ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1269/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді: Принцевської Н.М.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

Секретар судового засідання Федорончук Д.О.;

Представники сторін:

Від ПАТ "Державний ощадний банк України"відповідача - Бабенко Н.С., довіреність № 1983, від 26.10.18; ;

від ТОВ "УКРКАВА" - Попова М.О., договір № б/н, від 20.02.18;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк"

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року, суддя Петров В.С., м.Одеса, повний текст складено 07.09.2018 року

у справі № 916/1269/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк", в якій просило суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2726, вчинений 09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк", а також просило відшкодувати позивачу за рахунок відповідача суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний виконавчий напис вчинений 09.11.2017 року з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.06.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року у справі №916/1269/18 (суддя Петров В.С.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено в повному обсязі, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича, вчинений 09.11.2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 2726 за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк", стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем було порушено правило звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, а зазначена Банком заборгованість з урахуванням наявності судового спору щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не є безспірною, крім того, з дня виникнення у Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" вимоги за договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 минуло більше одного року, тобто строк для звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису у даному випадку є пропущеним.

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року по справі № 916/1269/18 скасувати повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що в своєму рішенні суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що, направивши в травні 2016 року на адресу позивача письмове повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором, відповідач втратив можливість нарахування та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено, в зв'язку з чим відповідач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки саме з травня 2016 року, тобто строк для звернення до нотаріуса про вчинення виконавчого напису у даному випадку є пропущеним.

Так, скаржник зауважує, що відповідно до умов пункту 2.7.2. Договору кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості Позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі Кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим Договором. Таким чином, на думку апелянта, Банк правомірно продовжує нараховувати проценти за користування кредитними коштами боржником, та відповідно правомірно вчинив виконавчий напис за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року в межах одного року.

Апелянт вважає, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на постанову Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 564/2199/15-ц та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 є необґрунтованими, оскільки предметом даних спору в предметом спорів було стягнення заборгованості за кредитними договорами, умовами яких не було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами до повного погашення основного боргу.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що з урахуванням положень пункту 6.2. іпотечного договору, Банком було обрано один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - за рішенням суду, про що свідчить відповідний позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", оскільки позивач не позбавлений відповідно до статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можливості звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж визнання права власності на нього, а використання стягувачем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє його права використовувати судові способи захисту своїх порушених прав та інтересів, та навпаки використання стягувачем судових способів звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє заставодержателя використовувати позасудові способи захисту своїх порушених прав, зокрема шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Також, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" не погоджується з висновками Господарського суду Одеської області щодо відсутності доказів, які б свідчили про отримання позивачем вимоги відповідача про усунення порушення зобов'язань від 07.07.2017 року № 28/01-3/17/10602, оскільки направлення вимоги на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" підтверджується оригіналом опису вкладення у цінний лист, оригіналом фіскального чеку від 10.07.2017 року, а також оригіналом поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, що надійшло на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" 14.07.2017 року, наявними в матеріалах справи.

Крім того, відповідач вважає помилковим висновок про спірний характер заборгованості за кредитним договором від 28.12.2011 року № 86, оскільки станом на дату вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.М. спірного виконавчого напису від 08.11.2017 року будь-яких судових проваджень, які б свідчили про спір щодо розміру заборгованості за Договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 не існувало.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2018 року та 26.10.2018 року у справі № 916/1269/18 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року, справу призначено до судового розгляду.

09.11.2018 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" надійшов відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк", в якому позивач просив суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року у справі № 916/1269/18 залишити без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

У відзиві позивач зазначає, що доводи відповідача щодо законності нарахування процентів після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права, оскільки пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, Акціонерне товариство «Ощадбанк» змінив строк виконання зобов'язання, а тому Договір кредитної лінії №86 від 28.12.2011 року припинив свою дію, в зв'язку з чим, позивач вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо втрати Акціонерним товариством «Ощадбанк» можливості нараховувати та стягувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» проценти за кредитним договором після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту від 04.05.2016 року, в зв'язку з чим оскаржуваний виконавчий напис від 09.11.2017 року № 2726 вчинений з порушенням встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, річного строку для його вчинення.

Також, позивач зазначає, що безпідставними та такими, що суперечать положенням договору, є доводи АТ «Ощадбанк» щодо наявності в нього права подвійного стягнення на предмет іпотеки, оскільки останній, відповідно до пункту 6.2. Договору наступної іпотеки та статті 33 Закону України «Про іпотеку», обрав свій один спосіб звернення стягнення на належний Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» предмет іпотеки - за рішенням суду, звернувшись до Господарського суду Одеської області з позовної заявою від 14.06.2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави (справа №916/1610/16).

На думку позивача, також безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, є доводи Акціонерного товариства «Ощадбанк» щодо надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису всіх передбачених законодавством документів, оскільки Акціонерне товариство «Ощадбанк», порушуючи порядок звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, приховав від нотаріуса направлену Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» 05.05.2016 року вимогу про усунення порушення зобов'язань від 04.05.2016 року та не надав вимогу про усунення порушення зобов'язань, а саме про погашення заборгованості по сплаті процентів за період з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року в розмірі 344 691,78 доларів США та 588 120,66 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що відповідно до вимоги від 07.07.2017 року № 28/01-3/17/10602, копія якої надана Акціонерним товариством «Ощадбанк» приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, станом на 16.06.2017 року прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом складає 817 842,95 дол. США та 18 024 887,01 грн.

Відповідно до викладених Акціонерним товариством «Ощадбанк» в апеляційній скарзі доводів, з урахуванням тридцятиденного строку, який надається боржнику для виконання вимоги про усунення порушення зобов'язань, розмір заборгованості повинен збільшитися у порівнянні з розміром заборгованості, зазначеним у вимозі, що свідчить про невідповідність та помилковість визначених сум заборгованості, зазначених у вимозі від 07.07.2017 року та в оскаржуваному виконавчому написі від 09.11.2017 року.

На думку позивача, доводи АТ «Ощадбанк» щодо зменшення у виконавчому написі розміру заборгованості у порівнянні з вимогою від 07.07.2017 року, свідчать про те, що вимога від 07.07.2017 року не може бути підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису від 09.11.2017 року № 2726.

12.11.2018 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи науково-правового експертного висновку щодо застосування процесуального законодавства України до правовідносин стягнення банком заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, яке колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду відхилено, як таке, що подано до суду апеляційної інстанції з порушенням вимог ч.ч. 8, 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч. 8, 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи вищевикладене, судовою колегією розглянуто і відхилено клопотання про долучення до матеріалів справи науково-правового експертного висновку щодо застосування процесуального законодавства України до правовідносин стягнення банком заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

В судовому засіданні 10.12.2018 представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення, викладені ними письмово.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича в судове засіданя не з'яивився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, в також те, що явки сторін не визнавалась обов'язковою ухвалами суду, судова колегія вважає за необхідне розглянути справи без участі третьої особи за наявними матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року у справі № 916/1269/18 є вірним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 28.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" був укладений договір кредитної лінії № 86, за умовами пункту 2.1. якого Банк зобов'язався надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

В подальшому сторонами вносились зміни та доповнення до договору кредитної лінії № 86 від 28.12.2011 року, про що були укладені додатковий договір від 19.01.2012 року № 1, додатковий договір від 10.10.2012 року № 2, додатковий договір від 07.12.2012 року № 3, додатковий договір від 28.02.2014 року № 4, додатковий договір від 28.08.2014 року № 5, додатковий договір від 19.03.2015 року №6, додатковий договір від 24.04.2015 року № 7, додатковий договір від 25.06.2015 року № 8.

Відповідно до пункту 2.2. договору від 28.11.2011 року (з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 28.08.2014 року № 5) кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.12.2016 року шляхом зниження ліміту кредитування, встановлення нового порядку сплати відсотків та нових максимальних лімітів кредитування за виданими траншами в наступних валютах: 39965000,00 грн. та 3000000 дол. США.

Пунктом 2.3.5. кредитного договору (з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 24.04.2015 року № 7) сторони погодили, що збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування, відповідно до пунктів 2.4.1., 2.4.5. цього договору в строки згідно з наступним графіком зменшення ліміту кредитування по кожному з виданих траншів: для траншів, виданих в гривні з максимальним лімітом кредитування 39 965 000 грн., щомісяця рівними частками по 2497812,56 грн., починаючи з 30.09.2015 року по 29.12.2017 року; для траншів, виданих в доларах США з максимальним лімітом кредитування 3000000 дол. США, щомісяця рівними частками по 187500 дол. США, починаючи з 30.09.2015 року по 29.12.2017 року.

Згідно з пунктом 2.7. договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком за фіксованою процентною ставкою.

Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Майновим Поручителем/Поручителем взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або Документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми Кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають стягненню за цим Договором) (пункт 3.3.1. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що виконання позичальником зобов'язання за цим договором (у тому числі додатковими договорами до нього) забезпечується:

- іпотекою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул. Промислова № 14а, а саме: виробнича будівля за літ. "Б", загальною площею 7 665,5 м. кв., насосна станція за літ. "В", загальною площею 76,1 м. кв., покриття №1, резервуари для води (пожежні резервуари) № 5, артезіанська свердловина № 6, огорожа № 1, 2, 3, 8, 9, резервуар збору кавової гущі № 7, Оглядові колодязі № 10, загальною заставною вартістю 4201689 дол. США. (пункт 4.1.1. Договору з урахуванням змін, внесених додатковим договором від 07.12.2012 року № 3).

Умовами пункту 10.5. договору сторони погодили строк дії договору з моменту його підписання та скріплення печатками сторін до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

На виконання умов пункту 4.1. кредитного договору та в забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором 28.12.2011 року № 86 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" (іпотекодавець) та ПАТ "Ощадбанк" (іпотекодержатель) було укладено договір наступної іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7545, відповідно до умов пункту 1.1. якого (з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 08.08.2014 року № 3 до договору наступної іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 7545 від 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К.) іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання передало в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодателю на праві власності.

Іпотекою, встановленою цим договором, забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування будь-яких витрат та збитків іпотекодержателя, пов'язаних з порушенням (неналежним виконанням) іпотекодавцем умов цього договору, та/або вчиненням іпотекодержателем дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав (права іпотеки) та їх обтяжень (заборони на відчуження предмета іпотеки) в Державному реєстрі прав, та/або вчиненням іпотекодержателем дій, пов'язаних з припиненням державної реєстрації речових прав (права іпотеки) та їх обтяжень (заборони на відчуження предмета іпотеки) в Державному реєстрі прав, та/або пред'явленням вимоги за Кредитним договором, та/або зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим Договором, та/або утриманням і збереженням предмета іпотеки зазначеного в цьому пункті цього Договору.

Предметом іпотеки, відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 1.1.1. Договору (з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 08.08.2014 року № 3 до договору наступної іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 7545 від 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К.), є: нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з восьмиповерхової виробничої будівлі літ. "Б" з навісами літ. "б", "б1", загальною площею 7 665,5 м.кв., будівель насосної літ. "В" з підвальним поверхом, загальною площею 76,1 м.кв., споруд № 1, 8 - огорожі, № 2, 3, 9 - ворота , № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, № 6 - артезіанська свердловина, № 7 - резервуар для шламу, № 10 - оглядову колодязі, № 1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), яке знаходиться в Одеській області, м. Іллічівськ, по вул. Промислова, 14-А.

Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці (кадастрові номери №511080000:02:031:0006 та № 511080000:02:031:0007) за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул. Промислова, 14-А, загальною площею 1,5937 га (1,5097 га та 0,084 га відповідно), цільове призначення якої - для будівництва заводу та виробництва розчинної кави та кавових виробів.

Згідно з пунктом 1.3. Договору іпотеки (з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 08.08.2014 року № 3 до договору наступної іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 7545 від 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К.) вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки, визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності і згідно зі Звітом про оцінку майна від 28 липня 2011 року, складеним суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Агенство оцінки нерухомості та бізнесу" (Сертифікат ФДМУ №7015/08 від 16 травня 2014 року) становить 43529095 грн.

Пунктом 6.1. Договору іпотеки сторони передбачили, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконанні іпотекодавцем умов зобов'язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки встановлені кредитним договором, іпотекодавець не поверне (повністю або частково) іпотекодержателю суму кредиту, та/або не сплатить проценти за користування кредитом, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов'язання, у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов'язання, що складає зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ, наданий іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявляться (стануть) недійсними.

При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов'язання та/або зобов'язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання або вчинення виконавчого напису відповідно до умов цього договору.

Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням поштового зв'язку при відправленні іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення зобов'язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі іпотекодавцем при отримані представником іпотекодавця зазначеного листа особисто.

Відповідно до пункту 6.2. Договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимоги іпотекодержателя: за рішенням суду (пункт 6.2.1.); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Із підписанням цього договору іпотекодавець погоджується, що для вчинення виконавчого напису є достатнім подання іпотекодержателем нотаріусу наступних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позичальника за зобов'язанням: заяви про порушення зобов'язання та (або) умов цього договору, розрахунку заборгованості, свого примірника цього договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного договору, який після нотаріального посвідчення виданий іпотекодержателю (пункт 6.2.2); згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в пунктах 6.2.3.1. та 6.2.3.2. цього пункту договору (пункт 6.2.3).

З огляду на внесення сторонами змін до договору кредитної лінії № 86 від 28.12.2011 року, відповідні зміни вносились до вказаного договору наступної іпотеки, зареєстрованого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. в реєстрі за № 7545 від 28 грудня 2011 року, про що було укладено та підписано договори про внесення змін до договору наступної іпотеки від 10.12.2012 року № 1, договір про внесення змін від 04.03.2014 року № 2, договір про внесення змін від 28.08.2014 року № 3.

20.02.2015 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" лист № 24-1/144, в якому повідомило позивача, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" у січні 2015 року не погасило заборгованість по основному боргу за траншами у гривні в розмірі 1665208,33 грн. коп. та у доларах США - 125000 дол. США згідно умов пункту 2.3.5. договору кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 та додаткових договорів до нього, також у лютому 2015 року не погашено заборгованість по нарахованим відсоткам: у гривні в розмірі 451440,26 грн. та у доларах США в розмірі - 20506,75 дол. США згідно умов пункту 2.3.5. договору кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 та додаткових договорів до нього. При цьому Банком зазначено, що у разі непогашення заборгованості Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" буде змушено стягнути кредит та інші платежі в судовому порядку згідно вимог чинного законодавства. За твердженням позивача, зазначений лист ним було отримано.

05.05.2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" (цінним листом із описом вкладення) вимогу про усунення порушення зобов'язань за № 28/01-3/86/7402, в якій Банк, посилаючись на умови кредитного договору від 28.12.2011 року № 86, зазначив, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів, вимагав у строк 30 днів з моменту отримання даної вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3699753,88 дол. США та 52884667,05 грн., а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані банком на дату погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору та зазначив, що у разі невиконання вказаної вимоги Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки в будь-який спосіб на розсуд Банку, що передбачений пунктом 6.2. іпотечного договору, в тому числі, за рішенням суду.

Отримання вимоги № 28/01-3/86/7402 підтверджується самим позивачем, проте вимоги Банку у встановлений ним строк Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" не виконало.

Також 05.05.2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" (цінним листом із описом вкладення) вимогу про дострокове повернення кредиту за № 28/01-3/86/7403, в якій Банк, посилаючись на умови укладеного між сторонами договору вказав, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів, зважаючи на що за кредитним договором виникла прострочена заборгованість на загальну суму 3699753,88 дол. США та 52884667,05 грн., також банк повідомив позичальника про відкликання кредиту та вимагав не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення цього листа здійснити повне погашення заборгованості за кредитним договором (включаючи основу суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, які підлягають сплаті позичальником на користь Банку) на загальну суму 3699753,88 дол. США та 52884667,05 грн., а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані на дату погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору. Також до вказаної вимоги банком додано позичальнику копію розрахунку заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави у зв'язку із порушенням останнім своїх зобов'язань за кредитним договором, в якому Банк, зокрема, просив суд в рахунок часткового погашення перед Публічним акціонерним товариством "Ощадбанк" заборгованості за договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86, що станом на 14.06.2016 року становить 58513161,83 грн. та 3541398,29 дол. США звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 28.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за № 7545, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", а саме на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Промислова, буд. 14-А, шляхом набуття Публічним акціонерним товариством "Ощадбанк" права власності на нього за вартістю 72 203 333 грн., визначеною на підставі Звіту про оцінку майна, складеного 11.04.2016 суб'єктом оціночної діяльності ПП "ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ", та визнати за Публічним акціонерним товариством "Ощадбанк" право власності на зазначене вище нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави було прийнято до розгляду судом, порушено провадження по справі № 916/1610/16. Наразі провадження у вказаній справі триває.

Поряд з цим в матеріалах справи, наявна копія вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" про усунення порушень зобов'язань від 07.07.2017 року № 28/01-/86/10602, направлена на адресу Товариства з Обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", в якій Банк, посилаючись на умови укладеного між сторонами кредитного договору від 28.12.2011 року № 86, зазначає, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплаті процентів, зважаючи на що за кредитним договором виникла прострочена заборгованість в сумі 75465776,91 грн. та 3978178,84 дол. США. Та, посилаючись на умови договору наступної іпотеки від 28.12.2011 року, Банк вимагав у строк, що не перевищує 30 календарних усунути порушення зобов'язань за кредитним договором шляхом сплати заборгованості за кредитним договором (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов кредитного договору) на загальну суму 3978178,84 дол. США та 75465776,91 грн., а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані банку на дату погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору.

Крім того, у вищезазначеній вимозі відповідач зазначив, що у разі невиконання вказаної вимоги Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки в будь-який спосіб на розсуд Банку, що передбачений статті 33 Закону України «Про іпотеку» та пунктом 6.2. договору іпотеки.

В подальшому 09.11.2017 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису за № 55/4-01/1098/36898/2017-00/вих., в якій просило приватного нотаріуса вчинити виконавчий напис на копії іпотечного договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", що посвідчений 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7545, (зі змінами та доповненнями) з метою звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. "Б" з навісами літ. "б", "б1" загальною площею 7665,5 м.кв., будівель насосної літ. "В" з підвальним поверхом загальною площею 76,1 м.кв. споруд № 1, 8 - огорожі, № 2, 3, 9 - ворота, № 4 - градирні, № 5 - резервуари для води, № 6 - артезіанську свердловину, № 7 - резервуар для шламу, № 10 - оглядові колодязі, № 1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова 14 А, в рахунок часткового задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" щодо погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 (зі змінами та доповненнями), укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", що станом на 31.10.2017 року становить: 344691,78 дол. США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими в іноземній валюті, та 7588120,66 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими у національній валюті.

До заяви про вчинення виконавчого напису за № 55/4-01/1098/36898/2017-00/вих. від 09.11.2017 року Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" були надані наступні документи: 1) оригінал іпотечного договору, посвідченого 28.12.2011року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрованого в реєстрі за № 7545 зі змінами та доповненнями, внесеними: договором про внесення змін № 1 від 10.12.2012року, зареєстрованим за № 5513; договором про внесення змін № 2 від 04.03.2014року, зареєстрованим за № 694; договором про внесення змін № 3 від 28.08.2014року, зареєстрованим за № 2895; 2) нотаріально посвідчену копію іпотечного договору, посвідченого 28.12.2011року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрований в реєстрі за № 7545 зі змінами та доповненнями, внесеними: договором про внесення змін № 1 від 10.12.2012 року, зареєстрованим за № 5513; договором про внесення змін № 2 від 04.03.2014 року, зареєстрованим за № 694; договором про внесення змін № 3 від 28.08.2014 року, зареєстрованим за № 2895; 3) засвідчену стягувачем копію договору кредитної лінії № 86 від 28.12.2011року, що діє зі змінами та доповненнями, внесеними; додатковим договором № 1 від 10.01.2012 року; додатковим договором № 2 від 10.10.2012 року; додатковим договором № 3 від 07.12.2012 року; додатковим договором № 4 від 28.02.2014 року; додатковим договором № 5 від 28.08.2014 року; додатковим договором № 6 від 19.03.2015 року; додатковим договором № 7 від 24.04.2015 року; додатковим договором № 8 від 25.06.2015 року; 4) засвідчену копію вимоги ТОВ "УКРКАВА" про усунення порушення зобов'язань №28/01-3/17/10602 від 07.07.2017року; 5) оригінал квитанції про надання послуг поштового зв'язку про направлення вимоги ТОВ "УКРКАВА"; 6) оригінал опису вкладення про направлення вимоги ТОВ "УКРКАВА"; 7) довідку АТ "Ощадбанк" № 113.20-13/19719 від 08.11.2017 року про ненадходження платежу; 8) докази надання кредиту за договором кредитної лінії № 86 від 28.12.2011 року; 9) розрахунок заборгованості за основним боргом за договором кредитної лінії № 86 від 28.12.2011 року; 10) виписки по рахунках ТОВ "УКРКАВА" в іноземній валюті та національній валюті за договором кредитної лінії № 86 від 28.12.2011 року; 11) копію довіреності на особу, яка підписала заяву; 12) копію довіреності на особу, яка засвідчила копії документів.

09.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2726, відповідно до якого, з метою погашення частини заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" (стягувач), було запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" (боржник), та переданий боржником в іпотеку стягувачу за іпотечним договором, посвідченим 28.12.2011 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К. та зареєстрованим в реєстрі за №7545, зі змінами та доповненнями внесеними договором про внесення змін № 1 від 10.12.2012 року, зареєстрованим за № 5513, договором про внесення змін № 2 від 04.03.2014 року, зареєстрованим за № 694, договором про внесення змін № 3 від 28.08.2014 року, зареєстрованим за № 2895, а саме: будівлі та споруди заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів, що складається з будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. "Б" з навісами літ. "б", "б1" загальною площею 7665,5 м2, будівель насосної літ. "В" з підвальним поверхом загальною площею 76,1 м2, споруд №1,8 - огорожі, №2,3,9 - ворота, №4 - градирні, №5 - резервуари для води, №6 - артезіанську свердловину, №7 - резервуар для шламу, №10 - оглядові колодязі, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходяться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14А.

Зазначене майно передано Боржником в іпотеку як забезпечення виконання власних зобов'язань за договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86, що діє зі змінами та доповненнями, внесеними додатковим договором від 19.01.2012 року № 1, додатковим договором від 10.10.2012 року № 2, додатковим договором від 07.12.2012 року № 3, додатковим договором № 4 від 28.02.2014 року, додатковим договором від 28.08.2014 року № 5, додатковим договором від 19.03.2015 року № 6, додатковим договором від 24.04.2015 року № 7, додатковим договором від 25.06.2015 року № 8, укладеними між стягувачем та ТОВ "УКРКАВА".

У зв'язку з несплатою боржником процентів за користування кредитом за період з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року (строк, за який проводиться стягнення) нотаріусом запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку предмета стягнення, задовольнити наступні вимоги стягувача: 344691,78 дол. США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими в іноземній валюті, та 7588120,66 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими у національній валюті.

Виконавчий напис набирає чинності з 09.11.2017 року та може бути пред'явлений до виконання протягом року з дня його вчинення, а саме: з 09.11.2017 року до 09.11.2018 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", в якому просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" заборгованість за договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 на загальну суму 153371953,52 грн. та 3461815,16 дол. США.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.12.2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" про стягнення 153371953,52 грн. та 3461815,16 дол. США було прийнято до розгляду судом, порушено провадження по справі № 916/2943/17. Провадження у вказаній справі триває.

24.05.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56481246 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. від 09.11.2017 року за реєстровим № 2726.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 31.05.2018 року виконавче провадження №56481246 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" передане до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" вважає, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню через те, що він вчинений з порушенням строку, передбаченого статтею 88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 3.1. глави 16 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а також у зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджують безспірність вказаної у виконавчому написі заборгованості за кредитним договором, що і стало підставою для звернення з відповідною позовною заявою до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

За положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підстави виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовані нормами Цивільного кодексу України та Законом України "Про іпотеку".

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з частиною 1 статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 3 цієї статті Закону України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 35 Закону України "Про іпотеку" встановлює, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з частинами 1, 2 статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.03.2018 року у справі №760/14438/15-ц, звертаючись до висновків Верховного Суду України у постанові від 22.03.2017 року у справі № 6-2967цс16, підкреслила, що Законом передбачено три способи задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові - на підставі виконавчого напису нотаріуса та на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Велика Плата Верховного Суду, звернулась також до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 30.03.2016 року у справі № 6-1851цс15, зазначила, що при вирішенні категорії справ про звернення стягнення на предмет іпотеки суди повинні встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб урегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом як правової підстави для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені договором іпотеки.

Порядок вчинення виконавчого напису та його форму передбачено Цивільним кодексом України, Законом України "Про нотаріат", Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5 та 16 главою Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" унормовано, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З вищенаведених положень слідує, що вчинення виконавчого напису- це захист нотаріусом прав кредитора за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або майна на його користь, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Отже, виходячи із наведених норм та враховуючи обставини справи, спірними та такими, що підлягають вирішенню в даному випадку є два питання: чи вчинено спірний виконавчий напис в межах річного строку з дня виникнення права вимоги у стягувача та чи підтверджували надані нотаріусу документи безспірність вимог до боржника (Позивача).

Згідно з пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" (у редакції, чинній на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису) для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за іпотечними договорами, нотаріусу подаються а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірним боргом є борг боржника, з яким останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певного боргу не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж підтверджують наявність у боржника перед кредитором боргу саме в такому розмірі.

Зокрема, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність боргу, а також встановлюють його розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Колегія судів акцентує, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису вже досліджено Верховним Судом.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц наголосила, що сам лише факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20.05.2015 у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення зазначеної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Як вже зазначалося, 09.11.2017 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису за № 55/4-01/1098/36898/2017-00/вих., в якій просило приватного нотаріуса вчинити виконавчий напис на копії іпотечного договору, укладеного між сторонами по справі, з метою звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом із тим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, у червні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави у зв'язку з порушенням останнім своїх зобов'язань за тим самим кредитним договором. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави було прийнято до розгляду судом, порушено провадження по справі № 916/1610/16, яке триває до теперішнього часу.

Таким чином, слід зазначити, що з урахуванням положень пункту 6.2 іпотечного договору, Банком було обрано один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - за рішенням суду, про що свідчить відповідний позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", тобто, на час вчинення нотаріусом виконавчого напису між сторонами вже існував спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя.

Крім того, з листопада 2017 року в Господарському суді Одеської області перебуває провадження № 916/2943/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86 на загальну суму 153371953,52 грн. та 3461815,16 дол. США.

За таких обставин, надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Малому О.С. документи за своїм характером та змістом не є документами, які підтверджують безспірність боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" перед відповідачем, у тому числі з огляду на те, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса існував спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а також наявності спору щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 28.12.2011 року № 86, провадження за якими триває на теперішній час.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса було зроблено, окрім іншого, на підставі засвідченої копії вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" про усунення порушення зобов'язань від 07.07.2017 року № 28/01-3/17/10602. Зазначеною вимогою Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" вимагало усунути порушення зобов'язань за кредитним договором шляхом сплати заборгованості за кредитним договором (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов кредитного договору) на загальну суму 3978178,84 дол. США та 75465776,91 грн., а також проценти та штрафні санкції, які будуть донараховані банку на дату погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору.

Проте, колегія суддів зауважує, що оспорюваним виконавчим написом було звернено стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості лише зі сплати процентів за користування кредитними коштами за траншами, виданими в іноземній валюті та у національній валюті за період з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року у сумі 344691,78 дол. США та 7588120,66 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що направленням 05.05.2016 вимоги про дострокове повернення кредиту, АТ «Ощадбанк» змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором з 29 грудня 2016 на травень 2016року, а відповідно всі наступні платежі, передбачені графіком, не мали правового значення, оскільки відповідач втратив можливість нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором у зв'язку з тим, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Як вже зазначалося, згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 29 місяців - до 30 грудня 2016 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 30 грудня 2016 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами не пізніше останнього числа звітного місяця. Починаючи з 31 грудня 2016 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи направлення вимоги Банком 05.05.2016 року про дострокове повернення кредиту, судова колегія вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі№444/9519/12. З огляду на зазначене, судовою колегією відхиляються доводи апелянта щодо правомірності нарахування ним процентів відповідно до умов п. 2.7.2 Договору кредитної лінії від 28.11.2011 року, укладеного між сторонами у справі.

Вищезазначене свідчить про те, що розмір заборгованості за процентами за користування кредитом, в рахунок погашення якої було зроблено виконавчий напис, не співпадає з розміром заборгованості, зазначеним у письмовій вимозі від 07.07.2017 року №28/01-3/17/10602, крім того, проценти за користування кредитом, в рахунок погашення заборгованості яких вчинено виконавчий напис, були нараховані вже після надсилання письмової вимоги від 07.07.2017 року № 28/01-3/17/10602, на підставі чого, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вимога від 07.07.2017 року не може бути підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відповідачем в супереч вимог пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не надано нотаріусу всіх необхідних документів, що також свідчить про відсутність безспірності заборгованості.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ «Державний ощадний банк України» набуло право на звернення стягнення на предмет іпотеки саме з травня 2016 року при направленні вимоги про усунення порушення зобов'язань за №28/01-3/86/7402, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання ТОВ «Укркава» вимоги відповідача про усунення порушення зобов'язань №28/01-3/17/10602 від 07.07.2017, з огляду на що доводи апеляційної скарги в цій частині судовою колегією не приймаються до уваги.

Що стосується строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Пунктом 3.1 глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, зокрема, якщо з дня права вимоги у відносинах між підприємствами минуло не більше одного року, та пунктом 3.4 Порядку передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Тобто, наведений у розділі 3 Порядку річний строк для вчинення виконавчого напису пов'язується саме з виникненням у стягувача права вимоги до боржника, а не з виникненням у стягувача права на звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису у зв'язку з невиконанням боржником чи іпотекодателем в тридцятиденний строк вимоги про усунення порушень.

Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства та встановлених обставин справи місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про неправомірність вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису та про визнання його таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій України.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" у повному обсязі.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року у справі №916/1269/18 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерне товариство "Ощадбанк" на рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року у справі №916/1269/18 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2018 року у справі № 916/1269/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені статтею 288 Господарського процесуального кодекс України.

Повний текст постанови складено та підписано 12 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська
Судді Я.Ф. Савицький
А.І. Ярош