СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа № 917/885/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Гетьман Р.А. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача 1: не прибув,

від відповідача 2: ОСОБА_1, директор за наказом,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.139П/1-43) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.07.2018 (суддя Гетя Н.Г.) у справі №917/885/18

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ,

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "ЛОС", м. Карлівка, Полтавська область,

2. ОСОБА_2, с. Новий Тагамлик, Полтавська область,

про стягнення 805449,97 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.07.2018 р. у справі №917/885/18 відмовлено у відкритті провадження по справі. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги до другого відповідача віднесено до цивільної юрисдикції.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу № 917/885/18 передати на розгляд господарському суду Полтавської області. Вважає, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права. Наполягає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що дана справа не підлягає розгляду у господарських судах.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 р. по справі № 917,885,18 поновлено Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.07.2018 р. у справі № 917/885/2018 та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.07.2018 р. у справі № 917/885/18.

17.09.2018 р. на адресу Харківського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «ЛОС» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 р. у зв'язку з відрядженням судді-доповідача Крестьянінова О.О. та відпусткою судді Шевель О.В., які входили до складу колегії суддів для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А. суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 р. у зв'язку з хворобою судді-доповідача Шутенко І.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 р. розгляд справи було відкладено на 17.10.2018 р.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», постановлено ліквідувати Харківський апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 р. № 295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів, зокрема до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду

Приписами частини 5 та 7 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цієї статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі розпорядження керівника апарату суду Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційних господарських судів», матеріали справи передано до Східного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2018 р. для розгляду справи № 917/885/18, номер провадження 139 П , визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2018 р. справа №917/885/18 прийнята до провадження та призначено її розгляд на 12.11.2018 р. об 10 год. 00 хвил.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. розгляд справи відкладено на 28.11.2018 р.

У зв'язку з відрядженням головуючого судді Тихого П.В. та судді Россолова В.В., який входить до складу колегії суддів на підставі розпорядження керівника апарату суду від 28.11.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2018 р. сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 р. в судовому засіданні оголошувалася перерва до 06.12.2018 р.

04.12.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, а також оригінали позовної заяви та документів, які було додано до неї, при зверненні з позовом до господарського суду Полтавської області.

В судових засіданнях, представник заявника апеляційної скарги підтримав свої вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для розгляду до господарського суду Полтавської області.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, призначене на 06.12.2018 р. з'явився представник першого відповідача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ст.270 ГПК України)

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. (ст.271 ГПК України)

Вислухав доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карлівське сільгосппідприємство «Лос», (відповідач 1) та ОСОБА_2 (відповідач 2) та просив стягнути солідарно з ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «Лос», (відповідач 1) та ОСОБА_2 (відповідач 2) заборгованість за договором фінансового лізингу від 14.03.2018т в розмірі 805 449,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ Карлівське сільгосппідприємство «Лос», договору фінансового лізингу від 14.03.2013р.

В якості забезпечення виконання ТОВ « Карлівське сільгосппідприємство «Лос» вище зазначеного договору фінансового лізингу, між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки.

У зв'язку з невиконання своїх зобов'язань ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «Лос» за договором фінансового лізингу, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення солідарно з ТОВ «Карлівське сільгосппідприємство «Лос» та ОСОБА_2 заборгованості за вище зазначеним договором фінансового лізингу.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.07.2018 р. у справі № 917/885/18 відмовлено у відкритті провадження по справі. Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що надані позовні матеріали не містять доказів та вказівок, що спірні правовідносини пов'язані з господарською діяльністю позивача, а вимоги щодо другого відповідача віднесено до цивільної юрисдикції.

Про те, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне

Предметом позову по цій справі є стягнення заборгованості за договором, сторонами якого є суб'єкти господарювання. Позивачем також заявлена похідна вимога до поручителя фізичної особи, який уклав правочин в забезпечення виконання зобов'язання першим відповідачем (суб'єктом господарської діяльності).

З матеріалів справи також вбачається, що за договором фінансового лізингу, придбавалася, а в подальшому передавалася у користування майно, яке є необхідним для здійснення господарської діяльності першого відповідача, а саме сільськогосподарська техніка зазначена у додатку № 1 до договору фінансового лізингу.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб'єктивний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того такими критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

З 15 грудня 2017 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-Уш від 03 жовтня 2017 р. , яким чинні господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України (тут і далі у редакції вищевказаного Закону).

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов'язання.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», як кредитор, подало до господарського суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов'язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо виконання правочину, укладеного для виконання зобов'язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Посилання першого відповідача по справі, що прийняття до розгляду господарським судом позову до фізичної особи неминуче порушить права та законні інтереси цієї особи, є безпідставним, оскільки за статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України (як приклад, пункти 5, 10, 14 статті 20 ГПК України).

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Судова колегія зазначає, що положення пункту 1 частини першої статі 20 ГПК України не пов'язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи -підприємці, з об'єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов'язанням.

Вищевикладене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2018 по справі №910/1733/18.

Відтак, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України не відповідає наведеним вище нормам процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 275 ГПК України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Стаття 277 ГПК України встановлює, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку, судом першої інстанції було не правильно застосовано норми процесуального права.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає задоволенню, а прийнята у справі ухвала - скасуванню, з направленням справи до Господарського суду Полтавської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (вх.1710 П) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.07.2016 по справі № 917/885/18 - задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.07.2018 по справі №917/885/18 - скасувати.

3.Справу № 917/885/18 направити до господарського суду Полтавської області для розгляду.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дати її підписання.

Повний текст постанови складено та підписано 07.12.2018.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман