РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018Справа № 910/14241/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Бородині В.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Саб-Охорона"

до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" в особі Філії "Птахофабрика "Перше травня" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"

про стягнення 754 828, 15 грн.

Представники:

від позивача: Грітчин К.Б.;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Саб-Охорона" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" в особі Філії "Птахофабрика "Перше травня" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 754 828, 15 грн., з яких: 688 896, 00 грн. - основного боргу, 60 743, 81 грн. - пені, 5 171, 34 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 29.11.2018.

15.11.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що 04.06.2018 з будівлі цеху інкубації, що розташована на території філії «Птахофабрика «Перше Травня» відповідача вчинено крадіжку товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 197 565, 60 грн., які були прийняті позивачем під охорону на підставі п. 2.6. договору, у зв'язку з чим відповідачу завдано збитки. Тож, як зазначає відповідач включення позивачем до загальної заборгованості суми 228 384, 00 грн. за червень місяць є безпідставним.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.11.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Саб-Охорона" (далі - охоронне агентство) та Публічним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" в особі Філії "Птахофабрика "Перше травня" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (далі - замовник) укладено договір № 10/04/18 про надання охоронних послуг, умовами якого передбачено, що охоронне агентство зобов'язується забезпечити недоторканість об'єкту охорони, що передається замовником під охорону згідно акту прийняття об'єкту під охорону (додаток № 4 договору), а замовник зобов'язується щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену цим договором плату.

Об'єкт, який передається під охорону визначається в дислокації, що є додатком до договору та його невід'ємною частиною (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.5. договору, перед прийняттям об'єкта замовника під охорону сторонами складається акт обстеження технічного стану об'єкту (додаток 5). Після підписання акту обстеження технічного стану об'єкта замовник передає об'єкт під охорону, що засвідчується складанням і підписанням відповідного двостороннього акту (додаток 4).

Згідно п.п. 2.6. та 2.7. договору, охорона забезпечує збереження товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), переданих охороні у відповідності з актами прийому-передачі ТМЦ (додаток 7). Балансова вартість і конкретизація ТМЦ відбувається ні підставі даних бухгалтерського обліку замовника. У випадку нестачі, втрати, знищення псування ТМЦ, вказаних у п. 2.6. цього договору, матеріальна відповідальність охорони складає повну балансову вартість ТМЦ.

За приписами п. 5.9. договору, у випадку несвоєчасної сплати замовником вартості послуг охоронного агентства згідно договору, замовник зобов'язаний сплатити охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми оплати за кожен день прострочення. Затримка платежу з вини банків не підлягає штрафним санкціям і сплата пені не звільняє замовника від сплати заборгованості.

У відповідності до п. 7.1. договору, вартість людино/години на об'єкті охорони складає 26 грн./год.

Згідно п. 7.3. договору, загальна сума щомісячної плати за даним договором вираховується шляхом перемноження: вартості людино/години на об'єкт охорони (26 грн./год), кількість годин у добі (24), середньої кількості діб на місяць (30,5), кількості цілодобових постів охорони згідно дислокації (12 цілодобових поста), та складає 228 384, 00 гривні з ПДВ.

Оплата щомісячної суми договору за надані послуги здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним (п. 7.4. договору).

Відповідно до п. 7.5. договору, охоронне агентство зобов'язано надати замовникові акти про надання охоронних послуг до 2 числа місяця наступного за звітним. В акті про надання охоронних послуг охоронне агентство вказує ціну наданих послуг з урахуванням відшкодування понесених штрафних санкцій, зменшення вартості послуг, виходячи із фактичного забезпечення кількості постів охорони та коефіцієнту наповнення постів, іншої шкоди, спричиненої замовникові неналежним виконанням умов договору.

Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення (претензію) щодо викладеного в акті про надання охоронних послуг. У разі не підписання замовником акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.

Згідно п. 8.3. договору, дію договору може бути припинено достроково, причому сторона-ініціатор припинення розірвання договору інформує про це іншу сторону у письмовій формі не менше ніж за 20 днів.

Пунктом 8.4. договору визначено, що закінчення дії договору або дострокове його припинення не звільняє сторони від зобов'язань, які виникли під час дії договору.

Договір набирає чинності з 10.04.2018 і ді до 10.04.2019 (п. 10.1. договору).

Додатком № 1 до договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018 сторони погодили Дислокацію об'єкту охорони.

Додатком № 2 до договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018 сторони погодили Інструкцію по охороні об'єкту Філія "Птахофабрика "Перше травня" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард".

Додатком № 3 до договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018 є протокол узгодження договірної ціни на надання послуг з охорони об'єкта.

10.04.2018 сторонами складено та підписано акт прийняття об'єкту під охорону та акт обстеження технічного стану об'єкту Філія "Птахофабрика "Перше травня" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард", що є додатками №№4,5 до договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018.

Так, 12.04.2018 сторонами складено та підписано акт прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей згідно договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018, відповідно до якого замовником передано, а виконавцем прийнято на відповідальне зберігання зазначені в акті товарно-матеріальні цінності.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Саб-Охорона" (охоронне агентство) та Публічним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" в особі Філії "Птахофабрика "Перше травня" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (замовник) укладено додаткову угоду № 1 до договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018, відповідно до якої на основі п. 8.3. договору № 10/04/18 від 10.04.2018, сторони прийшли до взаємної домовленості про дострокове розірвання договору з 01.08.2018. Останній день надання послуг з охорони об'єктів замовника відповідно до договору з 01.08.2018. Дострокове розірвання договору не звільняє сторін від зобов'язань, які виникли під час дії договору.

01.08.2018 сторонами складено та підписано акт зняття постів охорони, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Саб-Охорона" припиняє надання охоронних послуг відповідно до посадових обов'язків працівниками ТОВ "Саб-Охорона" на постах охорони та інструкціями з 12 години 01.08.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору № 10/04/18 від 10.04.2018, були надані охоронні, а відповідачем прийняті надані послуги за період з квітня по серпень 2018 року, що підтверджується актами надання № 16 від 30.04.2018 на суму 153 504, 00 грн., № 20 від 31.05.2018 на суму 228 384, 00 грн., № 25 від 31.07.2018 на суму 228 384, 00 грн., № 31 від 01.08.2018 на суму 3 744, 00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи) та виставленими рахунками на оплату № 16 від 30.04.2018, № 20 від 31.05.2018, № 21 від 30.06.2018, № 25 від 31.07.2018 та № 31 від 01.08.2018

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач за надані охоронні послуги за період квітня по серпень 2018 розрахувався частково, зокрема в порушення умов договору не підписав акт надання послуг № 21 від 30.06.2018 на суму 228 384, 00 грн., у зв'язку з чим, як зазначає позивач за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 688 896, 00 грн. за надані послуги у травні, червні, липні та серпні 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу позивача направлялась претензія від 08.06.2018, в якій відповідач повідомив, що 04.06.2018 виявлено, що в будівлі цеху інкубації Філії "Птахофабрика "Перше травня" ПАТ "Агрохолдинг Авангард" вчинено крадіжку ТМЦ, згідно дефектного акту вартість завданих збитків та відновлювальних робіт складає 256 755, 00 грн., у зв'язку з чим відповідно до п. 5.14 договору, просив позивача відшкодувати вартість нанесених збитків в сумі 256 755, 00 грн. або зарахувати вказану суму в рахунок оплати за надані охоронні послуги за наступні періоди 2018 року.

Позивачем надано відповідь на претензію відповідача, в якій позивач відмовив у задоволенні претензії про відшкодування збитків у сумі 256 755, 00 грн., зазначивши, що відповідачем не доведено факт крадіжки майна, оскільки відсутня постанова органу слідства або рішення суду та документальне підтвердження завданих збитків на зазначену відповідачем суму, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 04.07.2018.

Крім того, позивачем на адресу відповідача направлялась претензія від 15.08.2018, в якій позивач просив відповідача до 15.09.2018 погасити заборгованість, яка утворилась за надані охоронні послуги у розмірі 688 896, 00 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ "Саб-Охорона", що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 16.08.2018.

Відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати наданих охоронних послуг, зокрема, погашення заборгованості у розмірі 688 896, 00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 60 743, 81 грн. - пені за період з 11.06.2018 по 04.10.2018 та 5 171, 34 грн. - 3 % річних за період з 11.06.2018 по 04.10.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як зазначено судом вище, позивачем на виконання умов договору № 10/04/18 від 10.04.2018, були надані охоронні послуги, а відповідачем прийняті надані послуги за період з квітня - серпень 2018 року, що підтверджується актами надання № 16 від 30.04.2018 на суму 153 504, 00 грн., № 20 від 31.05.2018 на суму 228 384, 00 грн., № 25 від 31.07.2018 на суму 228 384, 00 грн., № 31 від 01.08.2018 на суму 3 744, 00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи) та виставленими рахунками на оплату № 16 від 30.04.2018, № 20 від 31.05.2018, № 21 від 30.06.2018, № 25 від 31.07.2018 та № 31 від 01.08.2018

Проте, відповідач за надані охоронні послуги за період з квітня по серпень 2018 розрахувався частково, зокрема в порушення умов договору не підписав акт надання послуг № 21 від 30.06.2018 на суму 228 384, 00 грн.

Щодо заперечень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, суд відзначає наступне.

Зокрема, у своєму відзиві відповідач зазначає, що 04.06.2018 з будівлі цеху інкубації, що розташована на території філії «Птахофабрика «Перше Травня» ПАТ "Агрохолдинг Авангард" відповідача вчинено крадіжку товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 197 565, 60 грн., які були прийняті позивачем під охорону на підставі п. 2.6. договору, у зв'язку з чим відповідачу завдано збитки. Тож, як зазначає відповідач включення позивачем до загальної заборгованості суми 228 384, 00 грн. за червень місяць є безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що з метою виявлення нестачі, підтвердження правильності та достовірності даних бухгалтерського обліку та відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» директором філії «Птахофабрика «Перше Травня» ПАТ "Агрохолдинг Авангард" підписано наказ № 20 від 04.06.2018, яким наказано у зв'язку із крадіжкою на цеху інкубації провести позапланову інвентаризацію цеху інкубації, для чого створити інвентаризаційну комісію у складі головного технолога, завідувача ВТЛ, головного лікаря вет. медицини, головного енергетика, у присутності інспектора служби безпеки та начальника охорони.

Тож, комісією 04.06.2018 складено акт по факту крадіжки ТМЦ, яка мала місце в період з 03.06.2018 по 04.06.2018 з будівлі цеху інкубації філії «Птахофабрика «Перше Травня» ПАТ "Агрохолдинг Авангард", яка знаходиться за адресою: с. Хутори, вул. Пушкіна, 2, із зазначенням в акті викраденого майна.

Так, 04.06.2018 комісією відповідача складено акт фіксації відмови від підписання акту, в якому зазначено, що начальник охорони ТОВ "Саб-Охорона" ОСОБА_2 відмовився підписати акт від 04.06.2018 щодо крадіжки ТМЦ з будівлі цеху інкубації філії «Птахофабрика «Перше Травня» ПАТ "Агрохолдинг Авангард", що мала місце з 03.06.2018 по 04.06.2018.

Згідно довідки відповідача № 125/1 від 18.06.2018 вартість нанесених збитків внаслідок крадіжки товарно-матеріальних цінностей 04.06.2018 з приміщення цеху інкубації розташованого по вул. Пушкіна 2, с. Хутори Черкаського р-ну, Черкаської області, становить 256 755, 00 грн.

Також, відповідачем долучено до відзиву на позовну заяву витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження: 0000698, відповідно до якого 04.06.2018 до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що до будівлі цеху інкубації філії «Птахофабрика «Перше Травня», що розташований за адресою: вул. Пушкіна 2, с. Хутори Черкаського р-ну, Черкаської області, проникла невідома особа та викрала звідти майно.

Проте, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про складення відповідного акту про крадіжу майна, у зв'язку з чим суд не може дійти до беззаперечного висновку, що начальник охорони позивача був присутній під час складання такого акту.

При цьому, дослідивши складений сторонами акт прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей від 12.04.2018 згідно договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018, що є додатком 7 до договору, суд зазначає, що в акті про крадіжку зазначено майно, що не приймалось під охорону, зокрема водонагрівач, дрилі, тентове покриття тощо.

Крім того, згідно договору про надання охоронних послуг, позивач несе відповідальність тільки за ті товарно-матеріальні цінності, що були прийняті за актом прийому-передачі ТМЦ (додаток № 7 до договору) у разі документального підтвердження такого викрадення.

Так, пунктом 5.3. договору передбачено, що відшкодування замовнику заподіяних з вини охоронного агентства збитків здійснюється за вимогою (претензією) замовника із зазначенням розміру збитків або згідно постанови органу слідства або рішення суду, або встановлення фактів крадіжки, грабежу, розбою, знищення або пошкодження майна сторонніми особами, котрі проникли на об'єкт, що охороняється, або внаслідок пожежі через недбалість та бездіяльність охорони.

За умовам п. 5.4. договору, відшкодування замовнику заподіяних з вини охоронного агентства збитків здійснюється на підставі претензії, яка оформлюється згідно з актом комісії та матеріалів службового розслідування замовника. Розмір збитків повинен бути підтверджений відповідними документами, передбаченими нормативними вимогами, що регулюють питання проведення інвентаризації, затвердженими міністерством фінансів України та іншими уповноваженими на це державними органами, і розрахунками вартості викрадених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей. У разі якщо охоронне агентство ухиляється від складання двостороннього акту з замовником, такий акт складається замовником в односторонньому порядку. Складений акт є підставою для оплати та/або стягнення збитків.

Суд зазначає, що вищенаведеними приписами договору передбачено саме відшкодування відповідачу збитків заподіяних з вини позивача із документальним підтвердженням розміру завданих збитків (передбаченими нормативними вимогами, що регулюють питання проведення інвентаризації, затвердженими міністерством фінансів України та іншими уповноваженими на це державними органами, і розрахунками вартості викрадених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей), а не звільнення відповідача від взятих на себе зобов'язань за договором в частині оплати наданих охоронних послуг.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на п. 5.14 договору, як підставу для зарахування суми визначених відповідачем збитків в рахунок оплати за надані охоронні послуги за наступні періоди 2018 року, оскільки вказаним пунктом договору передбачено можливість заліку зустрічних однорідних вимог у разі невиконання охоронним агентством своїх зобов'язань з підписання акту прийому-передачі ТМЦ, підписання акту прийому-передачі ТМЦ не уповноваженими особами від імені охорони, відсутності працівника охорони на посту, в разі виявлення охоронника на посту в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп'яніння під час здійснення охоронних заходів або у разі винесення державною податковою службою повідомлення-рішення, акту перевірки щодо витрат відповідача пов'язаних з діяльністю позивача, як-то анулювання (скасування) державної реєстрації охорони або виключення охорони з реєстру платників податку на додану вартість (у тому числі анулювання свідоцтва платника ПДВ).

Крім того, долучений відповідачем витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань визначає лише факт звернення з відповідною заявою до відділу поліції та не є доказом вчинення крадіжки сторонніми особами.

Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, надав передбачені договором охоронні послуги, проте відповідач оплати наданих позивачем послуг не провів, доказів зворотного суду не надав, в порушення умов пункту 7.5. договору, надіслані акти не підписав, вмотивовану відмову від їх підписання не надав.

Так, відповідно до п. 7.5. договору, охоронне агентство зобов'язано надати замовникові акти про надання охоронних послуг до 2 числа місяця наступного за звітним. В акті про надання охоронних послуг охоронне агентство вказує ціну наданих послуг з урахуванням відшкодування понесених штрафних санкцій, зменшення вартості послуг, виходячи із фактичного забезпечення кількості постів охорони та коефіцієнту наповнення постів, іншої шкоди, спричиненої замовникові неналежним виконанням умов договору.

Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення (претензію) щодо викладеного в акті про надання охоронних послуг. У разі непідписання замовником акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином.

Отже, непідписання замовником акта приймання-передачі послуг у вказаний вище термін, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання замовником повного виконання виконавцем своїх зобов'язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими замовником без зауважень.

З матеріалів справи вбачається, що акт надання послуг № 21 від 30.06.2018 та рахунок на оплату № 21 від 30.06.2018 надіслано позивачем відповідачу цінним листом з описом вкладення та відповідно до відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором: 121 отриманий відповідачем 19.07.2018.

Проте, відповідачем у визначений договором строк не надано письмових заперечень щодо викладеного в акті.

Між тим, у своїй претензії від 08.06.2018, відповідач відповідно до п. 5.14 договору, просим позивача відшкодувати вартість нанесених збитків в сумі 256 755, 00 грн. або зарахувати вказану суму в рахунок оплати за надані охоронні послуги за наступні періоди 2018 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сторонами у договорі та у додатку до нього, чітко визначено розмір, строк та порядок здійснення щомісячного платежу, що підлягає оплаті замовником.

Суд, також, звертає увагу відповідача, що у додатковій угоді № 1 від 01.08.2018 сторони погодили, що дострокове розірвання договору не звільняє сторін від зобов'язань, які виникли під час дії договору, зазначена додаткова угода підписана відповідачем та скріплена печаткою відповідача без зауважень та заперечень.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідно до п. 7.4. договору, відповідач зобов'язаний здійснювати оплату вартості наданих послуг до 10 числа місяця, що слідує за звітним, тож починаючи з 10 числа кожного місяця, що слідує за звітним відбувалося прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 10/04/18 про надання охоронних послуг від 10.04.2018 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 688 896, 00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 60 743, 81 грн. - пені за період з 11.06.2018 по 04.10.2018 та 5 171, 34 грн. - 3 % річних за період з 11.06.2018 по 04.10.2018.

Відповідно до п. 5.9. договору, у випадку несвоєчасної сплати замовником вартості послуг охоронного агентства згідно договору, замовник зобов'язаний сплатити охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми оплати за кожен день прострочення. Затримка платежу з вини банків не підлягає штрафним санкціям і сплата пені не звільняє замовника від сплати заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

При цьому, суд зазначає, що за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки (п. 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та 3 % річних і встановив, що у розрахунку допущені помилки у визначенні розміру нарахування пені та 3 % річних, що підлягає стягненню.

За розрахунком суду, обґрунтованою є сума пені у розмірі 56 684, 06 грн. (розрахунок здійснений у правовому порталі України Ліга Закон), яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання за періоди з 11.06.2018 по 10.07.2018, з 11.07.2018 по 10.08.2018, з 11.08.2018 по 10.09.2018, з 11.09.2018 по 04.10.2018 та сума 3 % річних у розмірі 4 831, 61 грн. розрахована за періоди з 11.06.2018 по 10.07.2018, з 11.07.2018 по 10.08.2018, з 11.08.2018 по 10.09.2018, з 11.09.2018 по 04.10.2018, а тому вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Саб-Охорона" задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121 В, ідентифікаційний код - 00851519) в особі Філії "Птахофабрика "Перше травня" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (19603, Черкаська обл., с. Хутори, вул. Центральна, буд. 2, ідентифікаційний код - 39765691) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Саб-Охорона" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 75, кв. 30, ідентифікаційний код - 39772227) 688 896 (шістсот вісімдесят вісім тисяч вісімсот дев'яносто шість) грн. 00 коп. - заборгованості, 56 684 (п'ятдесят шість тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 06 коп. - пені, 4 831 (чотири тисячі вісімсот тридцять одну) грн. 61 коп. - 3 % річних та 11 256 (одинадцять тисяч двісті п'ятдесят шість) грн. 18 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 04.12.2018.

Суддя Щербаков С.О.