ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.12.2018 Справа № 920/811/18
Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О. при секретарі судового засідання Гребенюк С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/811/18 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Державної екологічної інспекції у Сумській області (вул. Першотравнева, буд. 29, м. Суми, 40030, ідентифікаційний код 37970834),

до відповідача: Комунального підприємства «Водоканал Білопілля» (вул. Торгова площа, буд. 27, м. Білопілля, Сумська область, 41800, ідентифікаційний код 33429825),

про стягнення 7197,38 грн. збитків на підставі статті 66 Конституції України, статей 5, 202, 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статей 3, 6, 44, 48, 49, 95, 111 Водного кодексу України,

представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 02/03 від 02.01.2018,

відповідача: ОСОБА_2 директор згідно розпорядження № 29-К від 18.04.2016.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 7197,38 грн., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 2159,21 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, 1439,48 грн. до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 3598,69 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету Білопільської міської ради, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Білопільської міської ради, а також просить суд витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. покласти на відповідача.

07.11.2018 відповідач подав до суду відзив № 203 від 06.11.2018, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю та неправомірністю. Відповідач зазначає, що з метою отримання дозволу на спеціальне водокористування та нормативів ГДС у період з 02.12.2014 по 29.08.2016 відповідачем неодноразово надавався пакет документів до Департаменту екології ПЕК Сумської ОДА, що підтверджується листами від 02.12.2014, від 21.04.2015, від 12.04.2016 та від 03.08.2016, проте відповідач отримав погоджений дозвіл тільки 30.08.2016. Відсутність дозволу на спеціальне водокористування та нормативів ГДС не є підставою для припинення подачі води (надання послуг з водопостачання та водовідведення) як фізичним, так і юридичним споживачам. Також відповідач звертає увагу суду на те, що з огляду на приписи статті 22 Цивільного кодексу України та статті 226 Господарського кодексу України, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає, та відповідно відповідальність за заподіяння шкоди настає тільки при наявності усіх перелічених складових.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив б/н від 12.11.2018 (вх. № 8159 від 13.11.2018), в якому зазначає, що відповідачем не враховано, що актом планової перевірки від 17.08.-07.09.2016 встановлений факт скиду відповідачем зворотних вод з перевищенням нормативів граничнодопустимого скиду за період з 01.01.2016 по 29.08.2016 в річку Вир без дозволу на спеціальне водокористування, що призвело до її забруднення БСК5, ХСК, нітратами, азотом амонійним, фосфатами, залізом, що є порушенням вимог статей 44, 48, 49, 70, 95, 101 Водного кодексу України.

Представник позивача зазначає, що відповідачем не надано суду жодного доказу, який би підтвердив факт відсутності вини в його діях по заподіяній навколишньому природному середовищу шкоди. На твердження відповідача стосовно того, що ним з метою отримання дозволу на спеціальне водокористування та нормативів ГДС у період з 02.12.2014 по 29.08.2016 неодноразово листами від 02.12.2014, від 21.04.2015, від 12.04.2016 та від 03.08.2016 надавався пакет документів до Департаменту екології ПЕК Сумської ОДА, проте погоджений дозвіл отримано лише 30.08.2016, позивач зазначає, що відповідачеві чотири рази відмовляли у видачі дозвільного документу з підстав визначених частиною пятою статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», що є свідченням того, що несвоєчасне отримання відповідачем дозволу на спеціальне водокористування обумовлено його безпосередніми діями, які полягали в неналежному опрацюванні документів необхідних для отримання дозволу.

Ухвалою суду від 15.11.2018 у справі № 920/811/18 відкладено підготовче засідання на 04.12.2018 о 12 год. 20 хв.

27.11.2018 разом із клопотанням № 214 від 27.11.2018 відповідач надав суд для долучення до матеріалів даної справи копію звернення до Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури, копію звернення до Білопільської міської ради з проханням виділити кошти на отримання дозволу на спец водокористування, копію рішення Білопільської міської ради від 15.07.2016 та копію рішення господарського суду Сумської області від 13.02.2017 у справі № 920/1263/16.

29.11.2018 відповідачем подано до суду письмові пояснення № 217 від 29.11.2018, відповідно до якого відповідач надає до суду копії письмових доказів та зазначає, що позивачем в період з 17.08.2016 по 07.09.2016 проводилася планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем, якою встановлено самовільне використання відповідачем водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування, розмір заподіяної шкоди становив 1626883,36 грн. З відповідним позовом позивач звертався до господарського суду Сумської області і рішенням від 13.02.2017 у справі № 920/1263/16 у задоволенні позову відмовлено.

03.12.2018 представником позивача разом із клопотанням б/ від 03.12.2018 надано суду для долучення до матеріалів даної справи копію листа позивача до Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації № 3725/10-23 від 15.11.2018 та копію листа Департаменту екології та охорони природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації № 01-19/2939 від 27.11.2018.

04.12.2018 розгляд зазначеної справи не відбувся у звязку з відрядженням судді Спиридонової Н.О., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

У звязку із закінченням відрядження та виходом на роботу 06.12.2018 судді Спиридонової Н.О., ухвалою від 06.12.2018 у справі № 920/811/18 судом призначено підготовче засідання у даній справі на 12.12.2018 з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частини перша, друга статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Згідно статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) зясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За приписами статті 185 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд зясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 12.12.2018 судом розглянуто питання, визначені частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні 12.12.2018 представники сторін повідомили суду, що всі докази, необхідні для обєктивного розгляду даної справи по суті зібрані, та зазначили, що вважають за можливе закрити підготовче провадження у даній справі та перейти до розгляду справи по суті.

Враховуючи, що судом було вчинено всі дії в межах підготовчого провадження з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд дійшов висновку щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 120, 182, 185, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження у справі № 920/811/18.

2. Призначити справу № 920/811/18 до судового розгляду по суті на 22 січня 2019 року о 12 год. 10 хв. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, просп. Шевченко, 18/1, 1-й поверх, зал судових засідань № 4.

3. Повідомити учасників справи про право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також про обовязок повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання, зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти або іншої аналогічної інформації.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:htps://court.gov.ua/sud5021/.

Повну ухвалу складено 13 грудня 2018 року.

Суддя Н.О. Спиридонова

Примітка. Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобов'язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

3. У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

4. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України,учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.