РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018Справа № 910/11265/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю.

За участю секретаря судового засідання Ваховської К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ""Банк "Національні інвестиції" Луньо Іллі Вікторовича (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 54)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор-Сервіс" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

про зобов'язання вчинити дії

Представники:

Від позивача: Кривенко С.А. - по дов. №03/744 від 03.12.2018р.

Від відповідача: Крупельницький В.Л. - ордер серія ВН №0304098 від 24.01.2018

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ""Банк "Національні інвестиції" Луньо Іллі Вікторовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор-Сервіс" про зобов'язання вчинити дії, а саме, повернути документи, отримані згідно акту прийому-передачі документації, що є додатком до Договору відступлення права вимоги №478-12/15-Ф від 29.01.2015.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням невиконанням відповідачем п. 2.1.1 Договору відступлення права вимоги №478-12/15-Ф від 29.01.2015 в частині сплати на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" відшкодування за відступлення права вимоги у розмірі 3 026 340,00 грн. в строк до 30.12.2015, у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор-Сервіс" наявний обов'язок повернути одержані згідно акту прийому-передачі документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ""Банк "Національні інвестиції" Луньо Іллі Вікторовича залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.09.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі на 26.09.2018.

24.09.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2018, занесеною до протоколу судового засідання, судом задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відповідно до п.2 ч.2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, підготовче судове засідання відкладено до 17.10.2018.

16.10.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від відповідача надійшов письмовий відзив та клопотання про залучення третьої особи.

В підготовче засідання 17.10.2018 з'явився представник позивача та відповідача.

Представник відповідача заявив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Оскільки предметом спору є повернення оригіналів документів, а саме: Кредитного договору № 478-12 від 24.12.2012 року, укладеного між Позивачем та ОСОБА_2 та балансової виписки, суд прийшов до висновку, що рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки вказаної третьої особи, а тому Суд вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача та залучити ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Частиною 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

За приписами ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Отже, враховуючи залучення до участі у справі третьої особи, Суд визнав за необхідне відкласти підготовче засідання у даній справі на 07.11.2018.

В судовому засіданні 07.11.2018 представником позивача заявлено клопотання про зобов'язання відповідача надати докази саме: підтвердження звернення з клопотанням до старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Вербійця А.С. про повернення оригіналу кредитного договору №478-12 від 24.12.2012 укладеним між позивачем та ОСОБА_2, балансової виписки про рахунок №2 та підтвердження відмови в поверненні вказаних документів.

Суд розглянувши дане клопотання протокольно задовольнив його та зобов'язав відповідача надати в наступне судове засідання: підтвердження звернення з клопотанням до старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Вербійця А.С. про повернення оригіналу кредитного договору №478-12 від 24.12.2012 укладеним між позивачем та ОСОБА_2, балансової виписки про рахунок №2 та підтвердження відмови в поверненні вказаних документів та відклав підготовче засідання на 05.12.2018.

В судовому засіданні 05.12.2018 представник відповідача пояснив, що надання підтвердження звернення з клопотанням до старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Вербійця А.С. про повернення оригіналу кредитного договору №478-12 від 24.12.2012 укладеним між позивачем та ОСОБА_2, балансової виписки про рахунок №2 та підтвердження відмови в поверненні вказаних документів це його право, а не обов'язок.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом остаточно з'ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 05.12.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для зобов'язання відповідача повернути документи за укладеним між сторонами спору договором відступлення права вимоги від 29.01.2015 № 122-14/15-Ф, враховуючи порушення відповідачем умов вказаного договору в частині грошового зобов'язання.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на відсутність функціонування зазначеного в договорі відступлення права вимоги від 29.01.2015 № 122-14/15-Ф рахунку внаслідок початку процедури ліквідації позивача та відсутність оригіналів документів внаслідок проведення обшуку.

В судовому засіданні 05.12.2018р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між позивачем, як первісним кредитором, та відповідачем, як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги від 29.01.2015 № 478-12/15-Ф (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає відповідачу належне позивачу право вимоги за договором, укладеним між позивачем та ОСОБА_2, як боржником, а саме: кредитний договір від 24.12.2012 № 478-12 з лімітом кредитування в розмірі 3.060.000,00 грн. (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що загальна сума відшкодування за відступлення права вимоги за Договором складає 3 026 340,00 грн.

Положеннями п. 2.1.1 Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний переказати позивачу, після набрання чинності цього Договору, в строк до 30.12.2015 відшкодування за відступлення права вимоги за договором в сумі 3 026 340,00 грн.. на рахунок позивача № 373958006.

Відповідно до п. 4.2 Договору, у випадку, якщо відповідач не здійснить переказ грошових коштів в порядку, на умовах і у строки, передбачені п. 2.1.1 Договору, право вимоги за Кредитним договором, що було відступлено за цим Договором, до відповідача не переходить та безумовно залишається у позивача. В такому випадку цей Договір припиняється в день, наступний за датою, визначеною в п. 2.1.1, коли відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок з позивачем.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами спору Договір є договором про відступлення права вимоги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Так, між сторонами спору підписаний та скріплений відбитками печаток акт приймання передачі документації від 29.01.2015, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав оригінали: кредитного договору від 24.12.2012 № 478-12, балансову виписку по рахунку № 02.

У зв'язку із невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за укладеним між сторонами спору Договором, позивач 27.03.2018 направив на адресу відповідача вимогу від 23.03.2018 № 03/225 про повернення на протязі семи днів оригіналів документів, зокрема, за актом приймання передачі документації від 29.01.2015 за Договором №478-12/15-Ф від 29.01.2015.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту виконання відповідачем грошового зобов'язання за Договором сторонами судового процесу до суду не подано.

Приписами частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Приймаючи до уваги невиконання відповідачем грошового зобов'язання у строк, встановлений Договором та враховуючи п. 4.2 Договору, останній є припиненим з 31.12.2015, а право вимоги за кредитним договором від 24.12.2012 № 478-12 належить позивачу.

Таким чином, оригінали документів, які передані відповідачу за актом приймання передачі документації від 29.01.2015 підлягають поверненню позивачу.

Заперечення відповідача, викладені в поданому до суду відзиві на позов судом відхилені, оскільки відповідачем не подано до суду жодного доказу неможливості перерахування грошових коштів за Договором на користь позивача, а з поданого до суду протоколу обшуку від 25.12.2015 не вбачається вилучення документів, саме, за актом приймання передачі документації від 29.01.2015, який є додатком № 1 до укладеного між сторонами спору Договору №478-12/15-Ф від 29.01.2015.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, ідентифікаційний код: 39321683) повернути на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 54, ідентифікаційний код: 20017340) оригінали документів, отриманих за актом приймання передачі документації від 29.01.2015, який є додатком № 1 до договору відступлення права вимоги від 29.01.2015 № 478-12/15-Ф документи:

кредитний договір від 24.12..2012 № 478-12, укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та ОСОБА_2;

балансову виписку по рахунку № 02.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР-СЕРВІС" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, ідентифікаційний код: 39321683) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК "НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 54, ідентифікаційний код: 20017340) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.12.2018.

Суддя Трофименко Т.Ю.