ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4619/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажів на суму 85 905,00 грн.

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів на суму 85 905,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-17-1/22/12-754-/НЮдч/17-1003-02 від 15.12.2017 "Про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", яка примикає до станції Кам'янське, Правда Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Так, у квітні 2018 року по перевізним накладним №№ 34463430, 34434225, 34436261, 34436675, 34436667, 34440107 залізницею прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат". На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, спірні вагони затримані згідно наказу № 603 від 14.04.2018 по станції Верхівцеве, у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПАТ "ДМК" на свою під'їзну колію та зайнятістю колій станції призначення Кам'янське (Дніпродзержинськ).

Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення наданий через наявність на коліях станції призначення Кам'янське неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства. За цим фактом станцією затримки Верхівцеве у порядку передбаченому п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, акти загальної форми ГУ-23 та станцією призначення Кам'янське вчасно повідомлено представників ПАТ "ДМК" про затримку цих вагонів.

За весь час затримки вагонів на підходах до станції Верхівцеве з вини вантажовласника нарахована плата за користування спірними вагонами за відомістю ф. ГУ-46 № 16049264 у розмірі 4 436,64 грн. та збір за зберігання вантажу по накопичувальним карткам №16049042 в сумі 81 468,36 грн., всього - 85 905,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

09.11.2018 та 12.11.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував у повному обсязі посилаючись на те, що матеріали справи свідчать про те, що в договорах про експлуатацію залізничної під'їзної колії та про надання послуг, сторони не узгодили строк і порядок повідомлень про прибуття вагонів, що передує внесенню цих даних до електронних залізних накладних. Позивачем не надано витяги з Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження, які б свідчили про передачу повідомлень про прибуття вантажу. також відповідач зазначив, що відповідач - одержувач вантажу - ПАТ «Дніпровський меткомбінат» не був повідомлений належним чином про прибуття на його адресу вантажу або з яких причин вагони було затримано залізницею на станції призначення Кам'янське. Позивач не надав докази повідомлення (дати та часу) Відповідача про прибуття вагонів, які надійшли на його адресу на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці, обов'язковість якого передбачена ст.42 Статуту залізниць України.

Відповідач у відзиві зазначає, що отримавши повідомлення про затримку вагонів на станції Верхівцеве Придніпровської залізниці, представник ПАТ «ДМК» вказав, що по станції Кам'янське була вільна колія № 3. Необхідності в затримці вагонів на шляху прямування немає (відповідне застереження міститься на самому повідомленні про затримку вагонів.). Однак, залізниця жодним чином не відреагувала на це повідомлення. Стосовно надання Залізницею повідомлення №158 про затримку поїзда (наказ №603 від 14.04.2018) у кількості 52 вагонів з вантажем, відповідач вказав, що на час надання повідомлення 14.04.2018 о 12 год. 05 хв. на станції були вільними колії №3 та №6, про що було складено скаргу №14029-659 від 14.04.2018. Водночас, працівниками Залізниці несвоєчасно вивільняються колії, а саме, за невідомих для Відповідача обставин вагони прийняті до перевезення з під'їзної колії простоюють на станційних коліях не з вини Комбінату від 6 до 23 годин не відправляючись на станції призначення, займаючи колії та не надаючи можливості Комбінату своєчасно здавати вагони з під'їзної колії, про що свідчить скарга ПАТ «ДМК» №14029-769 від 17.04.2018 та акти загальної форми.

З огляду на викладене, ПАТ «ДМК» вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів повідомлення отримувача - ПАТ «ДМК» про прибуття вантажу, а також у зв'язку із складними погодними умовами, що у відповідності до Правил видачі вантажу та статуту залізниць України звільняє одержувача від сплати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

06.12.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив, в яких заперечував проти посилань відповідача на наявність вільних колій по станції Кам'янське Придніпровської залізниці та зазначив, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу вагонів з вантажем на адресу підприємства, приймання вагонів від комбінату, маневрової роботи, необхідністю приймання навантажених маршрутів з ПАТ «ДМК», обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станцій тощо, (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 29.10.13р. у справі № 904/2732/13). Відповідно до Роз'яснень Вищого господарського суду України (лист № 07001-11/96/715/14 від 12.06.2014) визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Отже, за твердженням позивача, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46,47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивести вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо). Позивач зазначає, що комбінат сам визначає який саме вантаж потрібно забрати і певний час, враховуючи виробничу необхідність. При цьому звертається до залізниці з визначенням пріоритетного вантажу.

Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що в спірний період затримка вагонів на підходах до станції призначення відбулась з вини відповідача, так як вагони, які вже прибули на станцію призначення Кам'янське ним своєчасно не забирались з вищевказаних колій. Залізниця не могла займати всі наявні колії по станції, вагонами з вантажами ПАТ «ДМК», так як даний факт міг призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.

Позивач вказав, що станція Кам'янське окрім ПАТ «ДМК» обслуговує ї інші підприємства. Договором на експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "ДМК", яка примикає до станцій Кам'янське, Правда РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (на який посилається відповідач) не передбачено, що перераховані колії використовуються виключно для потреб ПАТ «ДМК» і їх використання для інших підприємств заборонено.

Щодо посилання відповідача на той факт, що залізницею несвоєчасно вивільняються колії позивач зазначив, що технологічним процесом роботи станції встановлений нормативний час простою від закінчення вантажних операцій до відправлення зі станції який становить 8,76 год, (що більше ніж 6, 7, 8 годин на які посилається відповідач) тому посилання відповідача на той факт, що залізниця несвоєчасно відправляла вагони зі, станції є безпідставним. Натомість відповідачем постійно збільшується час простою вагонів під вантажними операціями, що є порушенням договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії та технологічного процесу роботи станції. Зокрема в добу 14.04.2018 вагони перебували під вантажними операціями -114,35 годин, що перевищувало встановлений час в 2,4 рази. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем часу простою вагонів під вантажними операціями повністю порушується технологічний процес роботи станції в цілому.

Щодо посилань відповідача на те, що він не був повідомлений про прибуття вагонів позивач вказав, що Правила видачі вантажів (на які посилається відповідач) регулюють відносини залізниці та вантажоодержувачів після прибуття вантажу на станцію призначення. Затримка спірних вагонів виникла на підходах до станції призначення, по станції Верхівцеве. На момент прибуття спірних вагонів на станцію призначення, вже були складені акти про затримку вагонів, які у відповідності до п.п.3,10 Правил користування вагонами та контейнерами є підставою для нарахування плати за користування вагонами за час затримки вагонів на підходах до станції призначення, тому, за твердженням позивача, доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо нарахованої плати за користування вагонами позивач зазначив, що затримані на підходах до станції призначення після прибуття на станцію призначення Кам'янське простоювали на коліях станції відповідно до актів загальної форми №№ 1962,1965. Акти загальної форми підписані представниками комбінату, але плата за користування вагонами за час затримки вагонів по станції призначення не визнана підприємством. Таким чином, даний факт підтверджує те, що затримка вагонів по станції Кам'янське виникає саме з вини відповідача. Якщо підприємство потребувало в прибутті даного вантажу в момент видання наказу про затримку вагонів, чому забирання вагонів з даним вантажем ним же і затримується після прибуття на станцію призначення.

Також, позивач заперечував проти посилань відповідача на ст.121 Статуту залізниць України та зазначив, що статтею 121 та пунктом 16 вищевказаних Правил передбачений вичерпний перелік, звільнення вантажовласника від нарахованої плати за користування вагонами. Таким чином, підстави, які б звільнили відповідача від нарахованої плати за користування вагонами в даному випадку відсутні. В наданих пам'ятках про забирання вагонів відсутній зазначений час затримки прийняття залізницею вагонів, тому твердження відповідача про те, що затримка виникла з вини залізниці, є безпідставним та необґрунтованими.

Щодо складених відповідачем актів загальної форми позивач вказав, що законодавством чітко визначено, що акти загальної форми складаються саме станціями залізниці. Оформлення актів загальної форми вантажовласником є порушенням Статуту залізниць України та Правил складання актів і тому вони не можуть бути належним доказом по справі.

Позивач зазначив, що в матеріалах справи наявні акти загальної форми ГУ-23, щодо затримки вагонів по станції призначення Кам'янське Придніпровської залізниці. Саме затримка вагонів по станції призначення спричинила послідуючу затримку вагонів вже на підходах до станції призначення, а саме по станції Верхівцеве. У відповідності до всіх перелічених вимог станціями затримки були оформленні відповідні Акти про затримку вагонів ГУ-23 а та складені акти загальної форми ГУ-23 та передані «Повідомлення про затримку вагонів» на станцію призначення. Відповідач був повідомлений про затримку спірних вагонів, але нічого не робив щоб змінити дану складну ситуацію. На підставі викладеного позивач просив суд позов задовольнити.

Також, 06.12.2018 позивач подав до суду заяву про зміну назви позивача, в якій зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» від 31.10.2018 № 938 змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця».

27.11.2018, державним реєстратором проведено реєстрацію змін до статуту Укрзалізниці. Його нову редакцію було затверджено постановою Кабінету Міністрів України 31.10.2018 № 938.

Також, відповідно до п. 3 Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця» найменування Позивача змінено на акціонерне товариство «Українська залізниця».

На підставі вищевикладеного позивач просив суд змінити назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»» на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

10.12.2018 господарським судом прийнято рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2017 року між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - Залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського", правонаступником якого є ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - Власник колії), укладено договір №ПР/М-17-1/22-754/НЮдч/17-1003-02 про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", яка примикає до станції Кам'янське, Правда Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Відповідно до пункту 1 договору, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає по станції Кам'янське: до станційної колії №V стрілкою № 4; до станційної колії №VІ стрілкою № 2; по станції Правда: стрілкою №20, яка знаходиться на балансі власника колії, до парної горловини станції; стрілкою №30 станції Східна власника колії до колії №1 станції; стрілкою №301 маневрового району Правда станції Північна до колії №11 станції.

Межею під'їзної колії є по станції Кам'янське: - сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який знаходиться на відстані 71 метр від вістряків стрілки №4; сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який знаходиться на відстані 18 метрів від вістряків стрілки № 2; по станції Правда: сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який знаходиться в створі граничного стовпчика стрілочного переводу № 20 (на узбіччі колії № VІІ станції Східна) на відстані 49 метрів від вістряка стрілки примикання; сигнальний знак "Межа під'їзної колії", який встановлено в створі маневрового світлофору МП4 станції Східна на відстані 69 метрів від вістря стрілки № 30 станції Східна; сигнальний знак "Межа під'їзної колії", встановлений на відстані 100 метрів від стику рамної рейки стрілки № 301 власника колії.

Під'їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Згідно з п.5 договору передача (здача) вагонів для під'їзної колії здійснюється: по станції Кам'янське: маршрути з однорідними вантажами, в тому числі в орендованих та власних вагонах ПАТ "ДМК" через інтервал часу -5,0 год.; маршрути з різними вантажами, окремі групи вагонів через інтервал часу - 1 год. 50 хвил.; порожні вагони через інтервал - 1 год. 50 хвил; по станції Правда усі вагони через інтервал часу - 2,0 год.

У разі відсутності прибуття вантажу за інтервалами часу - через 2,0 години з моменту прибуття вагонів.

Повідомлення про подачу вагонів для під'їзної колії передають по станції Кам'янське: приймоздавальники вантажу та багажу залізниці повідомляють прийомоздавальників Власника колії по телефону №2-35; по станції Правда: приймоздавальники вантажу та багажу залізниці повідомляють прийомоздавальників Власника колії по телефону №23-08 та оператор техпоста Правда по телефону № 30-15.

Повідомлення передаються не пізніше, ніж за 2 години до фактичної передачі (здачі) вагонів з реєстрацією у книзі форми ГУ-2.

Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці: на одну із передавальних колій №№ 2, 3, IV, V, VI, 7, 8, 9, 10 станції Кам'янське; передавальну колію № 11 станції Правда. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношеннях виконує на одній з передавальних колій №№ 2, 3, IV, V, VI, 7, 8, 9, 10 станції Кам'янське і на передавальній колії № 11 станції Правда. Подальший рух вагонів виконується локомотивами власника колії (п. 6 договору).

Для під'їзної колії встановлюється єдиний термін перебування усіх вагонів - 48,5 години (пункт 12 договору).

Відповідно до пункту 15 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у Тарифному керівництві № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами. Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України в національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2022 року включно (п.20 договору).

За залізничними накладними №№ 34463430, 34434225, 34436261, 34436675, 34436667, 34440107 залізницею прийняті вагони для перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (а.с. 42-47).

Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення - Кам'янське Придніпровської залізниці.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, спірні вагони були затримані згідно наказу № 466 від 21.03.2018 по станції Верхівцеве, у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПАТ "ДМК" на свою під'їзну колію та зайнятістю колій станції призначення Кам'янське (Дніпродзержинськ).

Наказ про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення був наданий через наявність на коліях станції призначення Кам'янське неприйнятих вагонів, що надійшли на адресу підприємства. За цим фактом станцією затримки Верхівцеве у порядку передбаченому п. 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів.

Станцією призначення Кам'янське оформлені відповідні акти форми ГУ-23, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомості ф.ГУ-46 №16049264 на суму 4 436,64 грн. (а.с. 18-19) та збору за зберігання вантажу по накопичувальній картці №16049042 на суму 81 468,36 грн. (а.с. 20).

На відомостях міститься напис, що із нарахованими сумами ПАТ "Дніпровський металургійний завод" не погоджується, оскільки на час затримки є вільна колія №6, а затримка вагонів відбулася не з вини вантажоодержувача.

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Відповідач плату за користування вагонами у сумі 4 436,64 грн. та збір за зберігання вантажу у сумі 81 468,36 грн. не сплати, що і стало причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

У відповідності до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.6. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 (з подальшими змінами та доповненнями) №04-5/601"Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

У відповідності до пункту 2 Тарифного керівництва №1 п. 2.1 збір за зберігання вантажів на місцях загального користування справляється в розмірі 4,0 грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах). У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно повідомив відповідача про свою готовність передати вагони на під'їзну колію, стосовно яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Відповідно до додатку 3 вищевказаних Правил, щодо заповнення графи 49 накладної вказано: В графі 49 "Відмітки залізниці" залізницею проставляється відмітка "повідомлення одержувача про прибуття вантажу".

Згідно до вимог п. 1 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 встановлено: Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді.

Таким чином, відмітка в графі 49 електронної накладної є реєстрацією повідомлень про прибуття вагонів в електронному вигляді. До матеріалів справи позивачем надано копії накладних, в яких в графі 49 зазначено про повідомлення одержувача з зазначенням часу повідомлення та даний запис засвідчений ЕЦП працівника залізниці.

В силу приписів статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком, відповідно до умов договору чи іншим чином, щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідачем також не надано.

Наявність вільних під'їзних колій на станції Кам'янське, з урахуванням відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження вживання ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

За таких обставин, висновок відповідача про наявну можливість позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, носить суб'єктивний характер.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо обов'язкового використання Залізницею тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПАТ "ДМК" вантажу. За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Також, відповідач не надав належних доказів на спростування доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Щодо заяви позивача про зміну назви позивача, в якій позивач просив суд змінити назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»» на Акціонерне товариство «Українська залізниця», суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» від 31.10.2018 № 938 змінено тип Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство «Українська залізниця».

27.11.2018, державним реєстратором проведено реєстрацію змін до статуту Укрзалізниці. Нову редакцію Статуту було затверджено постановою Кабінету Міністрів України 31.10.2018 № 938.

Так, згідно з розділом «Загальні положення» Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця»:

« 1. Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - товариство) є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 53, ст. 1402).

2. Товариство утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - підприємства залізничного транспорту).

Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

3. Найменування товариства:

українською мовою: повне - акціонерне товариство «Українська залізниця», скорочене - АТ «Укрзалізниця»;

англійською мовою: повне - joint stock company «Ukrainian railways», скорочене - JSC «Ukrainian railways».

4. Тип товариства - приватне акціонерне товариство.

5. Місцезнаходження товариства: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5.».

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та замінити назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву позивача та замінити його назву з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у суму 85 905,00 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам'янське, вулиця Соборна, будинок 18-Б, ідентифікаційний код 05393043) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) плату за користування вагонами в сумі 4 436,64 грн. (чотири тисячі чотириста тридцять шість грн. 64 коп.) та збір за зберігання вантажу в сумі 81 468,36 грн. (вісімдесят одна тисяча чотириста шістдесят вісім грн. 36 коп.) та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.), про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241,284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.12.2018

Суддя Н.Г. Назаренко