номер провадження справи 5/108/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 Справа № 908/1947/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; 69009, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, буд. 251, )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Ахмедов Фірдовсі Гасам Огли (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1)

про стягнення 9 552,90 грн.

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/1947/18 за позовом Концерну "Міські теплові мережі" до Фізичної особи-підприємця Ахмедов Фірдовсі Гасам Огли про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 9 552,90 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1947/18 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, присвоєно справі номер провадження - 5/108/18, розгляд справи по суті розпочато з 29.10.2018, запропоновано сторонам надати відповідні документи. Ухвалою суду від 29.10.2018р. оголошено перерву при розгляді справи до 27.11.2018р.

У судовому засіданні 27.11.2018р. судом прийнято рішення та проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

В обґрунтування своєї позиції позивач у позовній заяві посилається на наступне: З 30.12.2015р. відповідач користується об'єктом теплоспоживання - нежитловим приміщенням №181 загальною площею 74,5 кв.м., яке розташоване на першому поверсі (літ. А-5) житлового будинку №2 по вул. Фільтровій у м. Запоріжжя на підставі строкового договору №242/4 оренди нежитлового приміщення від 30.12.2015р. Між Концерном "МТМ" та ФОП Ахмедов Фірдовсі Гасам Огли 03.02.2016р. укладено договір №704410 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуг централізованого постачання гарячої води. Також, 01.10.2017р. між Концерном "МТМ" та ФОП Ахмедов Фірдовсі Гасам Огли укладено договір №704410 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. На виконання умов договору 1 позивач здійснював постачання теплової енергії у березні 2017 та на виконання умов договору 2 позивач здійснював постачання теплової енергії у жовтні 2017 по квітень 2018 на об'єкт споживання відповідача. Однак, відповідач за період з березня 2017 по квітень 2018 не виконав свої обов'язки по сплаті за спожиту теплову енергію та за послуги гарячого водопостачання, наданих позивачем, у зв'язку із чим за відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 9 552,90 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, Закон України "Про теплопостачання", Привали користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 р. №1198 позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.09.2018р. №908/1947/18 та ухвала про оголошення перерви від 29.10.2018р. №908/1947/18 були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто зазначені ухвали суду із відміткою пошти підстав повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає» відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Запропонований ухвалою від 28.09.2018р. відзив на позовну заяву та додані до нього документи відповідач на адресу суду не надіслав, правами, передбаченими ст. 42 ГПК України, не скористався.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Концерн "Міські теплові мережі" діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємства, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут та інше.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання", "Правилами користування тепловою енергією", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198 (далі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Позивач є монополістом відповідно до положень Закону України "Про природні монополії" та відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24 Закону України "Про теплопостачання"). Аналогічне положення закріплено у п. 14 Правил.

Частиною 2 ст. 275 ГК України визначено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Об'єкт теплоспоживання - нежитлове приміщення №181 загальною площею 74,5кв.м., який розташований на першому поверсі (літ. А-5) житлового будинку №2 по вул. Фільтровій у м. Запоріжжя. Об'єктом тепло споживання відповідач користується з 30.12.2015р., на підставі строкового договору №242/4 оренди нежитлового приміщення від 30.12.2015р. Відповідно до Акту прийому-передачі від 30.12.2015р. відповідачу у користування передано в оренду зазначене майно, яке є комунальним майном.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №704410 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води та 01.10.2017р. було укладено договір №704410 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Умовами п.1.1. зазначених договорів зазначено, що Теплопостачальна організація взяла на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов'язався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами. Також, споживач повинен дотримуватися передбаченого Договором розподілу і режиму використання теплової енергії, а також забезпечити безпечну експлуатацію системи тепло споживання (тепловикористального обладнання).

У відповідності із п. 2.1 Договорів, теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію на протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявної можливості;

- кондиціювання - по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню Споживача.

Підпунктом 3.2.6. п. 3.2. Договорів визначено, що Споживач зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії, гарячої води в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору, облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного або розрахунковим способом.

У п.5.1. Договору (редакція договору від 01.10.2017р.) вказано, що облік теплової енергії на потреби опалення здійснюється за місцем виконання зобов'язань на підставі показів вузла комерційного обліку, приєднаного до зовнішніх інженерних мереж. Обсяг відпущеної та спожитої теплової енергії приміщенням споживача визначається на межі продажу пропорційно площі цього приміщення, з урахуванням температури внутрішнього повітря в ньому в залежності від функціонального призначення приміщення, визначеного у відповідному рішенні органів місцевого самоврядування.

Згідно із положеннями п. 6.1. Договору, розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій формі або іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, гарячої води, а у випадках їх відсутності - відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії, гарячої води, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

Пунктом 6.1. Договору (редакція договору від 01.10.2017р.) вказано, що розрахунки за даним договором здійснюються виключно в грошовій формі, згідно з діючим на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла комерційного обліку. Розрахунки в іншій формі допускаються, якщо вони не суперечать чинному законодавству, та повинні бути оформлені окремою додатковою угодою.

Договорами 1, 2 у розділі 6 визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.3. Договорів визначено, що підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі.

Відповідно до п. 6.4. Договору та п. 6.5.1 Договору (редакція договору від 01.10.2017р.), Споживач здійснює розрахунки до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно із п. 6.7 Договорів, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Згідно із п. 10.1 Договорів, Цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання Сторонами письмової угоди про його розірвання. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України Сторони погодилися, що умови Договору застосовуються до відносин між Споживачем і Теплопостачальною організацією, які виникли до його укладення.

Судом встановлено, що Додатковою угодою від 10.09.2017р. Договір №704410 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води від 03.02.2016р. розірвано.

Судом враховано, що станом на час подання позовної заяви Договір №704410 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2017р. є чинним. Доказів розірвання договору або визнання недійсним суду не надано.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договори, укладені сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, мають обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

На виконання умов договорів позивач відпустив відповідачу теплову енергію у березні 2017р. та у період з жовтня 2017р. по квітень 2018р. на загальну суму 9 552,90 грн., що підтверджується дослідженими судом Актами приймання-передачі теплової енергії, які направлялися позивачем на адресу відповідача, що підтверджується поштовим реєстром, реєстром про особисте отримання відповідачем рахунків та актів приймання-передачі, наданим до позовної заяви. (а.с. 42 - 65). Жодних платежів у рахунок погашення суми заборгованості відповідач не здійснював.

Всупереч умовам договору, відповідач підписані акти приймання-передачі теплової енергії за період з листопада 2016р. по вересень 2017р., на адресу позивача не направив, заперечень щодо причин їх не підписання не надав.

Таким чином, зазначені вище акти приймання-передачі теплової енергії є погодженими та є підставою для проведення остаточних розрахунків за отриману протягом вказаного в них періоду теплову енергію.

Доказів сплати суми боргу в повному обсязі або частково відповідачем суду також не надано.

На підставі викладеного, заборгованість відповідача у березні 2017р. та у період з жовтня 2017р. по квітні 2018р. у розмірі 9 552,90 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими, належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ахмедов Фірдовсі Гасам Огли (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, 01.04.1969 р.н.) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; 69009, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, буд. 251, , на п/р зі спеціальним режимом використання №2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) основний борг у сумі 9 552 (дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят два) грн. 90 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ахмедов Фірдовсі Гасам Огли (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, 01.04.1969 р.н.) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; 69009, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, буд. 251, , на п/р №1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 03.12.2018 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.