ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 910/7075/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Вігс" (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Харківагромаш" (м. Харків)
про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав,
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 01.02.2018);

відповідача - ОСОБА_3 (довіреність від 20.09.2018), адв. ОСОБА_4 (ордер ХВ №000031 від 21.09.2018);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Вігс" (надалі - позивач) надало Господарському суду міста Києва позовну заяву №б/н від 29.05.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Харківагромаш" (надалі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення авторського права у розмірі 93075,00 грн та про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 9307,50 грн, що становить 10% (десять відсотків) суми, що підлягає стягненню на користь позивача.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач здійснює порушення належних позивачу виключних майнових авторських прав на твір технічного характеру "Технические условия "СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)", що відповідно до ст. 50 та п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" надає позивачу підстави для судового захисту своїх порушених прав шляхом подання позову до суду про стягнення компенсації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2018 позовну заяву б/н від 29.05.2018 ТОВ "Агро-Вігс" до ТОВ "Завод Харківагромаш" про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав разом з доданими до неї матеріалами передано за встановленою підсудністю на розгляд Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7075/18. Відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та задоволено клопотання позивача про надіслання копій процесуальних документів за адресою: 61057, м. Харків, пров. Театральний, буд. 11/13, оф. 225.

Цією ухвалою вирішено справу №910/7075/18 розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 10.09.2018 о 11:00 год, про що повідомлено учасників справи.

14.08.2018 позивач надав заяву про уточнення редакції позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму компенсації за порушення авторського права в розмірі 25 мінімальних заробітних плат, що становить 93075,00 грн, а також просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 9307,50 грн до Державного бюджету України, що становить 10% (десять відсотків) суми, що підлягає стягненню на користь позивача, яке було прийнято судом у наданій редакції протокольною ухвалою.

Строк проведення підготовчого провадження було продовжено судом на 30 днів за клопотаннями сторін, а підготовче засідання було відкладено на 29.10.2018 о 11:30 год, про що ухвалою повідомлено учасників справи.

29.10.2018 представник відповідача надав клопотання про поновлення строків на подання доказів, перелік яких зазначений в клопотанні від 29.10.2018 (відмітка канцелярії суду про отримання) про приєднання до матеріалів справи доказів. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку представник відповідача надав клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, зокрема, висновок експерта №274/18 за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 26.10.2018 року ОСОБА_5 центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2018 задоволено клопотання ТОВ "Завод Харківагромаш" про поновлення строків на подання доказів по справі та поновлено йому строк на подання доказів по справі.

29.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2018 о 14:00 год, про що ухвалою суду було повідомлено учасників справи.

21.11.2018 відповідач надав суду свою правову позицію у справі, в якій просить врахувати її під час вирішення даної справи, посилаючись на те, що відсутній предмет порушення авторського права, оскільки: 1) ТУ «Сепараторы импеллерные ИСИ (сепаратори імпелерні ІСМ)» ТУУ 29.3-1:2010 не мають ознак творчості, унікальності, що притаманні обєктам авторського права; 2) спірне ТУ є нормативним документом і зміст його детально регламентований Правилами побудови, викладення, оформлення, погодження, прийняття та позначення технічних умов (національний стандарт), розробленими Державним підприємством «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» Держспоживстандарту України (ДП «УкрНДНЦ») та затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 30.04.2004 №86 на заміну ДСТУ 1.3-93, КНД 50-009-93; 3) існують тотожні спірному ТУ - ТУУ 29.1-1-2002; 4) судовий експерт ОСОБА_5 центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності у висновку №274/18 від 26.10.2018 зазначив, що «1. Так, у творі ТУУ 29.3-1:2010 частково використано твір ТУУ 29.1-1-2002 шляхом відтворення фрагментів твору. 2. Ні, обєкт дослідження твір ТУУ 29.3-1:2010 не містить ознак обєкта авторського права у звязку із виявленням у ньому запозичень із інших творів, які було створено раніше.»

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як убачається з титульного аркушу наданої позивачем копії ТУУ 29.3-1:2010, 17.12.2010 начальником технічного відділу ТОВ «НВК «Агро-Вігс» розроблені Технічні умови «Сепаратори імпелерні ІСМ», які 17.12.2010 затверджені директором ТОВ «НВК «Агро-Вігс» та зареєстровані у Державному підприємстві «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Держспоживстандарту України за №04725906/012790.

03.09.2012 Державною службою інтелектуальної власності України видано ОСОБА_6 свідоцтво №45388 про реєстрацію авторського права на твір технічного характеру - Технические условия Сепараторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ) (надалі свідоцтво).

Відповідно до вказаного вище свідоцтва авторські майнові права належать Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія Агро-Вігс.

23.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія Агро-Вігс (правовласником) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агро-Вігс (набувачем) було укладено договір про передачу (відчуження) виключних майнових прав на твір (надалі договір), за яким правовласник передає (відчужує) усі належні правовласнику виключні майнові права на твір технічного характеру Технические условия Сепараторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ Технічні умови), свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір від 03.09.2012 №45388, видане Державною службою інтелектуальної власності України, а набувач придбаває у власність ці права та сплачує правовласнику винагороду на умовах, у розмірі та порядку, передбачених договором.

Пунктом 3.1 цього договору визначено перелік майнових прав на твір, що передаються правовласником набувачу, зокрема, виключне право набувача на дозвіл або заборону використання твору іншими особами (п.п. 3.1.3).

Відповідно до п. 3.2 договору виключне право набувача на видачу іншим особам дозволу на використання твору всіма зазначеними у цьому договорі способами здійснюється шляхом укладення набувачем з іншими особами договорів про передачу виключних або невиключних майнових прав.

Згідно з п. 3.3 вказаного вище договору всі, зазначені у п. 3.1 цього договору виключні майнові права на твір, переходять від правовласника до набувача з моменту укладення цього договору.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що правовласник передає (відчужує) набувачу виключні майнові права на твір на весь строк дії авторського права на твір відповідно до чинного законодавства.

За пунктом 8.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом усього строку дії майнових авторських прав на твір, встановленого чинним законодавством України, тобто протягом 70 років після смерті автору твору.

23.11.2017 сторонами договору був підписаний акт прийому-передачі твору, за яким правовласник (ТОВ Науково-виробнича компанія Агро-Вігс) передав набувачу (ТОВ Агро-Вігс): оригінал письмового твору технічного характеру - Технические условия Сепаторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ) ТУУ 29.3-1:2010; свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір №45388 від 03.09.2012.

Крім цього, позивачем додано до позовної заяви копії Технічних умов Сепараторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ Технічні умови) ТУУ 29.3-1:2010, затверджені 14.12.2010 директором ТОВ НПК Агро-Вігс та погоджені з Державним департаментом пожежної безпеки МНС України, Заступником голови Держміськпромнадзору України і Харкіською обласною санепідемстанцією на підставі висновку санітарно-епідемілогічної експертизи, датою введення в дію яких є 24.03.2011 та зі строком дії без обмежень (надалі технічні умови, ТУ).

Змістом цих технічних умов визначені сфера застосування, технічні умови, вимоги безпеки і охорони навколишнього природного середовища, утилізації, правила приймання, методи контролю, транспортування і зберігання, вказівки по експлуатації, гарантії виготовлення.

Вказані ТУ не містять в собі ані креслень, ані формул.

Як зазначає у позовній заяві позивач, невідомо коли йому стало відомо, що відповідач здійснює господарську діяльність, під час якої виготовляє та реалізує аеродинамічні сепаруючі машини АСМ-5 (надалі машина АСМ-5).

У комплекті, що надається третім особам під час реалізації зазначених машин АСМ-5 нібито надається керівництво з експлуатації, але доказів вказаного суду не надав.

У позовній заяві позивач зазначає, що нібито відповідач надає можливість третім особам замовити зазначені машини АСМ-5 в мережі Інтернет за допомогою власного веб-сайту: https://zavodagromash.com, але доказів належності відповідачу вказаного веб-сайту та розповсюдження таким чином пропозиції суду також не надав.

Також позивач вказує, що на веб-сторінці: https:// zavodagromash.com/ru/catalog/aerodynamic-separating-machine-asm-5 зазначеного веб-сайту міститься повний опис машини АСМ-5, кнопка «Заказати» (російською мовою), «Замовити» (українською мовою), «Ordinare» (італійською мовою) зазначену машину АСМ-5, а також посилання на керівництво з експлуатації різними мовами.

За результатами огляду вказаної веб-сторінки позивач нібито колись виявив факт відтворення та можливості завантаження керівництва з експлуатації англійською мовою: operation manual Aerodenamic Separator.

03.04.2018 на звернення позивача ОСОБА_7 «Український центр підтримки номерів і адрес (УЦПНА)» 27.03.2018 проведено фіксацію і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, за результатами якого складено експертний висновок №59/2018-ЕВ-ЦК.

Відповідно до вказаного експертного висновку доменне імя zavodagromash.com доступне для публічного використання, зареєстроване 16.05.2017 реєстратором Realtime Register B.V. за ОСОБА_8 (61037, АДРЕСА_1). Провайдером є ТОВ «Хостпро» (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 2/30). Сервер перебуває у загальному доступі.

Посилання позивача на експертний висновок ОСОБА_7 «Український центр підтримки номерів і адрес (УЦПНА)» від 27.03.2018 №59/2018-ЕВ-ЦК та на довідку від 03.04.2018 №45/2018-Д-ЦК, як на доказ належності відповідачу веб-сайту https://zavodagromash.com, суд вважає безпідставним, оскільки є лише припущенням і нічим не підтверджено.

На замовлення позивача перекладачем ОСОБА_9 було здійснено переклад керівництва з експлуатації operation manual Aerodenamic Separator, підпис якої посвідчено приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_1В, 02.05.2018 за реєстраційним №4436.

У пункті 14 перекладу керівництва з експлуатації вказується, що виробник гарантує, що машини АСМ відповідають вимогам технічних умов ТУУ 29.3-1:2010 за умови дотримання правил транспортування та експлуатації, зазначених у цій інструкції.

Позивач вважає, що зазначене посилання на технічні умови ТУУ 29.3-1:2010 свідчить про те, що відповідач використав твір технічного характеру (ТУУ 29.3-1:2010) під час виготовлення обладнання аеродинамічної сепаруючої машини АСМ-5, а потім розробив та створив керівництво з експлуатації різними мовами, що є встановленим судом фактом у справі №922/4399/17.

Також позивач вважає, що сама пропозиція реалізації відповідачем продукції машин АСМ-5 на власному веб-сайті та надання можливості завантажити керівництво з експлуатації англійською мовою є вчиненням дій, що створюють загрозу порушення авторського права, тобто загрозу реалізації продукції із використанням технічних умов, майнові права на які належать позивачу.

Крім того позивач вказує, що відповідачем під час провадження своєї господарської діяльності були використані технічні умови ТУУ 29.3-1:2010 під час виготовлення машин АСМ-5 з метою їх подальшої реалізації третім особам, оскільки технічні умови містять технічні характеристики (правила) виготовлення та введення в експлуатацію обладнання, а також вимоги щодо безпеки використання й охорони навколишнього середовища, тощо. Проте, відповідач в порушення вимог ст. 426 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» не уклав з позивачем відповідно до вимог статей 32 і 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та розділу 75 ЦК України авторський або ліцензійний договір на право використання твору.

11.05.2018 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з вимогою виплатити йому компенсацію в сумі 74460,00 грн, що підтверджується копією опису вкладення до цінного листа.

Відповідач відповіді на претензію не надав позивачу.

Зважаючи на багаторазове, тривале та свідоме використання відповідачем твору (ТУУ 29.3-1:2010), встановлене судом у рішенні Господарського суду Харківської області від 07.02.2018 у справі №922/4399/17, позивач вважає порушенням відповідачем майнових авторських прав позивача на твір - ТУУ 29.3-1:2010, за яке він просить стягнути з відповідача на свою користь компенсацію у розмірі 25 мінімальних заробітних плат (3723,00 грн), що становить 93075,00 грн.

На замовлення відповідача ОСОБА_5 центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності (м. Київ) було проведене експертне дослідження, про що складено висновок експерта №274/18 від 26.10.2018.

На вирішення експертної установи відповідачем були поставлені наступні питання:

1) чи використано у творі ТУУ 29.3-1:2010 повністю або частково твір ТУУ 29.1-1-2002 та яким чином?

2) чи містить у собі обєкт дослідження твір ТУУ 29.3-1:2010 ознаки обєкта авторського права?

3) чи є використанням майнових авторських прав посилання на назву «ТУУ 29.3-1:2010» в керівництві з експлуатації відповідача?

Експерт не надав відповіді на третє питання, посилаючись на п. 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮУ від 08.10.1998 №53/5, оскільки експерту забороняється вирішувати питання, які виходить за межі спеціальних знань експерта та зясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.

У висновку №274/18 від 26.10.2018 експерт ОСОБА_10 надала наступні відповіді на поставлені питання у зворотному порядку:

1) Так, у творі ТУУ 29.3-1:2010 частково використано твір ТУУ 29.1-1-2002 шляхом відтворення фрагментів твору.

2) Ні, обєкт дослідження твір ТУУ 29.3-1:2010 не містить ознак авторського права у звязку із виявленням у ньому запозичень із інших творів, які було створено раніше.

Вирішуючи спір по суті, насамперед необхідно встановити правообєктність предмету спору (ТУУ 29.3-1:2010), виходячи з наступних положень чинного законодавства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про авторське право та суміжні права» об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме:

1) літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо);

2) виступи, лекції, промови, проповіді та інші усні твори;

3) комп'ютерні програми;

4) бази даних;

5) музичні твори з текстом і без тексту;

6) драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні та інші твори, створені для сценічного показу, та їх постановки;

7) аудіовізуальні твори;

8) твори образотворчого мистецтва;

9) твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва;

10) фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії;

11) твори ужиткового мистецтва, у тому числі твори декоративного ткацтва, кераміки, різьблення, ливарства, з художнього скла, ювелірні вироби тощо;

12) ілюстрації, карти, плани, креслення, ескізи, пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки, архітектури та інших сфер діяльності;

13) сценічні обробки творів, зазначених у пункті 1 цієї частини, і обробки фольклору, придатні для сценічного показу;

14) похідні твори;

15) збірники творів, збірники обробок фольклору, енциклопедії та антології, збірники звичайних даних, інші складені твори за умови, що вони є результатом творчої праці за добором, координацією або упорядкуванням змісту без порушення авторських прав на твори, що входять до них як складові частини;

16) тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних аудіовізуальних творів;

17) інші твори.

Охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо).

Як убачається із змісту наведеної норми, діюче законодавство не містить такого поняття як «твір технічного характеру».

Згідно з ст.1 Закону України «Про стандартизацію» №2408-ІІІ від 17.05.2001 технічні умови - документ, що встановлює технічні вимоги, яким повинні відповідати продукція, процеси чи послуги. Технічні умови можуть бути стандартом, частиною стандарту або окремим документом.

У пункті 22 ст. 1 Закону України «Про стандартизацію» №1315-VII в редакції від 05.06.2014 під технічними умовами розуміється нормативний документ, що встановлює технічні вимоги, яким повинна відповідати продукція, процес або послуга, та визначає процедури, за допомогою яких може бути встановлено, чи дотримані такі вимоги.

Стаття 6 Закону України «Про стандартизацію» №1315-VII в редакції від 05.06.2014 вказує, що залежно від рівня субєкта стандартизації, що приймає нормативні документи, вони поділяються на:

1) національні стандарти та кодекси усталеної практики, прийняті національним органом стандартизації;

2) стандарти, кодекси усталеної практики та технічні умови, прийняті підприємствами, установами та організаціями, що здійснюють стандартизацію.

Відповідно до п. В ч. 1 ст. 10 Закону України «Про авторське право та суміжні права» не є обєктом авторського права видані органами державної влади у межах їх повноважень офіційні документи політичного, законодавчого, адміністративного характеру (закони, укази, постанови, судові рішення, державні стандарти тощо) та їх офіційні переклади.

До того ж зміст технічних умов детально регламентований Правилами побудови, викладення, оформлення, погодження, прийняття та позначення технічних умов (національний стандарт), розробленими Державним підприємством «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» Держспоживстандарту України (ДП «УкрНДНЦ») та затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 30.04.2004 №86 на заміну ДСТУ 1.3-93, КНД 50-009-93.

Отже, технічні умови Технические условия Сепаторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ) ТУУ 29.3-1:2010, на які видано Державною службою інтелектуальної власності України свідоцтво №45388 про реєстрацію авторського права на твір від 03.09.2012 не є твором, який охороняється Законом України «Про акторське право та суміжні права», тобто не є обєктом авторського права, оскільки стаття 6 Закону України «Про стандартизацію» №1315-VII в редакції від 05.06.2014 відносить технічні умови до нормативних документів, які в силу положень п. в ч. 1 ст. 10 Закону України «Про авторське право та суміжні права» не є обєктом авторського права.

Таким чином, відсутнє порушення відповідачем прав позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що навіть якщо вважати ТУУ 29.3-1:2010 твором технічного характеру, то не може бути й мови про використання відповідачем так званого «твору», оскільки: по-перше, суть використання майнового авторського права полягає у відтворенні твору, тобто використання в авторському праві можливе тільки за формою, але не за змістом; по-друге, позивач помилково вважає використанням зазначення у тексті номеру ТУ та вказуючи у позові, що відповідач виготовляє свою машину АСМ-5, використовуючи ТУ позивача, оскільки в ч. 3 ст. 433 ЦК України закріплено, що авторське право не поширюється на ідеї, процеси, методи діяльності або математичні концепції як такі. Тобто, авторське право охороняє не самі ідеї, а форму їх вираження; по-третє, позивач не надав суду доказів використання відповідачем «твору», існує лише посилання та номер технічних умов, який не є самостійною частиною «твору» та його оригінальною назвою.

Посилання позивача на рішення Господарського суду Харківської області від 07.02.2018 у справі №922/4399/17 та від 08.08.2018 у справі №922/1550/18, якими на думку позивача встановлено факт порушення майнових авторських прав позивача на твір (Технические условия Сепаторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ) ТУУ 29.3-1:2010) суд вважає безпідставними, оскільки у цих рішеннях судом не досліджувалося питання та не встановлював факт належності технічних умов ТУУ 29.3-1:2010 до обєктів авторського права, а також взагалі використання їх відповідачем.

Висновок експерта №274/18 від 26.10.2018, наданий відповідачем, не може бути прийнятий судом як належний, допустимий та достатній доказ по справі, оскільки: по-перше, експертом вирішені правові питання, що заборонено пунктом 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮУ від 08.10.1998 №53/5; по-друге, експерт зробив безпідставно свої висновки виходячи з того, що позивачем у його технічних умовах було використано (запозичено) фрагменти (частини) інших технічних умов, оскільки ці висновки суперечать самій суті авторського права, яким охороняється форма, а не зміст твору. Доказів же використання відповідачем форми ТУ позивача суду не було надано. В третє, експерт безпідставно вважає технічні умови «твором», тобто обєктом авторського права.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, відповідачем по справі в силу даних положень законодавства не надано суду будь-яких заперечень щодо заявлених позивачем вимог та не доведено протилежного.

Позивач не надав доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, доказів існування обєкта авторського права - Технические условия Сепаторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ) ТУУ 29.3-1:2010, на які видано Державною службою інтелектуальної власності України свідоцтво №45388 про реєстрацію авторського права на твір від 03.09.2012, та порушення відповідачем авторських прав на ці технічні умови.

Посилання позивача на свідоцтво №45388 про реєстрацію авторського права на твір видане 03.09.2012 Державною службою інтелектуальної власності України, як на доказ існування обєкту авторського права - Технические условия Сепаторы импеллерные ИСМ (Сепаратори імпелерні ІСМ) ТУУ 29.3-1:2010 та як на охоронний документ, суд вважає безпідставним, оскільки згідно зі ст. 11 Закону України «Про авторське право та суміжні права» свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір не є охоронним документом, а реєстраційним документом, який видається за заявою будь-якої особи лише для засвідчення її авторства (авторського права) на твір без будь-якої перевірки.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Позивачем у позові було попередньо визначено наступні фактично понесені ним судові витрати:

1. судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1762,00 грн;

2. витрати на проведення експертного висновку за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки та довідки з відомостями про власника веб-сайту в сумі 2240,00 грн;

3. витрати на проведення перекладу тексту керівництва з експлуатації у сумі 1345,00 грн;

4. витрати на надання професійної правничої допомоги в рамках господарського судочинства у сумі 11300,00 грн.

Додаткових судових витрат позивачем не було заявлено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11 Закону України «Про авторське право та суміжні права», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про стандартизацію», ст.ст. 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_11

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://court.gov.ua/.