ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Справа № 918/215/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Українське державне аерогеодезичне підприємство" на рішення Господарського суду Рівненської області від 19.06.2018 року у справі № 918/215/18 (суддя Церковна Н.Ф.), повний текст рішення складено 02.07.2018 року,

за позовом Державного підприємства "Українське державне аерогеодезичне підприємство"

до Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради

про стягнення збитків у розмірі 59942 02 грн. за неналежне виконання договору

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Українське державне аерогеодезичне підприємство" (надалі - позивач) звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради (надалі - відповідач) про стягнення 59 942 грн. 02 коп. збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 19 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 190-197).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами спричинення йому збитків внаслідок неправомірних дій відповідача, не доведено наявності у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 19 червня 2018 року та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, на виконання умов договору про надання послуг позивачем було виконано роботи загальною вартістю 48 862 грн. 26 коп. та витрачено на відрядження своїх працівників грошові кошти у розмірі 11 079 грн. 76 коп. Водночас, відповідач не виконав свого зобовязання по Договору та не надав позивачу вихідних даних, довіреності на їх пошук та не узгодив результати виконаних попередніх робіт.

Позивач стверджує, що відповідач без згоди виконавця самоусунувся від виконання Договору та прийняв рішення про його розірвання в односторонньому порядку, що на думку позивача підтверджує порушення відповідачем ст.. 538 ЦК України та умов Договору.

Скаржник вважає, що господарським судом першої інстанції ухвалено рішення без зясування всіх обставин справи, без повного аналізу норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зокрема, зазначає, що ним було надані позивачу вихідні дані, необхідні для виготовлення проектної землевпорядної документації щодо інвентаризації частини земель промислової зони м. Рівного. Відповідач звертає увагу на те, що позивач у встановлений строк не надав інформацію про виконання умов Договору та не передав виконану роботу відповідачу.

В судове засідання 05 грудня 2018 р. представник позивача не зявився. Причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, оскільки останні не скористався своїм правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

За результатами проведених відкритих торгів 24 липня 2017 року між Підприємством, Виробничий центр по ремонту та метрологічному забезпеченню топографо-геодезичних інструментів та приладів ВЦ "ГЕОСЕРВІС", як виконавцем, та Управлінням, як замовником, в порядку, передбаченому Законом України "Про публічні закупівлі", укладено договір про надання послуг № 47, згідно умов якого виконавець взяв на себе обов'язок у 2017 році надати замовникові послуги, зазначені у пункті 1.2 договору, а замовник, у свою чергу, - прийняти і оплатити зазначені послуги (а.с. 39-40).

Згідно пункту 1.2 договору найменуванням послуг є: ДК 021:2015 код 71250000 - 5 архітектурні, інженерні та геодезичні послуги (інвентаризація землі) за Лотом № 2 - Виготовлення проектної землевпорядної документації щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного орієнтовною площею 1 394 000 м2 в районі магістральної вулиці ОСОБА_2.

Відповідно до пункту 1.3 передбачено, що терміном завершення послуг є надання замовнику погодженої проектної землевпорядної документації у визначеному Земельним кодексом України порядку.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що ціна даної угоди становить 104 500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 17 416 грн. 67 коп. Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки за надані послуги проводяться шляхом їх оплати замовником у строки, що не перевищують 10 календарних днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг, в тому числі за частинами наданих послуг.

Умовами пункту 5.1 договору передбачено, що строк надання послуг встановлюється з моменту укладення договору із замовником до повного виконання землевпорядних робіт із наданням замовнику погодженої у встановленому законом порядку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині фінансових зобов'язань - до повного їх виконання сторонами (п. 10.1).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток суб'єктів господарювання.

Відповідно до календарного плану щодо виконання послуг, який є додатком № 1 до укладеного між сторонами договору (а.с. 41) та невід'ємною його частиною, строк виготовлення проектної землевпорядної документації щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного орієнтовною площею 1 394 000 м2 в районі магістральної вулиці ОСОБА_2, було встановлено у 100 днів.

З матеріалів справи вбачається, що в обгрунтування позовних вимоги позивач посилався на те, що згідно п. 4 технічної специфікації на закупівлю ДК 021:2015 код 71250000 - 5 архітектурні, інженерні та геодезичні послуги (інвентаризація землі) (додатку № 4 до тендерної документації) вихідними даними, що подаються замовником, є: матеріали перерозподілу земель між землевласниками та землекористувачами, технічна документація із землеустрою встановлення меж земельних ділянок в натурі/на місцевості/ та інша документація із землеустрою на суміжні земельні ділянки; відомості з Державного земельного кадастру; планово-картографічні матеріали; статистична звітність по формі 6-зем на останню звітну дату; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (при наявності).

Вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель встановлені Порядком проведення інвентаризації земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 513 (далі - Порядок).

За умовами пунктів 2-6 Порядку (тут і далі - в редакції, чинній на момент укладення між сторонами договору про надання послуг від 24 липня 2017 року № 47) інвентаризація земель проводиться з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою.

Інвентаризація земель проводиться виходячи з принципів плановості, достовірності та повноти даних, послідовності і стандартності процедур, доступності використання інформаційної бази, узагальнення даних з додержанням єдиних засад та технології їх оброблення.

Об'єктами інвентаризації земель згідно із цим Порядком є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, окремі земельні ділянки.

Інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь або землекористувань і територій, межі яких визначені проектами формування території і встановлення меж сільських, селищних рад.

Під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюються.

Крім того, п. 7 Порядку передбачено, що вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику (Проект "Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру") між ОСОБА_1 та Міжнародним банком реконструкції та розвитку; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень; копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку; матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану.

Відповідно до пунктів 11-12 Порядку для проведення інвентаризації земель замовник укладає з виконавцем договір про розроблення технічної документації, в якому відображаються вартість і строк виконання робіт із землеустрою, що не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

До договору додається технічне завдання на виконання робіт з інвентаризації земель за формою згідно з додатком та їх кошторис.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що підготовчі роботи включають збір та аналіз виконавцем вихідних даних для проведення інвентаризації земель, складення робочого інвентаризаційного плану. Робочий інвентаризаційний план не складається у разі інвентаризації окремої земельної ділянки.

20 вересня 2017 року відповідач звернувся до позивача з листом № 1257 (а.с. 99) про надання інформації про стан виконання землевпорядних робіт згідно погодження сторонами календарного плану.

27 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача з листом № 1/322 про надання вихідних даних (а.с. 51).

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 01-10/355,354 від 10.10.17 р. управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради направило ДП «Українськедеражвне аерогеодезичне підприємство» ВЦ «Геосервіс» планового-картографічні матеріали на частину земель промислової зони м. Рівного, а саме: відомості з Державного земельного кадастру та статистичну звітність по формі 6-зем на останню звітну дату та інші наявні матеріали (а.с. 100). Направлення листа підтверджується копією квитанції РД ПАТ «Укрпошта» від 10.10.17 р. (а.с. 100 на звороті).

Враховуючи вказане, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність тверджень, викладених в апеляційній скарзі щодо ненадання позивачу відповідачем вихідних даних, необхідних для виконання проектних робіт.

Водночас, апеляційний суд критично оцінює твердження позивача про відсутність акту на передачу замовником конкретно визначених вихідних даних, як на підставу для стягнення з Управління збитків, оскільки, ні договором, ні відповідною тендерною документацією, ні нормами чинного законодавства не передбачений обов'язок замовника складати та підписувати вказаний акт.

Як вбачається з матеріалів справи, строк виконання виконавцем своїх зобов'язань за договором був фактично погоджений сторонами до 31 жовтня 2017 року, і позивач у встановлені строки не надав відповідачу інформації, яка стосується надання послуг та ходу виконання умов цієї угоди. А тому, рішенням тендерного комітету Управління, оформленим протоколом від 1 листопада 2017 року № 01/11, було вирішено розірвати договір від 24 липня 2017 року № 47 (а.с. 101).

Листом від 3 листопада 2017 року № 1414 (а.с. 102) відповідач повідомив позивача про вищенаведене рішення тендерного комітету та направив йому для погодження та підписання два примірники додаткової угоди про розірвання договору від 24 липня 2017 року № 47. Однак, примірники додаткової угоди позивачем підписані не були, а господарські правовідносини між сторонами тривали до закінчення терміну дії укладеного між ними договору до 31.12.17 р.

Водночас, термін дії Договору до 31.12.17 р. підтверджується наявних у матеріалах справи листами між позивачем та відповідачем, зокрема, у період після 1 листопада 2017 року.

Предметом розгляду по даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 59942,02 грн. збитків, що складаються з вартості виконаних позивачем робіт за укладеним між сторонами договором та витрат на відрядження його працівників. В обґрунтування розміру наведених збитків позивачем надано відповідний кошторис на виконання робіт в сумі 48862,26 грн. (а.с. 59).

Дослідивши вказаний кошторис, апеляційним судом встановлено, що кошторис не підписаний уповноваженим представником відповідача та не скріплений печаткою Управління, що свідчить про фактичне визначення позивачем вартості вказаних робіт в односторонньому порядку без жодного погодження з Управлінням.

Апеляційний господарський суд вважає за необхідне врахувати наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 вказаного кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог частини 2 статті 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів спричинення йому збитків внаслідок неправомірних дій Управління, а також не доведено наявності у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, вини, протиправної поведінки, шкідливого результату такої поведінки (збитки), розміру понесених збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками.

Більше того, в обгрунтування стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми збитків позивач посилався на здійснення ним робіт на підставі укладеного між сторонами договору, які фактично були виконані під час дії укладеного Договору.

Відтак, враховуючи норми чинного законодавства України, а також враховуючи положення пункту 4.1 договору, за яким розрахунки за надані послуги проводяться шляхом їх оплати замовником у строки, що не перевищують 10 календарних днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг, в тому числі за частинами наданих послуг, фактично направлені на стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням замовником взятих на себе договірних зобов'язань, та не є збитками в розумінні ЦК України.

Крім того, апеляційний суд вважає безпідставним посилання позивача на статтю 538 ЦК України, як на підставу для стягнення з відповідача спірної суми збитків, оскільки, приписами наведеної статті не передбачено можливості стягнення збитків зі сторони, яка неналежним чином виконує своє зустрічне зобов'язання, а встановлено лише право другої сторони зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Водночас, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на ч. 2 ст. 612 ЦК України, оскільки, дана норма регулює питання прострочення боржника у зобов'язанні, яким у даному випадку за умовами договору № 47 є саме позивач, а не відповідач, що свідчить про безпідставність застосування вказаних положень до спірних правовідносин.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження понесених позивачем збитків у розмірі 11 079 грн. 76 коп., що складаються зі здійснених позивачем витрат на відрядження працівників. При цьому, надані позивачем кваліфікаційні документи його представників, не можуть підтверджувати факт їх перебування у відрядженні у певному населеному пункті чи конкретному приміщенні.

Таким чином, виходячи з приписів наведених норм та встановлених обставин справи, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин на які він посилається, як на підставу для задоволення позовних вимог, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та залишає оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Українське державне аерогеодезичне підприємство" на рішення Господарського суду Рівненської області від 19.06.2018 року у справі № 918/215/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Рівненської області від 19 червня 2018 року у справі №918/215/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/215/18 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "11" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Мельник О.В.