ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 грудня 2018 року, м. Херсон, справа № 923/541/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

до Приватного підприємства «Стройкранінвест»

про стягнення 14 942 337,98 грн,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

у с т а н о в и в:

11.12.2018 у судовому засіданні представник Приватного підприємства «Стройкранінвест» ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відвід судді. Безпосередньо заява про відвід стосується сумнівів заявника в неупередженості судді, оскільки, на її думку:

- прийнявши дану справу до розгляду та призначивши розгляд справи по суті суддя не пересвідчився у дотриманні законності при розгляді справи попереднім суддею;

- суддя не розпочав розгляд справи заново, у тому числі зі стадії підготовчого провадження,

- відмовивши у судовому засідання у задоволенні клопотання про розгляд справи з підготовчого засідання суддя проявив свою упередженість,

- іншими суддями суду при прийнятті до власного провадження справ від судді Задорожної Н.О. розпочато судовий розгляд з підготовчого провадження, а суддею у даній справі зроблено інакше.

Розглядаючи доводи та аргументи заявника відносно суті заяви про відвід, суд зазначає, що підстави для відводу судді наведені у статті 35 ГПК України. Так, за змістом пунктів 3, 4 та 5 частини 1 цієї статті «суддя не може розглядати справу і підлягає відводу …, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи (пункт 3), було порушено порядок визначення суддя для розгляду справи (пункт 4), є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді (пункт 5)».

У звязку з наведеним, обовязком заявника є доведення вказаних підстав для відводу, а також наявності очевидних обставин та фактів, які б стверджували, або вказували на упередженість або необєктивність судді при розгляді справи.

Діючий Господарський процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв або безпосереднього поняття неупередженості та обєктивності, але вони наявні у нормах права, у тому числі міжнародних, а тому суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на положення статті 2 ГПК України, за якою «завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів …» (частина 1 статті 2), а тому апріорі встановлено законодавчу вимогу про обовязок суду при розгляді справи діяти справедливо, неупереджено та своєчасно з метою досягнення інших завдань судочинства, наведених у частині 3 вказаної статті. Водночас, протилежне є підставою для тверджень про упередженість та необєктивність суду при розгляді справи.

Суд наголошує, що у відповідності до частини 4 статті 11 ГПК України «суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1960 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Так, за змістом частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення …».

Зокрема, за пунктами 49 та 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 зроблений висновок, що: "Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно субєктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43)".

Таким чином, суд приходить до висновку, що суддя при розгляді справи є безстороннім, якщо тільки не зявляються докази протилежного, а обовязок подачі таких доказів лежить на заявникові у відповідності до положень частини 1 статті 74 ГПК України.

З урахуванням наведеного, суд при аналізі та вивчені наведених заявником аргументів відносно упередженості та необєктивності судді при розгляді справи зазначає наступне.

Ухвалою суду від 11.09.2018 закрите підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті, у звязку з чим справа з цієї дати перебуває на стадії «розгляду справи по суті».

За змістом абзацу 2 частини 14 статті 32 ГПК України «у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження».

У даному випадку відповідно до ували від 26.11.2018 судом не ухвалювалося рішення про повторне проведення підготовчого провадження, а тому, фактично, прийняте рішення про подальший розгляд справи зі стадії «розгляду справи по суті».

У заяві про відвід а також у клопотанні про повторний розгляд справи зі стадії підготовчого засідання заявник вказала на допущенні попереднім суддею порушення норм процесуального законодавства, які вплинули на обєм прав та обовязків відповідача, у тому числі щодо порядку дослідження доказів у справі, а також можливості мирного врегулювання спору.

З огляду на вказані обставини, суд зазначає, що у суду відсутні підстави для сумнівів у законності прийнятих процесуальних актів попереднім суддею (у тому числі ухвали про закриття підготовчого провадження), які набрали законної сили, у межах даної справи, оскільки правильність остаточного судового рішення не повинна піддаватися сумніву за межами системи засобів правового захисту, які передбачені процесуальним законодавством, що слідує з положень пунктів 7, 8 та 9 частини 3 статті 2 ГПК України, оскільки протилежне порушило б незалежність судової влади та загрожувало б легітимності судових рішень у цілому.

Проте, з метою забезпечення загальної безсторонності та неупередженості судді при розгляді справи, а також забезпечення судом відсутності сумнівів у сторін у такій неупередженості, з урахуванням факту дій інших суддів, якими призначені підготовчі засідання у інших справах, суд приходить до висновку, що заява про відвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 39 ГПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву про відвід задовольнити.

Суддя М.К. Закурін