ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р., м. Київ Справа№ 64/229

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Чугаєнко О.М.,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

від третьої особи 3: Кривошеєв М.В.,

від ДВС: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзіт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р., м. Київ (повний текст підписано 04.06.2018р.) за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзіт" на дії Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №64/229 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзіт",

третя особа 1 - ОСОБА_5,

третя особа 2 - ОСОБА_6,

третя особа 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гошавк Інтернейшинал Трейдінг КО, ЛТД"

про стягнення заборгованості по кредиту 770084,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р. відмовлено в задоволенні скарги Відповідача на дії Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що місцевий суд дійшов висновку щодо необґрунтованості скарги Відповідача та відсутності підстав для її задоволення в частині вимог про визнання неправомірними дій Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо проведення оцінки майна (нежитлового приміщення №3 (в літ. «А»), що розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 63-А та належить Відповідачу), оскільки не виявив порушення в діяльності органу ДВС.

Місцевий суд вказав, що вимога Відповідача про визнання недійсними та скасування результатів оцінки майна - нежитлового приміщення №3 (в літ. «А»), що розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 63-А та належить Відповідачу, здійсненої у виконавчому провадженні №45559594 та оформленої висновком про вартість майна від 06.04.2017р. також задоволенню не підлягає, оскільки правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. За вказаних обставин, місцевий суд дійшов висновку, що підстави для проведення повторної оцінки відсутні.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії державного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що законодавством передбачена обов'язковість проведення оцінки майна, органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством. При цьому, державним виконавцем порушено порядок визначення суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідач зазначає, що звіт про оцінку майна є необ'єктивним та недостовірним та таким, що не відповідає нормативно-правовим актам України з оцінки майна, оскільки суб'єктом оціночної діяльності не проводився огляд об'єкта оцінки. Крім того, вказаний звіт не був направлений Відповідачу ні державним виконавцем, ні суб'єктом оціночної діяльності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018р. у справі №64/229 апеляційну скаргу Відповідача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р. залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р. у справі №64/229, призначено справу до розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25.10.2018р., справу №64/229 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Власов Ю.Л., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р. прийнято справу №64/229 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І., розгляд апеляційної скарги у справі №64/229 призначено на 28.11.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, Третьої особи 3, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

03.01.2013р. Господарським судом міста Києва прийнято рішення у справі №64/229, яким позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 770084,59 грн, що складається з основного боргу у сумі 394189,14 грн, процентів за користування кредитними коштами у сумі 113775,80 грн, пені за прострочення виконання зобов'язань по кредитному договору у сумі 261672,79 грн.

12.02.2014р. Київським апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2013р. у справі №64/229 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

13.05.2014р. Вищим господарським судом України прийнято постанову, якою постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2014р. у справі №64/229 скасовано, а справу №64/229 направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

06.10.2014р. Київським апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2013р. у справі №64/229 залишено без змін.

24.10.2014р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.01.2013р. у справі №64/229 видано наказ.

24.11.2014р. державним виконавцем на підставі наказу №64/229 від 24.10.2014р. відкрито виконавче провадження №45559594 про стягнення з Відповідача на користь Позивача 778021,49 грн.

24.11.2014р. державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні №45559594, якою накладено арешт на все майно боржника, в межах суми звернення стягнення 778021,49 грн.

18.03.2016р. державним виконавцем на підставі виконавчого напису №ВТК762165 від 11.10.2013р. відкрито виконавче провадження №50547844 про стягнення з Відповідача на користь Позивача 474577,69 грн.

19.01.2017р. державним виконавцем було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ТОВ "Українська експертна група".

19.01.2017р. державним виконавцем було винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень №50547844, №45559594 у зведене виконавче провадження №53877874.

28.04.2017р. Відповідач отримав копію експертного висновку від 06.04.2017р. для ознайомлення.

17.07.2017р. Відповідач звернувся до суду із скаргою на дії Святошинського Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Вказана скарга обґрунтована тим, що Відповідача не було повідомлено про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Відповідач стверджує, що висновки оцінки направлені останньому з порушенням строків, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", а саме, 21.04.2017р., у той час, коли висновок надійшов до виконавця від Позивача 18.04.2017р. На думку Відповідача, призначення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні відповідно до постанови від 19.01.2017р. здійснено з порушенням вимог, передбачених ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, оцінка проводиться шляхом укладання договорів із суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством. Водночас, оцінка здійснена неналежно, без огляду приміщення та з порушенням закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

25.09.2017р. місцевим судом винесено ухвалу, якою задоволено скаргу Відповідача на дії Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Визнано дії Святошинського Відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо проведення оцінки майна (нежитлового приміщення №3 (в літ. «А»), що розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 63-А та належить Відповідачу) у виконавчому провадженні №45559594, неправомірними. Визнано недійсними та скасовано результати оцінки майна - нежитлового приміщення №3 (в літ. «А»), що розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 63-А та належить Відповідачу, здійсненої у виконавчому провадженні №45559594 та оформленої висновком про вартість майна від 06.04.2017р. Зобов'язано Святошинський відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити повторну оцінку майна - нежитлового приміщення №3 (в літ. «А»), що розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 63-А та належить Відповідачу, та призначити для її здійснення іншого суб'єкта оціночної діяльності.

21.11.2017р. Київським апеляційним господарським судом винесено постанову у справі №64/229, якою ухвалу місцевого суду від 25.09.2017р. скасовано.

12.03.2018р. Верховним Судом прийнято постанову у справі №64/229, якою касаційну скаргу Відповідача на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. у справі №64/229 задоволено частково. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.09.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. у справі №64/229 скасовано. Справу №64/229 вирішено направити на новий розгляд до місцевого суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р. відмовлено в задоволенні скарги Відповідача на дії Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.339, ч.1 ст.340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із ч.1 ст.74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

У зведеному виконавчому провадженні виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Водночас Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Хоча порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження окремо не визначено, однак ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.5 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто ч.5 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинне законодавство не регулює іншим чином порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то у такому випадку застосовується ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц, від 6 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15, від 12 вересня 2018 року справа №906/530/17, від 17.10.2018р. у справі №5028/16/2/2012.

Судом встановлено, що 24.11.2014р. державним виконавцем на підставі наказу №64/229 від 24.10.2014р. відкрито виконавче провадження №45559594 про стягнення з Відповідача на користь Позивача 778021,49 грн, 18.03.2016р. державним виконавцем на підставі виконавчого напису №ВТК762165 від 11.10.2013р. відкрито виконавче провадження №50547844 про стягнення з Відповідача на користь Позивача 474577,69 грн.

У подальшому державним виконавцем було винесено постанову від 19.01.2017р. про об'єднання виконавчих проваджень №50547844, №45559594 у зведене виконавче провадження №53877874.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга Відповідача на дії Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки вона стосується оскарження дій державного виконавця саме у зведеному виконавчому провадженні, у якому об'єднано виконання судового рішення та виконавчого напису нотаріуса.

Розгляд такого спору відповідно до ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України повинен здійснюватися за правилами адміністративного судочинства шляхом подання відповідного позову до адміністративного суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково.

Згідно з ч.1 ст.278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175, п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч.2 ст.278 Господарського процесуального кодексу України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених ст.20-23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий господарський суд вирішив по суті спір, на який не поширюється юрисдикція господарського суду, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду незалежно від доводів апеляційної скарги.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню. Ухвала Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р. у справі №64/229 підлягає скасуванню. Провадження у справі №64/229 підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзіт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р. у справі №64/229 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.05.2018р. у справі №64/229 скасувати.

3. Провадження у справі №64/229 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзіт" на дії Святошинського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві закрити.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 10.12.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов