ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Справа№ 910/4697/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участі представників сторін

від позивача: Бондар Е.А. представник за дов. № 27/18 від 10.09.2018;

від відповідача: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 (дата підписання повного тексту рішення -10.07.2018)

у справі № 910/4697/18 (суддя - Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Грошової С.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА"

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності

Встановив

Публічне акціонерне товариство "Старокиївський банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Грошової С.В. (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" (далі - відповідач) витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що нерухоме майно вибуло з володіння Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" без встановленої законом правової підстави та поза волею Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк", а також було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіва Україна» безоплатно, це майно підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння на користь позивача

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 (дата підписання повного тексту рішення - 10.07.2018) позов задоволено повністю. Визнано за Публічним акціонерним товариством "Старокиївський банк" право власності на нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна 0 - нежилі приміщення з № 1 по № 26 групи приміщень № 36 (в літ. А) загальною площею 304, 00 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, 7/9. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА на користь публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна 0 - нежилі приміщення з № 1 по № 26 групи приміщень № 36 (в літ. А) загальною площею 304, 00 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, 7/9. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" на користь Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" 78 561 грн. 98 коп. - судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Крім того, скаржник зазначив, що рішення у справі №910/22763/15 про визнання недійсним іпотечного договору законної сили не набрало і не могло мати для суду преюдиціального значення.

Також скаржник вказав, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про те, що право власності не переходило до Майберга, оскільки останнє спростовується матеріалами справи.

При цьому, апелянт зазначив, що суд першої інстанції неправомірного відмовив відповідачу у задоволенні клопотанні про зупинення розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/22763/15. При цьому, у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції послався на рішення по справі №910/22763/15, як на таке, що має преюдиційне значення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 у справі № 910/4697/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Майданевич А.Г., суддів: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 у справі № 910/4697/18.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 18.10.2018, справу №910/4697/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 у справі № 910/4697/18 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

У судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду першої інстанції залишити без змін а скаргу без задоволення.

Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 року по справі №910/22763/15 вступило в законну силу 12.12.2017.

09.11.2018 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатом розгляду справи Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що немає підстав для задоволення даного клопотання, з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхиляється судом апеляційної інстанції, оскільки задоволення клопотання призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Крім того, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" - частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції Громадянином України Віленським та громадянином Ізраїлю Майбергом 28.12.2012 укладено попередній договір (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим №4479), за умовами якого сторони зобов'язались в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №1 - №26 (групи приміщень №36 в літ. А) загальною площею 304 кв. м. в будинку 7/9 по вулиці Микільсько-Ботанічній у міста києві та нежитлові приміщення №1 - №5 (групи приміщень №16 в літ. А) загальною площею 74 кв.м. в будинку 11 по вулиці Микільсько-Ботанічній.

У той же день, 28.12.2012 року між громадянином Ізраїлю Майбергом та позивачем був укладений іпотечний договір (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., реєстровий номер 4480), відповідно до якого позивач передав в іпотеку визначені попереднім договором нежитлові приміщення та які на час укладення договору належали позивачу.

Під час розгляду справи №910/22771/15 Господарським судом міста Києва було встановлено, що громадянином Ізраїлю Майбергом надіслані Публічному акціонерному товариству «Старокиївський Банк» (іпотекодавець) та громадянину України Віленському (боржник за основним зобов'язанням) вимоги про виконання зобов'язань за іпотечним договором (№1/04-14 від 23.04.2014); про дострокове виконання основного зобов'язання (№04/05-14 від 05.05.2014), у зв'язку з невиконанням умов Іпотечного договору в частині страхування предмету іпотеки, якою вимагав повернути суму гарантійного платежу; про усунення порушення основного зобов'язання та іпотечного договору (№05/05-14 від 06.05.2014) в частині повернення суми гарантійного платежу, у разі незадоволення якої повідомив про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом 30 днів з моменту її одержання.

Так, судом було встановлено факт порушення Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» умов іпотечного договору від 28.12.2012 в частині страхування та надання іпотекодержателю відповідних доказів страхування за свій рахунок та на користь іпотекодержателя предмету іпотеки на весь строк дії договору.

11.06.2014 на підставі застереження в іпотечному договорі громадянин Ізраїлю Майберг звернув стягнення на предмет іпотеки - нежилі приміщення з №1 по №26 (групи приміщень №36) (в літ. А) загальною площею 304 кв. м. в будинку 7/9 по вулиці Микільсько-Ботанічній у місті Києві шляхом прийняття його у власність. Факт реєстрації права власності іпотекодержателя на вказане майно підтверджене витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 12.06.2014 року (електронна адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/53357119).

Відповідно до протоколу №1 від 11.09.2014 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Авіва Україна» (відповідач у даній справі) громадянином Ізраїлю Майбергом прийнято рішення про створення товариства одним учасником з внесенням до статутного фонду нежитлових приміщень №1 - №26 (групи приміщень №36 в літ. А) загальною площею 304 кв. м. в будинку 7/9 по вулиці Микільсько-Ботанічній у місті Києві. Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіва Україна» зареєстровано реєстраційною службою головного управління юстиції у місті Києві 16.09.2014.

Право власності відповідача на нежитлові приміщення №1 - №26 (групи приміщень №36 в літ. А) загальною площею 304 кв. м. в будинку 7/9 по вулиці Микільсько-Ботанічній у місті Києві зареєстровано 29.09.2014 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.04.2018).

Так, під час розгляду справи №910/22771/15 Господарським судом міста Києва було встановлено, що громадянин Ізраїлю Майберг набув права власності на нежитлові приміщення « 1-№26 загальною площею 304 кв.м. в будинку на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., реєстровий номер 4480, з подальшою передачею цього майна до статутного фонду відповідача.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі № 910/22763/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/66684803) визнано недійсним іпотечний договір від 28.12.2012, укладений позивачем та громадянином Ізраїлю Майбергом.

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що рішення у справі №910/22763/15 про визнання недійсним іпотечного договору законної сили не набрало, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення суду першої інстанції набирає законної сили, у тому числі, за наслідками апеляційного перегляду, якщо його не скасовано.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 у справі №910/22763/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/71202402) у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 залишене без змін.

Відповідно, як правильно встановлено судом першої інстанції, рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/22763/15 набуло законної сили і стало обов'язковим до виконання з 12.12.2017.

Факт подання третіми особами у справі або іншими заінтересованими особами апеляційних скарг після спливу строків апеляційного оскарження та закінчення апеляційного провадження не зупиняє дію судового рішення, яке набуло законної сили.

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що суд першої інстанції неправомірного відмовив відповідачу у задоволенні клопотанні про зупинення розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/22763/15.

Щодо твердження скаржника на те, що у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції неправомірно послався на рішення по справі №910/22763/15, як на таке, що має преюдиційне значення, колегія суддів відзначає наступне.

В силу положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, встановлені в рішенні господарського суду у справі № 910/22736/15 на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення, а тому повторного доведення не потребують.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює, юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач не міг втратити право власності на нежитлові приміщення №1 - №26 загальною площею 304 кв.м. в будинку 7/9 по вулиці Микільсько-Ботанічній у міста Києві, а громадянин Ізраїлю Майберг не міг набути ці права на підставі недійсного іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., реєстровий номер 4480. Відповідно, громадянин Ізраїлю Майберг не мав права передавати це майно до статутного капіталу відповідача.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на викладене, колегія суддів приймає як належне твердження суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Також, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІВА УКРАЇНА" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 року у справі №910/4697/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/4697/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз

Дата підписання повного тексту 06.12.2018 у зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В. на лікарняному.