ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.12.2018 м.Дніпро Справа № 904/2403/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Ромащенко К.В., довіреність №б/н від 31.05.2018, адвокат;

від відповідача: Демченко М.Л., довіреність №2495 від 20.06.2018, представник;

від третьої особи: Солодухін М.В., довіреність №3 від 09.01.2018, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Апекс Н" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2018 у справі №904/2403/18 (суддя Ліпинський О.В., повний текст рішення складений 03.09.2018)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Апекс Н", м.Дніпро

до відповідача: Нікопольської міської ради, м.Нікополь, Дніпропетровська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору на стороні позивача: Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Дніпро

про визнання недійсним рішення та визнання додаткової угоди укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Апекс-Н" (надалі - ТОВ "Апекс-Н") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просило суд:

- визнати недійсним п.3 рішення Нікопольської міської ради від 27.03.2015 №32-60/VI "Про надання ТОВ "Апекс-Н" в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_1 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі";

- визнати недійсним п.9 договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 15.07.2015 (кадастровий номер НОМЕР_1), зареєстрованого 15.09.2015 за №24418989, в частині визначення розміру орендної ставки;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 15.07.2015 (кадастровий номер НОМЕР_1), зареєстрованого 15.09.2015 за №24418989, в редакції, зміст якої наведено в прохальній частині позову, і яка передбачає розмір орендної плати - 3% на рік від діючої нормативно грошової оцінки земель м.Нікополь з урахуванням щорічного коефіцієнта індексації.

В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що спірні пункти рішення Нікопольської міської ради та договору оренди, укладеного між сторонами, не відповідають приписам Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" та Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки встановлений для позивача розмір ставки орендної плати відрізняється (є більшим) від розміру ставок за користування земельними ділянками з аналогічним цільовим (функціональним) призначенням, які відводилися відповідачем для інших орендарів, та встановлювалися на рівні від 3% діючої нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2018 у справі №904/2403/18 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Апекс Н" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що:

- суд першої інстанції необґрунтовано та незаконно надав критичну оцінку рішенню територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.01.2018 №3/01-14/04-18, фактично вказавши на його незаконність, тим самим порушив диспозитивність господарського процесу, оскільки законність цього рішення не була предметом розгляду цієї справи та обставини його ухвалення не досліджувались судом;

- факт антиконкурентних дій відповідача є доведеним та належним чином встановленим, внаслідок чого була порушена конкуренція, а позивач зазнав дискримінації, але суд першої інстанції ці доводи проігнорував, безпідставно відмовивши позивачу у захисті його права.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що Нікопольською міською радою прийнято рішення від 27.03.2015 №32-60/VI "Про надання ТОВ "Апекс-Н" в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_1 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі", яким:

- затверджено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) на території АДРЕСА_1 ТОВ "Апекс-Н" (п.1);

- надано ТОВ "Апекс-Н" в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0,1418 га на АДРЕСА_1 для обслуговування будівель торгівлі (код цільового призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ - 03.07) (п.2);

- встановлено розмір орендної плати у розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель (п.3).

15.07.2015 на підставі рішення Нікопольської міської ради №32-60/VI від 27.03.2015 між сторонами укладено договір оренди землі, згідно умов якого Орендодавець (відповідач) надає, а Орендар (позивач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Договір укладено строком на 10 років (п. 8 договору).

Згідно п.9 договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у вигляді відсотків від діючої нормативно-грошової оцінки земель міста Нікополь із врахуванням щорічного коефіцієнту індексації. Розмір орендної плати складає 12%.

Звертаючись із позовом про визнання недійсним п. 3 рішення Нікопольської міської ради №32-60/VI від 27.03.2015 та п. 9 договору від 15.07.2015, позивач зазначає, що йому стало відомо про прийняття Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська рішення від 23.01.2018 у справі №200/10545/17, яким встановлено, що Нікопольська міська рада, в порушення вимог Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" та Закону України "Про захист економічної конкуренції", встановлювала різним суб'єктам господарювання різні ставки орендної плати за землю.

Зважаючи на те, що з урахуванням викладених в рішенні Бабушкінського районного суду обставин, Нікопольська міська рада по відношенню до ТОВ "Апекс-Н" проявила дії дискримінаційного характеру, а також допустила порушення вимог конкурентного законодавства, листом від 05.03.2018 позивач звернувся до Нікопольської міської ради із пропозицією про внесення змін до рішення Нікопольської міської ради від 27.03.2015 №32-60/VI, та пропонував встановити для ТОВ "Апекс-Н" річну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3% від її нормативно грошової оцінки; направив проект додаткової угоди до договору оренди землі від 15.07.2015, за змістом якої пропонував внести зміни до п. 9 договору, визначивши розмір орендної плати на рівні 3% від нормативно-грошової оцінки землі.

В зв'язку з відхиленням пропозиції щодо внесення змін до зазначеного вище рішення та договору, позивач звернувся з даним позовом до суду та вимагає визнання недійсними відповідного пункту рішення й договору, а також, просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору у запропонованій ним редакції.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням положень ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

З урахуванням положень ст.11 Цивільного кодексу України, ст.ст.78, 116, 122 Земельного кодексу України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акту виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України від 01.04.2010 №10-рп/2010 справа №1-6/2010 положення пунктів "а", "б", "в", "г" ст.12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Під час підготовки справи до судового розгляду апеляційним господарським судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №904/9302/17 було прийнято до розгляду справу №904/9302/17 за касаційною скаргою Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.06.2018.

Підставою для передачі справи №904/9302/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стало порушення питання правил предметної та суб'єктної юрисдикції, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 рішення місцевого господарського суду було скасовано, провадження у справі №904/9302/17 закрито на підставі п. 1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд у справі №904/9302/17 дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним п.2. рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016 "Про надання ПП "Білла-Україна" в оренду земельної ділянки на вул. Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі"; викладення п.2 цього рішення в наступній редакції: "Встановити на земельну ділянку на вул. Івана Богуна, 2, орендну плату у розмірі 3% від діючої нормативної грошової оцінки земель" вказують на публічно-правовий характер такого спору, що в свою чергу, свідчить про підвідомчість цього спору адміністративному суду.

З огляду на те, що однією з позовних вимог у справі №9044/2403/18 є визнання недійсним п. 3 рішення Нікопольської міської ради від від 27.03.2015 №32-60/VI "Про надання ТОВ "Апекс-Н" в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_1 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі", а решта вимог є похідними та їх вирішення залежить від наслідків розгляду першої вимоги, апеляційний господарський суд вбачає, що правовідносини у справах №904/9302/17 та №904/2403/18 є подібними.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі у випадку, встановленому п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, Центральний апеляційний господарський суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою у справі №904/2403/18, до розгляду Великою палатою Верховного Суду справи №904/9302/17 у подібних правовідносинах, оскільки вирішення питання предметної юрисдикції вплине на наслідки розгляду справи №904/2403/18.

Керуючись п. 7 ч.1 ст.228, ст. ст. 234, 235, 270, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Зупинити провадження по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Апекс Н" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2018 у справі №904/2403/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду справи №904/9302/17 у подібних правовідносинах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної ухвали в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд