ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Справа№ 910/3467/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Коростельов Д.О. - за ордером № 187055 від 23.03.2018 р.;

від відповідача: Авроменко І.В. - за довіреністю № 02/04/18 від 02.04.2018 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп»

на рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. (повний текст складено 27.09.2018 р.)

у справі № 910/3467/18 (суддя - Маринченко Я.В.)

за позовом благодійної організації благодійного фонду «Стабілізейшен Суппорт Сервісез»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп»

про стягнення 52 369,20 грн. та розірвання договору,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року благодійний фонд «Стабілізейшен Суппорт Сервісез» (наразі - благодійна організація благодійний фонд «Стабілізейшен Суппорт Сервісез») звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» про стягнення 27 950,40 грн. передплати, 24 418,80 штрафу та розірвання договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної компанії.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. позов задоволено частково: розірвано договір № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної компанії, укладений між благодійною організацією благодійним фондом «Стабілізейшен Суппорт Сервісез» та товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп»; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» на користь благодійної організації благодійного фонду «Стабілізейшен Суппорт Сервісез» 27 950,40 грн. передплати, 6 104,70 грн. штрафу та 2 907,81 грн. судового збору за подання позову, в іншій частині позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що порушення відповідачем умов договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної компанії в частині своєчасного та повного надання позивачеві послуг належним чином підтверджено матеріалами справи та відповідачем не спростовано, отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором в розмірі 27 950,40 грн. є обґрунтованими. Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми з урахуванням положень пунктів 7.1.1, 7.1.2 договору, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 6 104,70 грн. У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача решти штрафу у розмірі 18 314,10 грн. відмовлено з огляду на те, що позивачем не вірно визначено початок періоду розрахунку штрафних санкцій за нерозміщення рекламного матеріалу виконавцем.

Окрім того, враховуючи факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором у встановлені сторонами строки, що фактично позбавило позивача того, на що останній розраховував при укладанні договору, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про розірвання договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної компанії, укладеного між сторонами спору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. у справі № 910/3467/18 та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказав на те, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги, що перед проведенням рекламної кампанії на розповсюджувача реклами покладається обов'язок перевірки відповідності рекламних матеріалів Закону України «Про рекламу», а державні органи, які уповноважені чинним законодавством України контролювати дотримання законодавства про рекламу виконують другорядну функцію перевірки змісту реклами, у випадку якщо першочергово вимоги вказаного закону порушено розповсюджувачем та рекламодавцем. У зв'язку з невідповідністю рекламних матеріалів замовника вимогам чинного законодавства та умовам договору рекламна кампанія виконавцем не була проведена, а отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача попередньої оплати та штрафних санкцій є безпідставними. Відповідач також зазначав, що листом № 5516 від 12.03.2018 р. надіслав замовнику додаткову угоду № 29/03/18 про розірвання договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної кампанії, проте судом першої інстанції не було досліджено такі обставини та в оскаржуваному рішенні не відображено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., прийнято до розгляду апеляційну скаргу та призначено розгляд справи на 04.12.2018 р.

В судовому засіданні 04.12.2018 р. представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволені позовних вимог відмовити.

Представник позивача вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.02.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» (виконавець) та благодійним фондом «Стабілізейшен Суппорт Сервісез» (замовник) укладено договір на проведення рекламної кампанії № ПМ-3303 (а.с. 13-18 том 1), відповідно до умов якого, виконавець зобов'язався протягом строку дії договору професійно і якісно проводити рекламну кампанію для замовника або клієнтів замовника на території України на узгоджених сторонами поверхнях спеціальних конструкцій, а замовник зобов'язався прийняти і вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги виконавця в строки та на умовах, визначених даним договором. З метою проведення рекламної кампанії сторонами підписується додаток до договору (акт резервування) (пункти 2.1, 2.2 договору).

Згідно з пунктом 3.1.2 договору сторони погодили, що виконавець має право надавати органові (державні органи, які уповноважені чинним законодавством України контролювати дотримання законодавства про рекламу, у т.ч. органи контролю, уповноважені місцевими органами самоврядування, господарський суд України, згідно пункту п. 1.9 договору) інформацію про замовника, зазначену в статті 13 договору (місцезнаходження, банківські реквізити) у випадку одержання від органа письмового повідомлення про порушення законодавства, пов'язаного із змістом реклами. При цьому, виконавець негайно (по факсимільному зв'язку або іншим способом) направляє замовникові для відповідного реагування копію письмового повідомлення органа. При наявності рішення органа про заборону розповсюдження реклами, виконавець вправі припинити розповсюдження реклами (зняти/заклеїти рекламу), при цьому виконавець негайно (факсимільним зв'язком або іншим способом) направляє замовникові відповідне повідомлення про прийняття рішення про припинення розповсюдження реклами.

За умовами пункту 3.1.4 договору виконавець має право відмовити замовнику в розповсюдженні рекламного матеріалу на узгоджених поверхнях спеціальних конструкцій на будь-якому етапі строку дії договору, у разі, зокрема, якщо реклама заборонена до розповсюдження Законом України «Про захист суспільної моралі» на рекламних засобах зовнішньої реклами, а також, якщо реклама не відповідає вимогам Закону України «Про рекламу».

При реалізації виконавцем своїх прав зазначених у пункті 3.1.4 договору, неустойка до виконавця замовником не застосовується, збитки не стягуються. Замовник здійснює ротацію реклами протягом десяти робочих днів з дати відмови виконавця у розповсюдженні реклами замовника, якщо інший строк не буде узгоджено сторонами. Замовник не звільняється від оплати по договору протягом строку не експонування реклами. У разі не надання замовником контрольного макету або не проведення замовником своєчасної ротації реклами виконавець має право в односторонньому порядку відмовитись від договору частково або повному обсязі (пп. 3.1.4.4).

Разом з тим, пунктом 3.2.5 договору сторони обумовили, що виконавець зобов'язується надавати замовникові фотозвіт про розміщення реклами на поверхнях спеціальних конструкцій, включаючи ротацію реклами, протягом 10 (десяти) календарних днів після розміщення рекламного матеріалу відповідно до пп. 3.2.2 договору, шляхом завантаження на інтернет-ресурс, де замовник може переглянути їх у особистому кабінеті.

Також, відповідно до пункту 3.5.3 договору сторони погодили зберігати режим конфіденційності по відношенню до умов договору і додатків до нього, за винятком надання за письмовою вимогою органу (у рамках його компетенції) документації (інформації) стосовно предмету договору. Претензії органів пов'язані із змістом реклами замовник вирішує самостійно. Претензії конструкцій, виконавець вирішує самостійно. При цьому, сторони зобов'язуються негайно письмово (факсимільним зв'язком або іншим способом) повідомити контрагента про запити та/або рішення органу.

Згідно з пунктом 4.1.1 договору вартість рекламної кампанії залежить від кількості зарезервованих поверхонь спеціальних конструкцій, строку рекламної кампанії і зазначається сторонами у додатках до договору до початку рекламної кампанії або до дати ротації реклами. При цьому вартість рекламної кампанії підлягає зміні на дату виставлення виконавцем рахунку-фактури у випадках передбачених п. 4.3 договору.

За умовами пункту 4.2 договору оплата здійснюється замовником у формі 100% передоплати не пізніше ніж за 5 (п'ять) календарних днів до початку проведення рекламної кампанії безготівковим розрахунком у гривнях та на підставі рахунків фактур виконавця, які виставляються замовнику для оплати не менше ніж за два банківських дні до дати платежу, передбаченої у цьому пункті договору.

Відповідно до пункту 7.2.4 договору замовник несе повну відповідальність за зміст реклами у рекламних матеріалах у порядку встановленому Законом України «Про рекламу».

При невідповідності змісту реклами вимогам законодавства про рекламу, про що буде прийняте рішення органом про заборону розповсюдження реклами, виконавець вправі припинити розповсюдження реклами (зняти або заклеїти рекламу) до моменту ротації реклами, яка повинна бути здійснена замовником протягом не більше як 10 робочих днів, якщо інший строк не буде узгоджено сторонами. У разі не здійснення своєчасної ротації реклами виконавець має право зняти резервування відповідних поверхонь спеціальних конструкцій у порядку, передбаченому пп. 5.1.1 договору. При цьому у разі припинення розповсюдження реклами за рішенням органу, замовник не звільняється від оплати за строк такого припинення на зарезервованих поверхнях спеціальних конструкцій, якщо не відмовиться від їх резервування у встановленому договором порядку.

Договір є чинним з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 р. включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, що виникли у зв'язку з договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 6.1 договору).

Актом резервування від 20.02.2018 р. виконавцем зарезервовано відібрані замовником поверхні спеціальних конструкцій на термін проведення рекламної кампанії з 02.03.2018 р. по 31.03.2018 р. за адресами: м. Київ, вул. Петлюри, 25; м. Київ, вул. Петлюри, 29; м. Київ, вул. Петлюри, 25 загальною вартістю 26 870,40 грн. (а.с. 19 том 1).

Укладення договору в редакції долученої позивачем до матеріалів позовної заяви та акту резервування підтверджено сторонами в судовому засіданні в ході розгляду даної справи.

03.03.2018 р. виконавцем виставлено замовнику рахунок на оплату послуг з розміщення рекламного зображення № У-1115 на суму 26 870,40 грн. (а.с. 20 том 1) та 05.03.2018 р. рахунок на обслуговування рекламоносія № У-1116 від 05.03.2018 р. на суму 1 080,00 грн. (а.с. 22 том 1).

05.03.2018 р. платіжними дорученнями №№ 1390, 1391 (а.с. 21, 23 том 1) замовником оплачені виставлені виконавцем вказані рахунки.

07.03.2018 р. позивач звернувся до відповідача із претензією № 307 (а.с. 24 том 1) в якій повідомив про невиконання умов договору, у зв'язку із нерозміщенням рекламних матеріалів у визначені сторонами строки, чим було зірвано рекламну кампанію замовника. Вважаючи договір неукладеним замовник вимагав виконавця повернути передані рекламні матеріали та 26 870,40 грн. вартості рекламної кампанії у триденний термін з дня отримання претензії.

У відповідь на претензію відповідач листом № 5995 від 16.03.2018 р. (а.с. 25 том 1) вказував, що надані замовником рекламні матеріали не відповідають нормам чинного законодавства та укладеному між сторонами договору, про що також було повідомлено позивача листом № 5516 від 12.03.2018 р. з вимогою привести надані рекламні матеріали у відповідність до Закону України «Про рекламу» та проханням зазначити про подальші наміри розміщення або нерозміщення рекламних матеріалів. Відповідач стверджував, що замовник відмовився змінити сюжет з порушенням вказаного Закону на такий, який відповідав би вимогам законодавства та від проведення рекламної компанії в цілому, а отже враховуючи невідповідність рекламних матеріалів та нездійснення ротації реклами, замовник не звільнений від оплати послуг за договором протягом строку не експонування реклами і підстави для задоволення претензії відсутні.

Також, в матеріалах справи наявна копія листа № 5516 від 12.03.2018 р. (а.с. 38 том 1) з якого вбачається, що відповідач звертався до позивача із повідомленням про те, що з трьох наданих замовником рекламних матеріалів можуть бути розміщенні тільки два, оскільки один із наданих макетів містить недостовірну інформацію, яка може ввести в оману споживачів та суперечить вимогам Закону України «Про рекламу», а відтак, враховуючи положення укладеного між сторонами договору, виконавець має право відмовити замовнику у розповсюдженні вказаного рекламного матеріалу.

Оскільки, відповідач належним чином не виконав умови договору на проведення рекламної кампанії № ПМ-3303 від 15.02.2018 р., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної компанії, укладеного між благодійною організацією благодійним фондом «Стабілізейшен Суппорт Сервісез» та товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп»; стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» на користь благодійної організації благодійного фонду «Стабілізейшен Суппорт Сервісез» 27 950,40 грн. передплати за проведення рекламної компанії, 6 104,70 грн. штрафу на підставі п.71.2 договору, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що порушення відповідачем умов договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної компанії щодо своєчасного та повного надання позивачеві послуг належним чином підтверджено матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Приписами статті 901 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами частини 1 статті 906 Цивільного кодексу України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статтей 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Як вбачається із укладеного між сторонами договору, виконавець мав надати обумовлені сторонами в договорі послуги по розміщенню реклами у строк з 02.03.2018 р. по 31.03.2018 р. Однак, за твердженням відповідача в одному із наданих позивачем макетів значилась непідтверджена інформація, яка не відповідала вимогам Закону України «Про рекламу», у зв'язку з чим виконавець повідомив замовника щодо приведення у відповідність до вимог законодавства наданого рекламного матеріалу та просив повідомити про подальші наміри розміщення наданих рекламних матеріалів. Оскільки позивач відповіді не надав та не привів надані рекламні матеріали у відповідність до вимог закону, виконавцем не було розміщено надані рекламні матеріали відповідно до умов пункту 3.1.4 договору.

Проте, колегія суддів вважає зазначені доводи відповідача необґрунтованими зважаючи на наступне.

Як видно з умов пунктів 3.1.2 та 7.2.4 договору сторони погодили, що відповідач в ході виконання договору, у випадку наявності сумнівів щодо відповідності наданого рекламного матеріалу вимогам законодавства, має право звернутись до органів контролю за додержанням вимог законодавства про рекламу за висновком щодо відповідності наданих замовником рекламних матеріалів вимогам законодавства. Вказані положення договору не наділяють виконавця правом, на власний розсуд встановлювати відповідність наданих замовником рекламних матеріалів вимогам чинного законодавства.

Водночас, замовник несе повну відповідальність за зміст реклами у рекламних матеріалах у порядку встановленому Законом України «Про рекламу» та при невідповідності змісту реклами вимогам законодавства про рекламу уповноваженим органом приймається рішення про заборону розповсюдження реклами.

Наданий відповідачем лист Пенсійного фонду України № 12656/03-22 від 05.04.2018 р. (а.с. 40 том 1) в якості доказу невідповідності рекламного зображення замовника вимогам Закону, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки цей лист є відповіддю на запит відповідача щодо надання інформації і не є висновком державного органу щодо не/відповідності наданих замовником рекламних матеріалів вимогам чинного законодавства. Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно умов договору реклама повинна бути розміщена в період з 02.03.2018 року по 31.03.2018 року, в той час як до пенсійного фонду за інформацією відповідач звернувся 28.03.2018 року, вже після настання строку для розміщення реклами.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем при розгляді справи не було надано рішення уповноважених органів щодо невідповідності рекламних матеріалів замовника вимогам Закону України «Про рекламу» та доказів звернення відповідача до органів контролю для одержання відповідного висновку. Окрім того, відповідачем не подано доказів щодо надання виконавцю місцевими органами самоврядування повноважень зі здійснення контролю з дотримання законодавства про рекламу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу», контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику -щодо реклами державних цінних паперів; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури - щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).

Отже, доводи апелянта щодо покладення на нього перед проведенням рекламної кампанії обов'язку перевірки відповідності рекламних матеріалів Закону України «Про рекламу», є неспроможними та суперечать наведеним вище положенням закону.

Таким чином, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору та безпідставно відмовлено у розміщенні наданих рекламних матеріалів замовника, а отже факт порушення відповідачем умов договору в частині своєчасного та повного надання позивачеві послуг належним чином підтверджений матеріалами справи.

Враховуючи те, що виконавець не повернув попередню оплату та не надав послуги, колегія суддів дійшла до висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача попередньої оплати у розмірі 27 950,40 грн. В свою чергу доказів спростування висновків суду першої інстанції та оплати вказаної суми відповідачем до матеріалів справи не надано.

Стосовно заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача штрафу, у зв'язку з порушення виконавцем умов договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної компанії в частині своєчасного надання послуг на підставі пункту 7.1.1 договору у розмірі 19 186,20 грн. за період прострочення з 02.03.2018 р. по 23.03.2018 р. та на підставі пункту 7.1.2 договору у розмірі 5 232,60 грн. за період прострочення з 12.03.2018 р. по 23.03.2018 р., слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За умовами пунктів 7.1.1, 7.1.2 договору, у випадку скасування виконавцем резервування поверхонь спеціальних конструкцій, зазначених у додатку до договору, менше ніж за 30 днів, або у випадку прострочення початку рекламної кампанії або дати ротації реклами, на зарезервованих поверхнях спеціальних конструкцій, замовник вправі стягнути з виконавця штраф у розмірі денної договірної вартості рекламної кампанії на одній не наданій (простроченій) поверхні спеціальної конструкції помноженій на кількість таких поверхонь спеціальних конструкцій на кількість днів прострочення виконання зобов'язання, якщо сторони не домовляться про інше. При цьому, строк не експонування реклами з вини виконавця замовником не оплачується, а перераховані замовником грошові кошти за такий строк (за його згодою) повертаються виконавцем або враховуються виконавцем у наступних періодах рекламної кампанії. Зазначена санкція не застосовується у випадку демонтування спеціальної конструкції за рішенням органів місцевого самоврядування у зв'язку зі зміною нормативно-правових актів, що регулюють розміщення рекламних засобів.

У випадку прострочення виконавцем строків надання фото звіту, порушення строків усунення дефектів рекламного матеріалу (підключення, заміна рекламного матеріалу з числа резервних комплектів при їх наявності), без наявності зазначених у договорі на те обставин або без узгодження із замовником, замовник вправі стягнути з виконавця штраф у розмірі 50% від денної договірної вартості рекламної кампанії на одній поверхні спеціальної конструкції (на якій було прострочено виконання зобов'язань, зазначених в даному пункті договору вище) помноженій на кількість таких поверхонь спеціальних конструкцій і на кількість днів прострочення виконання зобов'язань, якщо сторони не домовляться про інше. При цьому строк, протягом якого виконавцем не виконувались зобов'язання зазначені в даному пункті договору вище, замовником не оплачуються, а перераховані замовником грошові кошти за такий строк (за його згодою) повертаються виконавцем або враховуються виконавцем у наступних періодах рекламної кампанії.

Пунктом 3.2.2 договору визначено, що виконавець зобов'язується за дорученням замовника і при виконанні ним умов п.п. 3.4.1, 3.4.2 договору, розмістити (розклеїти) рекламні матеріали відповідно до умов даного договору та додатків до нього: по м. Києву протягом 3 (трьох) робочих днів від дати початку рекламної кампанії або від дати ротації реклами, зазначеної замовником; по інших містах протягом 5 (п'яти) робочих днів від дати початку рекламної кампанії або від дати ротації реклами, зазначеної замовником.

Відповідно до пунктів 3.4.1, 3.4.2 договору до початку рекламної кампанії зазначеної у додатку до договору або до дати ротації реклами надавати виконавцю якісно виконаних контрольний макет будь-якого розміру на будь-якому носії, а також іншу документацію (на запит виконавця), пов'язану із змістом реклами. Не менше ніж за 5 (п'ять) робочих днів до початку рекламної кампанії або до дати ротації реклами передавати виконавцеві рекламні матеріали у співвідношенні не менше ніж 1 (один) комплект рекламного матеріалу на 1 (одну) зареєстровану поверхню спеціальної конструкції плюс 20% від загальної кількості рекламного матеріалу для його заміни у випадку втрати, зносу або повного псування на кожен місяць рекламної кампанії. Рекламний матеріал передається замовником виконавцю за адресою, вказаною виконавцем. Вимоги до рекламних матеріалів та порядок їх передачі передбачено додатковою угодою № 1 до договору.

Зі змісту вказаних положень договору вбачається, що сторони погодили обов'язок позивача не менше ніж за 5 робочих днів до початку рекламної кампанії надати відповідачу рекламний матеріал та строк на розміщення рекламного матеріалу здійснюється протягом 3 робочих днів (по м. Києву).

З пояснень сторін вбачається, що макети рекламних матеріалів надіслано відповідачу засобами електронного зв'язку лише 04.03.2018 р., тобто після початку рекламної кампанії, тож враховуючи положення договору, розрахунок штрафних санкцій за нерозміщення рекламного матеріалу починається з 9 робочого дня після отримання макету реклами, тобто з 15.03.2018 р.

За перерахунком заявленої до стягнення суми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 6 104,70 грн. штрафу за період прострочення надання послуг за договором з 15.03.2018 р. по 23.03.2018 р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про розірвання договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р., укладеного між сторонами зважаючи на наступне

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання договорів в односторонньому порядку не допускається. Договір може бути змінено або розірвано: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін; у разі односторонньої відмови від договору, якщо право на таку вимогу встановлено договором.

За приписами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно частини 1 статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Пунктом 6.3.4 договору сторони передбачили, що договір може бути розірвано в цілому або в частині кожної зарезервованої поверхні спеціальної конструкції за рішенням господарського суду за наявністю спору щодо не виконання або неналежного виконання сторонами договірних зобов'язань.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем порушено зобов'язання з надання послуг у строк передбачений умовами договору, що є істотним порушенням умов договору, а тому позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на додаткову угоду № 29/03/18 від 29.03.2018 р. про припинення дії договору № ПМ-3303 від 15.02.2018 р. на проведення рекламної кампанії з 01.04.2018 р. (а.с. 41 том 1), судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки такий правочин підписаний відповідачем в односторонньому порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, погоджується із рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. у справі № 910/3467/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Медіа Груп» на рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. у справі № 910/3467/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2018 р. у справі № 910/3467/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Матеріали справи № 910/3467/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.12.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко