, не визначивши доцільність чи недоцільність його встановлення з метою гарантування прав ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна».

Разом з апеляційною скаргою від ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» надійшло клопотання, в якому останній просив долучити лист ФГ «Кулевча» вих. №22/09 від 25.09.2018 до матеріалів справи у якості доказу безпідставності винесення ухвали Господарського суду Одеської області від 20.09.2018 у справі № 916/2019/18, оскільки у даному листі ФГ «Кулевча» повідомив ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна», що між ними відсутні будь-які договірні відносини стосовно постачання ріпаку у кількості 1000 тонн. Скаржник вважає, що вказане повністю спростовує доводи та відомості, що викладені ФГ «Кулевча» в заяві про забезпечення позову.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2018 за апеляційною скаргою ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.09.2018 у справі № 916/2019/18 відкрито апеляційне провадження.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи суду.

03.10.2018 року в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи № 916/2019/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколом від 18.10.2018 року, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Колоколова С.І., суддів Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 справу № 916/2019/18 прийнято до провадження та призначено розгляд апеляційної скарги ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» на 06.11. 2018 року о 14:45 год.

18.10.2018 року від ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли пояснення до апеляційної скарги, у яких останній зазначив, що будь-які докази імовірності вжиття ним заходів до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення у справі відсутні. Скаржник вважає, що ФГ «Кулевча» вводить суд в оману, оскільки у заяві про забезпечення позову останній стверджував про укладення договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018 року, а в листах від 21.09.2018 року та 25.09.2018 року вже стверджує про відсутність між ними будь-яких господарських правовідносин.

02.11.2018 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ФГ «Кулевча» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив у задоволенні апеляційної скарги ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» відмовити, а ухвалу залишити в силі.

ФГ «Кулевча» зазначає, що не підписувало та не скріпляло печаткою надану ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» до матеріалів справи копію договору поставки №ОР-14820 від 13.09.2018 року та видаткову накладну № ВН-16 від 14.09.2018 року, у яких банківськими реквізитами ФГ «Кулевча» є: р/р № 2851, відкритий в філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, що підтверджується наданим до відзиву почеркознавчим дослідженням № 151 від 12.10.2018 року; не відкривало банківський рахунок № 2851, відкритий в філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669.

Крім того, ФГ «Кулевча» також зазначає, що ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» та ПрАТ «Кулевчанський КХП» є пов'язаними особами, оскільки вони мають єдиного засновника, тому вжиті заходи до забезпечення позову фактично не призводять до безпідставного обмеження прав відповідачів.

На думку заявника, у випадку зняття арешту, дане майно буде продано і його буде неможливо повернути у майбутньому.

06.11.2018 року ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду провадження у справі № 916/2019/18 за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.09.2018 року зупинено, до вирішення питання про відвід колегії суддів головуючого судді Колоколова С.І., суддів Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 року у задоволенні заяви Фермерського господарства «Кулевча» про відвід головуючого судді Колоколова С.І., суддів Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф. у розгляді справи №916/2019/18- відмовлено.

Ухвалою Південно-західний апеляційного господарського суду від 16.11.2018 року поновлено провадження у справі № 916/2019/18 з 26.11.2018 року, розгляд апеляційної скарги Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер України» призначено на 26.11.2018 року.

23.11.2018 року від представника Фермерського господарства «Кулевча» через відділ діловодства Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли: клопотання про витребування копій матеріалів справи № 916/2087/18, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі, клопотання про долучення доказів у справі.

26.11.2018 року у зв'язку з надзвичайними обставинами, а саме, повідомленням про мінування адміністративної будівлі суду та терміновою евакуацією усіх співробітників та відвідувачів суду для проведення слідчих дій, робота Південно-західного апеляційного господарського суду з 09:40 до 11:10год. була призупинена, про що було складено та затверджено в.о. головою суду Акт від 26.11.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 року учасників справи повідомлено, що судове засідання відбудеться 05.12.2018 о 14:45год.

В судовому засіданні представники учасників справи надали усні пояснення. Представники відповідачів просили апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвали місцевого господарського суду від 20.09.2018 скасувати. Представник заявника проти доводів апелянта заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а скаргу без задоволення.

В судовому засіданні після з'ясуванні думки сторін щодо заявлених ФГ «Кулевча» клопотань про витребування копій матеріалів справи № 916/2087/18 та про долучення доказів у справі, постановлено протокольну ухвалу про відмову в їх задоволенні з підстав недотримання заявником вимог ст. 269 ГПК України щодо порядку та підстав залучення нових доказів під час апеляційного перегляду.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу та відзив на неї заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Зі змісту заяви вбачається, що остання подана з метою недопущення реалізації відповідачем-1 товару, переданого на виконання договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018 та пред'явлення заявником в наступному позову про витребування вказаного товару.

На підтвердження викладених в заяві про забезпечення позову обставин, заявником надано копії договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018 року, додаткової угоди № 1 від 13.09.2018 року, складської квитанції на зерно № 220 від 14.09.2018 року, карточки аналізу зерна № 32 від 14.09.2018 року, акту приймання-передачі зерна № 32 від 14.09.2018 року, податкової накладної № 21 від 14.09.2018 року, рахунків-фактур № 16/20 від 14.09.2018 року, № 16/80 від 14.09.2018 року, банківської виписки.

Як вбачається зі змісту вказаного договору, продавець (ФГ «Кулевча») зобов'язався поставити і передати у власність покупця (ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна»), а покупець прийняти і оплатити ріпак 1-го класу, врожаю 2018 р., що надалі іменується «Товар», на умовах EXW«Франко-елеватор» (у редакції Інкотермс 2010) - Кулевчанський КХП, ПрАТ (68621, Одеська обл., Саратський р-н, с. Кулевча, вул. Болгарська, 166), (далі - Зерновий склад). Кількість Товару в заліковій вазі складає 1 000,00 тонн (+/- 5% в опціоні Покупця). Кількість Товару визначається згідно складських документів на Товар, виданих Зерновим складом на ім'я Покупця та акту приймання-передачі товару, підписаного Сторонами і Зерновим складом.

У відповідності до п. 3.1 договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018 року ціна товару становить 11 250,00 грн. без ПДВ за 1 (одну) тонну. Пунктом 3.2 передбачено, що загальна вартість Товару з ПДВ 13 500 000,00 грн.

Згідно з п.4.1 договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018р. поставка товару в повному обсязі здійснюється в строк з 13 вересня 2018 р. до 14 вересня 2018 року включно. Відповідно до п.4.2 Договору поставка товару підтверджується наступними документами: складським документом, актом приймання-передачі товару, підписаним Сторонами і Зерновим складом, видатковою накладною оформленою на підставі довіреності Покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей.

З представлених заявником актів приймання-передачі та складської квитанції на зерно № 220 від 14.09.2018 року, бланк серії АЦ № 599785, виданої ПрАТ «Кулевчанський КХП», вбачається, що Зерновим складом підтверджено факт прийняття ним на зберігання товару ріпаку 1-го класу, врожаю 2018 р., кількістю 1 000 тон, власником якого є ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна».

Відповідно до п.5.1, 5.2 договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018р. Покупець сплачує 80 % від вартості кожної окремої поставленої партії Товару на поточний рахунок Продавця, зазначений у Договорі, протягом 3-х банківських днів з дати надання: рахунку на оплату кожної окремої поставленої партії Товару із зазначенням точної кількості та ціни Товару та копій документів, зазначених в п.4.2 даного Договору. Покупець сплачує 20 % від вартості кожної окремої поставленої партії Товару на поточний рахунок Продавця, зазначений у Договорі, протягом 3-х банківських днів з дати надання копій: належно складеної податкової накладної, зареєстрованої у Єдиному державному реєстрі податкових накладних з відповідним заповненням всіх обов'язкових реквізитів податкової накладної та на повну суму поставки Товару за договором поставки № ОР-14820 від 13.09.2018р. Податкова накладна вважається виписаною належним чином, у тому числі, але не виключно при умові, що в ній зазначені код Товару, згідно УКТ ЗЕД, вказаний в п.1.1 договору; квитанції № 1 або № 2 про реєстрації податкової накладної в електронній формі в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, виписаної в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, з відповідним заповненням всіх обов'язкових реквізитів податкової накладної.

14.09.2018 року Продавець надав Покупцю рахунок № 16/80 на оплату 10 800 000,00 гривень (що становить 80 % вартості поставленого Товару визначеної п.3.1 Договору поставки) та рахунок № 16/20 на оплату 2 700 000,00 гривень (що становить 20 % вартості поставленого товару визначеної п.3.1 Договору поставки) у відповідності до п.5.1 та п.5.2 договору, які протягом 3-х банківських днів Покупець повинен був сплатити.

ФГ «Кулевча» зазначає, що станом на 19.09.2018 року ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» в порушення умов п.1.1, 3.2, 5.1, 5.2 договору поставки № ОР-14820 від 13.09.2018р. не сплатило грошову суму у розмірі 13 500 000,00 грн. на розрахунковий рахунок заявника, зазначений в договорі поставки, про що свідчить надана ФГ «Кулевча» виписка із даного рахунку.

Згідно п.3, 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову та захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням необхідності його застосування.

У заяві про забезпечення позову ФГ «Кулевча» зазначило, що ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» може вивести свої активи та в подальшому не сплатити заборгованість навіть за наявності рішення суду, крім того, існує реальна загроза втрати товару.

Водночас заявником в поданій ним заяві всупереч ст.ст. 136, 139 ГПК України не наведено жодних доказів вчинення ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Колегія суддів також враховує, що ФГ «Кулевча» надало рахунки на оплату вартості поставленого Товару 14.09.2018 року, які у відповідності до п.5.1 та п.5.2 договору поставки, ПІІ «Гленкор Агрікалчер Україна» повинен був сплатити протягом 3-х банківських днів. Оскільки банківським днем є день роботи банківської системи, а 15.09.2018 року та 16.09.2018 року були вихідним днями, то останнім днем сплати за договором поставки є 19.09.2018 року. Водночас, заява про забезпечення позову подана ФГ «Кулевча» 19.09.2018 року, тобто в день останнього строку платежу.

Задовольняючи заяву ФГ «Кулевча» про забезпечення позову та вживаючи відповідні заходи до забезпечення позову, суд першої інстанції лише формально послався на реальність загрози вивезення Товару, що є предметом договору поставки, із Зернового складу, без здійснення розрахунку з заявником, і не навів жодного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, не зазначив, яким чином вжиття саме таких заходів забезпечення позову буде гарантією задоволення законних вимог позивача при поданні ним відповідного позову; не здійснив належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; не з'ясував наявності зв'язку (узгодженості) між даним заходом до забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги.

Таким чином, не встановивши належним чином обставини, на які заявник посилався в обґрунтування своїх вимог, місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав задоволення заяви про забезпечення позову до моменту його подачі.

В свою чергу, наведені ФГ «Кулевча» обставини не підписання договору та первинних документів на поставку Товару по суті є новими доказами та підставами, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а відтак не можуть бути прийняті судом в межах даного судового провадження.

За таких обставин, апеляційна скарга Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер України» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 20 вересня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 916/2019/18- скасуванню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на заявника.

Керуючись ст.ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287

Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер України» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20 вересня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову №916/2019/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20 вересня 2018 року - скасувати.

3. В задоволенні заяви Фермерського господарства «Кулевча» відмовити.

4. Стягнути з Фермерського господарства «Кулевча» (68261, с.Кулевча, вул. Центральна, 47, Саратський район, Одеська область, ) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «Гленкор Агрікалчер України» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 2339315) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1762,00грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ на виконання даної постанови, із зазначенням повних реквизитів сторін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та підлягає оскарженню в порядку та строки, передбаченими ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „10" грудня 2018 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Н.М. Принцевська