ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 927/276/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

(суддя - Мурашко І.Г.)

від 14.06.2018

та постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Буравльов С.І., судді: Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.)

від 25.09.2018

у справі № 927/276/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"

про стягнення заборгованості у розмірі 118 757 573, 77 грн,

за участю представників учасників справи:

позивача - Никеруй Т.М.;

відповідача - Волощук П.Ю.;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - ПАТ "Укртрансгаз") звернулось до Господарського суд Чернігівської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" (далі - ПАТ "Чернігівгаз") про стягнення заборгованості в сумі 118 757 573, 77 грн, з якої 92 900 919, 64 грн сума основного боргу за послуги з балансування за період лютий - березень 2016 року, червень - грудень 2016 року, січень - грудень 2017 року; 16 480 813, 22 грн сума пені за прострочення відповідачем грошових зобов'язань з оплати вартості послуг з балансування за період з 23.06.2017 по 28.03.2018; 1 820 396, 31 грн три відсотки річних за аналогічний період та 7 555 444, 60 грн інфляційних втрат за період з липня 2017 року по лютий 2018 року.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору від 17.12.2015 № транспортування природного газу та додаткової угоди від 29.11.2016 № 1 до нього.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018 у позові відмовлено в повному обсязі.

2.2. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2018 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі фактичні обставини справи:

- між ПАТ "Укртрансгаз" (оператор газотранспортної системи) та ПАТ "Чернігівгаз" (замовник) 17.12.2015 укладено договір № транспортування природного газу, за умовами якого оператор газотранспортної системи надає замовнику послуги транспортування природного газу, а замовник сплачує оператору газотранспортної системи встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. До послуг, які можуть бути надані замовнику за цим договором належать: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та відбираються з неї (далі - балансування) (п.п. 2.1 - 2.3 договору № );

- сторони погодили, що приймання - передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору газотранспортної системи здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.5 договору № ). Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання - передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, визначення та перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу ГТС та з урахуванням цього договору (п. 5.1 договору № );

- виходячи з умов розділу ІХ договору № "Визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них", у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов'язаний сплатити оператору газотранспортної системи за послуги балансування. Негативний місячний небаланс визначається відповідно до Кодексу ГТС. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про місячний небаланс замовника за формулою : Вбалансування= БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1. При цьому, базова ціна газу визначається оператором газотранспортної системи відповідно до Кодексу ГТС. Оператор газотранспортної системи визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб - сайті;

- пунктом 9.4 договору № , в редакції додаткової угоди від 29.11.2017 за № 1, умови якої застосовуються до відносин сторін з 29 грудня 2016 року, передбачено, що оператор газотранспортної системи до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок - фактуру. Замовник, крім вартості послуг вказаних у абзаці другому даного пункту, зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів;

- абзацом 2 вказаного пункту встановлено, що оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 за № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період;

- відповідно до умов пункту 11.4 договору № послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора газотранспортної системи на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору;

- сторони погодили, що договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1 договору № );

- відповідно до пояснень ПАТ "Укртрансгаз", ним у період січень - грудень 2017 року були надані ПАТ "Чернігівгаз" послуги балансування обсягів природного газу на загальну суму 251 992 023, 46 грн, про що свідчать односторонні акти, складені ПАТ "Укртрансгаз" у спірному періоді. Такі акти разом з розрахунком вартості послуг балансування, а також рахунками на оплату були направлені на адресу ПАТ "Чернігівгаз" разом з супровідними листами, що підтверджується матеріалами справи;

- за рахунок проведеного оператором газотранспортної системи збільшення із застосуванням коефіцієнту 1,2, вартість послуг з балансування природного газу за минулий рік збільшилась на 24 097 277, 06 грн, а у період з січня 2017 року по квітень 2017 року - на 22 155 531, 56 грн.

2.4. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що чинним законодавством чітко встановлені строки, в межах яких оператор газотранспортної системи має визначити небаланс замовника послуги, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню. При цьому, оператор газотранспортної системи не наділений правом корегувати, тобто перераховувати, місячні небаланси попередніх газових місяців, за якими ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивач безпідставно у травні - липні 2017 року провів перерахунок місячних небалансів відповідача за минулий рік, а саме за лютий - березень 2016 року, червень - грудень 2016 року, а також за минулі газові місяці поточного року, а саме січень - квітень 2017 року, на загальну суму 46 252 808, 62 грн (24 097 277, 06 грн + 22 155 531, 56 грн).

Окрім того, господарськими судами було встановлено, що в межах іншої справи № 927/823/16 вже розглядались позовні вимоги ПАТ "Укртрансгаз" до ПАТ "Чернігівгаз" про стягнення 40 389 143, 66 грн боргу за тим самим договором від 17.12.2015 № транспортування природного газу за лютий, березень, червень, липень, серпень 2016 року, 4 704 359, 01 грн пені за період з 30.03.2016 по 25.08.2016; 2 562 321, 56 грн штрафу; 400 030, 46 грн відсотків річних за період 30.03.2016 по 25.08.2016; 822 165, 17 грн інфляційних нарахувань з квітня по липень 2016 року. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.03.2017 у справі № 927/823/16, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2017, було припинено провадження в частині основного боргу, за відсутності предмету спору, та відмовлено в іншій частині позову. Тобто в межах вказаної справи судом вже було досліджено та встановлено чинним рішенням суду відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за послуги з балансування обсягів природного газу у період лютий, березень, червень, липень, серпень 2016 року за договором від 17.12.2015 за № .

Також суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що коефіцієнт компенсації слід розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний відповідачем для власного споживання для покриття виробничо - технічних витрат, як вважає позивач. При цьому господарськими судами встановлено, що негативні баланси відповідача у період з вересня 2016 року по серпень 2017 року та з жовтня 2017 року по грудень 2017 року не перевищують 5% від зазначених вище обсягів природного газу, фізично відібраного відповідачем з газотранспортної системи, а відтак при розрахунку вартості послуг балансування у вказаному періоді має бути застосований коефіцієнт компенсації, що дорівнює одиниці. У вересні 2017 року негативний небаланс відповідача перевищив 5% від обсягу природного газу, фізично відібраного відповідачем у точках виходу з газотранспортної системи, а тому при розрахунку вартості послуг балансування у даному місяці коефіцієнт компенсації складає 1,2. Відтак, позивачем безпідставно проведено перерахунок вартості послуг з балансування обсягів природного газу у період вересень 2016 року - грудень 2016 року та збільшено їх вартість на суму 14 368 165, 89 грн, тобто на 20 % за рахунок коефіцієнту компенсації.

Провівши перерахунок вартості послуг балансування обсягів природного газу за договором № у період з січня 2017 року по грудень 2017 року, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що позивачем були надані відповідачу послуги з балансування обсягів природного газу на загальну суму 232 108 517, 69 грн, з яких у січні 2017 року на суму 37 778 555, 30 грн (обсяг небалансу 4510,98 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у лютому 2017 року на суму 35 535 521, 11 грн (обсяг небалансу 3860,878 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у березні 2017 року на суму 26 618 024, 84 грн (обсяг небалансу 2819,945 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у квітні 2017 року на суму 10 845 556, 63 грн (обсяг небалансу 1426,917 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у травні 2017 року на суму 5 361 515, 36 грн (обсяг небалансу 725,325 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у червні 2017 року на суму 3 835 754, 60 грн. (обсяг небалансу 541,101 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у липні 2017 року на суму 7 130 950, 82 грн (обсяг небалансу 976,429 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у серпні 2017 року на суму 4 238 894, 60 грн (обсяг небалансу 567,775 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у вересні 2017 року на суму 21 913 330, 88 грн (обсяг небалансу 2230,638 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1,2); у жовтні 2017 року на суму 18 002 021, 96 грн (обсяг небалансу 2245,126 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у листопаді 2017 року на суму 28 734 934, 73 грн (обсяг небалансу 3295,779 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1); у грудні 2017 року на суму 32 113 456, 86 грн (обсяг небалансу 3491,548 тис. куб. м., коефіцієнт компенсації 1).

При цьому, судами встановлено, що відповідач за надані послуги балансування обсягів природного газу у спірному періоді розрахувався в повному обсязі станом на 30.03.2018, тобто до подачі позову до суду (06.04.2018), виключно за рахунок коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, виходячи з наступного.

Так, згідно з вимогами постанови КМУ від 11.01.2005 за № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, ТОВ "Чернігівгаз Збут", ПАТ "Чернігівгаз", ПАТ "Укртрансгаз" та НАК "Нафтогаз України" було підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за договором від 17.12.2015 за № 151200712 на загальну суму 111 805 557, 00 грн.

З 01 січня 2018 року втратив чинність Порядок № 20, який встановлював механізм перерахування субвенцій з державного бюджету на оплату пільг, субсидій, компенсацій, в тому числі щодо послуг з постачання природного газу, на підставі якого учасниками розрахунків складались акти звіряння по обсягу наданих послуг та спільні протокольні рішення щодо порядку їх оплати, - був введений новий механізм проведення відповідних розрахунків, учасниками якого з огляду на зміст Порядку № 256 є ПАТ "Укртрансгаз" (оператор газотранспортної системи) та ПАТ "Чернігівгаз" (оператор газорозподільної системи).

При цьому господарськими судами встановлено, що кошти у вигляді субвенцій з державного бюджету на загальну суму 120 302 960, 69 грн, що перераховані позивачу після 01 січня 2018 року, сплачені відповідачем, у порядку встановленому постановою КМУ від 04.03.2002 за № 256. Вказані кошти, перераховані позивачу в рахунок оплати вартості послуг з балансування, отриманих відповідачем у період з травня 2017 року по грудень 2017 року згідно платіжних доручень № 61 від 01.02.2018 на суму 51 538 355, 44 грн (оплату проведено 02.02.2018), № 67 від 01.03.2018 на суму 42 000 000, 00 грн (оплату проведено 01.03.2018) та № 69 від 30.03.2018 на суму 69 750 964, 29 грн (оплату проведено 30.03.2018, в рахунок спірного періоду зараховано 26 764 605, 25 грн), підстава платежу постанова КМУ від 04.03.2002 за № 256, договір № від 17.12.2015. З врахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відмову в позові в частині стягнення основного боргу в сумі 92 900 919, 64 грн за послуги з балансування обсягів природного газу відповідно до договору від 17.12.2015 за № за заявлений період.

2.5. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення з огляду на таке. Оплата за послуги з балансування у спірному періоді проведена відповідачем виключно за рахунок коштів, що виділялись у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2005 за № 20 (діючого до 01 січня 2018 року) та згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 за № 256 (зі змінами введеними в дію з 01 січня 2018 року).

Виходячи зі змісту положення Порядків № 20 та № 256, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що проводячи розрахунок за надані послуги у визначений у Порядку спосіб, сторонами було змінено порядок і строки виконання відповідачем грошових зобов'язань, які зазначені у договорі від 17.12.2015 за № на транспортування природного газу. Крім того, така зміна порядку передбачалась сторонами в договорі (п.9.4). Виходячи зі змісту абзацу 2 пункту 9.4 договору № (у редакції додаткової угоди №1), який відповідає типовій формі затвердженій постановою НКРЕКП від 30.09.2015, сторони додатково погоджували, що при оплаті оператором газорозподільної системи послуг з балансування за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету, - строки та процедура розрахунків між сторонами урегульовуються відповідним нормативно - правовим актом, зокрема Порядком № 20, а після втрати ним чинності таким відповідним нормативно-правовим актом є Порядок № 256 (з урахуванням внесених до нього змін). Отже, суди дійшли висновку, що для застосування штрафних санкцій, зокрема пені, передбаченої пунктом 13.5 договору № , та наслідків порушення грошових зобов'язань, встановлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених Порядками № 20 та № 256. Доказів, які підтверджують, що перерахування коштів було здійснено з порушенням строків, встановлених Порядками № 20 та № 256 суду не надано.

Окрім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що з платіжних документів, належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи, вбачається, що кошти в сумі 232 108 517, 69 грн перераховані відповідачем з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання № 0062 ( № 3609) банк платника ГУ ДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, МФО 853592. З наведеного слідує, що відповідач не міг самостійно впливати на порядок оплати послуг з балансування обсягів природного газу, що надавались йому позивачем на підставі договору від 17.12.2015 за № 512000712, оскільки такі послуги погашались виключно за рахунок бюджетних коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету на оплату пільг, субсидій та компенсацій населенню, які мають цільовий характер використання та окремий порядок перерахування, встановлений Порядками № 20 (діючого до 01 січня 2018 року) та № 256 (діючого з 01 січня 2018 року, з урахуванням внесених змін, в тому числі пункту 8-1).

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 та рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018, ПАТ "Укртрансгаз" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги:

- згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи (в редакції до 28.04.2017) було встановлено, що у точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до суміжної газотранспортної системи, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної газотранспортної системи (відповідачем), оператором газосховища або прямим споживачем. Розділ ХІІ Кодексу газотранспортної системи було змінено з 28.04.2017 та викладено у новій редакції, згідно з якою було встановлено, що алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи (позивачем) та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу XIV цього Кодексу. Тобто, до 28.04.2017 алокацію по точках виходу з газотранспортної системи позивач не здійснював і таку функцію виконував відповідач. Після початку виконання функцій щодо здійснення алокації, позивач виявив порушення положень Кодексу газотранспортної системи в частині безпідставного застосування коефіцієнту компенсації 1 при визначенні вартості послуг балансування у той час як дійсному застосуванню підлягав коефіцієнт компенсації 1, 2. Наведене і стало причиною звернення до суду з даним позовом, чому не було надано належної правової оцінки судам попередніх інстанцій;

- наявність у позивача права здійснювати корегування попередньо наданих послуг підтверджується також актуальною судовою практикою, зокрема висновками, викладеними у постановах Вищого господарського суду України від 20.12.2016 у справі № 922/1688/16, від 24.12.2017 у справі № 922/1689/16, від 16.11.2016 у справі № 904/4505/16;

- лист Голови НКРЕКП від 10.09.2014 № 715/2014 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки такий лист видано без відповідних законних повноважень Голови НКРЕКП та з порушенням діяльності НКРЕКП, передбаченого Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг";

- судами попередніх інстанцій не враховано, що позивач не здійснював нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за грошовими зобов'язаннями, що були оплачені відповідачем у порядку, визначеному постановою КМУ № 20 від 11.01.2005. Наведене свідчить про порушення судами попередніх інстанцій статей 526, 536, 549, 614, 625, 651 ЦК України;

- позовні вимоги за даною справою не були вирішені відповідними судовими рішеннями по справі № 927/823/16, оскільки предмет та підстави позовних вимог у даній справі є іншими, а відтак суди обох інстанцій припустились порушень норм процесуального права, а саме частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України;

- господарськими судами було порушено норми процесуального права, зокрема статті 7, 73, 86, 91, 236 Господарського процесуального кодексу України в частині обґрунтованості судового рішення.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Чернігівгаз" просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

4.1. Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "Укртрансгаз" до ПАТ "Чернігівгаз" про стягнення заборгованості в сумі 118 757 573, 77 грн, з якої 92 900 919, 64 грн сума основного боргу за послуги з балансування за період лютий - березень 2016 року, червень - грудень 2016 року, січень - грудень 2017 року; 16 480 813, 22 грн сума пені за прострочення відповідачем грошових зобов'язань з оплати вартості послуг з балансування за період з 23.06.2017 по 28.03.2018; 1 820 396, 31 грн три відсотки річних за аналогічний період та 7 555 444, 60 грн інфляційних втрат за період з липня 2017 року по лютий 2018 року.

Тобто, спір у даній справі виник щодо оплати послуг з балансування.

4.2. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.3. Обґрунтовуючи своє право корегувати попередньо надані послуги та відповідно заперечуючи проти висновків судів попередніх інстанцій в цій частині, ПАТ "Укртрансгаз" у касаційній скарзі посилається на нову редакцію пункту 1 глави 1 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи.

4.4. Так, пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГТС у редакції до 28.04.2017 було передбачено, що у точках виходу, в яких природний газ з газотранспортної системи направляється до суміжної газотранспортної системи, газосховища або до прямого споживача, алокація обсягів природного газу здійснюється відповідним оператором суміжної газотранспортної системи, оператором газосховища або прямим споживачем, яка має бути направлена ними до оператора газотранспортної системи в строки, описані в пункті 6 цієї глави. Алокація обсягів природного газу для віртуальної точки виходу до газорозподільної системи здійснюється відповідним оператором газорозподільної системи з урахуванням глави 3 цього розділу.

Проте розділ ХІІ Кодексу ГТС було змінено з 28.04.2017 та викладено у новій редакції, згідно з пунктом 1 глави 1 якого: алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу XIV цього Кодексу.

4.5. На підставі наведених положень ПАТ "Укртрансгаз" вважає, що до 28.04.2017 алокацію по точках виходу з газотранспортної системи позивач не здійснював і таку функцію виконував відповідач. Після початку виконання функцій щодо здійснення алокації, позивач виявив порушення положень Кодексу газотранспортної системи в частині безпідставного застосування коефіцієнту компенсації 1 при визначенні вартості послуг балансування у той час як дійсному застосуванню підлягав коефіцієнт компенсації 1, 2.

4.6. Колегія суддів вважає такі доводи скаржника необґрунтованими, з огляду на таке.

Пунктом 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС визначено, що небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.

Алокацією, згідно з положеннями цього ж пункту 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС (в редакції до 28.04.2017) є підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Алокацією, згідно з положеннями цього ж пункту 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС (в редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 28.04.2017 № 615 28.04.2017), є віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Алокацією, згідно з положеннями цього ж пункту 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС (в чинній редакції) є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Виходячи зі змісту визначення алокації, наведеного у згаданих редакціях, обсяг природного газу по замовниках послуг транспортування визначається у будь-якому разі у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів).

4.7. Відповідно до положень глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною в розділі ІХ договору формулою), що підлягає застосуванню, коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.

При цьому відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 916/1807/16.

4.8. З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що коефіцієнт компенсації слід розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний відповідачем для власного споживання для покриття виробничо-технічних витрат, як вважає позивач.

При цьому колегією суддів відхиляються доводи скаржника про можливість застосування до спірних правовідносин практики Вищого господарського суду України, оскільки такі доводи не узгоджуються з положенням частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

4.9. Інші доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо застосування норм матеріального та процесуального права, а суд касаційної інстанції в силу положення частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Щодо посилання скаржника на неналежність такого доказу як лист Голови НКРЕКП, колегія суддів зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій, зроблені на підставі власного аналізу норм чинного законодавства у сфері газопостачання, а не лише з врахуванням позиції, викладеної у згаданому листі.

Також відхиляються доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ними взято до уваги висновки господарських судів у справі № 927/823/16. Так, виходячи з предмету та підстав позову у даній справі, суди попередніх інстанцій зробили власні висновки про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з інших підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних, втрат від інфляції та 3% річних, суди попередніх інстанцій виходили із встановлених ними фактичних обставин, що оплата за послуги з балансування у спірному періоді проведена відповідачем виключно за рахунок коштів, що виділялись у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2005 за № 20 (діючого до 01 січня 2018 року) та згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 за № 256 (зі змінами введеними в дію з 01 січня 2018 року). Доводи касаційної скарги в цій частині наведеного висновку господарських судів не спростовують.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

6. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.06.2018 у справі № 927/276/18 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко