ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 грудня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/491/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О. розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вх.№625 від 27.11.2018) про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника - Фізичної особи-підприємця Попової Світлани Василівни, АДРЕСА_1, 68456,09 грн заборгованості,

Встановив:

27.11.2018 до Господарського суду Тернопільської області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вх.№625 від 27.11.2018) про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника - Фізичної особи-підприємця Попової Світлани Василівни, АДРЕСА_1, 68456,09 грн заборгованості, в тому числі: 21186,67 грн заборгованості по процентах за користування кредитом, 41693,42 грн пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 5576 грн заборгованості по комісії за користування кредитом.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану заяву розподілено судді Стопнику С.Г.

Ухвалою суду від 30.11.2018р. задоволено самовідвід судді Стопника С.Г.

У зв'язку із задоволення самовідводу судді Стопника С.Г., за розпорядженням керівника апарату господарського суду Тернопільської області від 30.11.2018р. проведено повторний автоматизований розподіл справи №921/491/18.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.11.2018 дану справу передано на розгляд суду у складі судді Чопка Ю.О.

В обґрунтування поданої заяви Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" посилається на те, що 06.03.2013 року між Банком та фізичною особою - підприємцем Поповою Світланою Василівною було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви боржник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua. які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 06.03.2013 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до цього договору боржнику було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8. Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет - клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши боржнику кредитний ліміт в розмірі 12000,00 грн.

Пунктом 3.2.1.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на виконання Ліміту в межах зазначених ним сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань Сторонами за цим Договором.

В порушення зазначених норм закону та умов договору, боржник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для вчасного погашення заборгованості.

З огляду на несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату відсотків за користування кредитом, заявник просить видати судовий наказ, яким стягнуги з фізичної особи - підприємця Попової Світлани Василівни, АДРЕСА_1, 68456,09 грн заборгованості, в тому числі: 21186,67 грн заборгованості по процентах за користування кредитом, 41693,42 грн пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 5576 грн заборгованості по комісії за користування кредитом, а також сплачений заявником судовий збір.

Розглянувши заяву та подані Акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткової відмови у видачі судового наказу в частині стягнення 41 693,42 грн пені.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Судом встановлено, що вимоги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу на стягнення з фізичної особи - підприємця Попової Світлани Василівни 41 693,42 грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором не відповідають приписам ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою, а виникли внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків.

Згідно з приписами ст.ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приймаючи до уваги положення статті 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є видами штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Приписами ч.3 ст.152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Господарський суд вважає, що вимоги в частині 41 693,42 грн пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором б/н від 06.03.2013 р., не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, а тому у видачі судового наказу в частині вказаних вимог належить відмовити.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" в задоволенні заяви від 27.09.2018 року про видачу судового наказу в частині видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи - підприємця Попової Світлани Василівни 41 693.42 грн. пені.

Повний текст ухвали складено 06.12.2018 року.

Ухвала суду набрала законної сили 06.12.2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в строки і порядку, визначені ст. 256 ГПК України, з урахуванням особливостей Розділу ХІ ГПК України.

Суддя Ю.О. Чопко