ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2841/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Гнатенко К.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філія Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", 79007, м. Львів, вул. Гоголя,1, код 40081195
до Приватної фірми "Алрус", 61091, АДРЕСА_1, код 24477540
про стягнення 46 800,00 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" зверлулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Приватної фірми "Алрус" 46800,00 грн. штрафних санкцій. В обгрунтування своїх вимог, позивач вказує на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №Л/Е-171291/НЮ від 27.10.2017 року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.18 р., для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 19.10.2018 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача в судове засідання 12.11.2018 не з'явився, однак, до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області подав клопотання (вх. №31683), в якому зазначив, що для належної підготовки до участі в судовому процесі у відповідача виникла необхідність ознайомитися з матеріалами справи та підготувати відзив на позов, у зв'язку з чим розгляд справи просив відкласти на іншу дату.

Представник позивача в судове засідання 12.11.2018 не з'явився, однак, до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області подав клопотання (вх. №32054), в якому просив розглядати справу без участі його представника.

В судовому засіданні 12.11.2018 у справі № 922/2841/18 клопотання представника відповідача було задоволено та відкладено розгляд справи до 05 грудня 2018 року.

Ухвалою від 12.11.2018 сторін повідомлено про час та місце наступного судового засідання.

30 листопада 2018 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшло клопотання Приватної фірми "Алрус" про розгляд справи без участі представника відповідача, за наявними в матеріалах справи документами (вх. № 33607).

03 грудня 2018 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника, за наявними в матеріалах справи документами (вх. № 33798).

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву не надав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.12.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

27.10.2017 між позивачем та відповідачем був укладений договір №Л/Е-171291/НЮ (надалі - договір), за яким замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) зобов'язується на власний ризик виконати у встановлений строк будівельно-монтажні роботи по об'єкту: "Технічне переоснащення тягової підстанції Мукачево (Заміна автоматичних вимикачів 3,3 кВ)", а замовник зобов'язаний після затвердження акту здачі-приймання робіт, прийняти надані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору зміст та обсяги робіт по договору визначаються договірною ціною по об'єкту "Технічне переоснащення тягової підстанції Мукачево (Заміна автоматичних вимикачів 3,3 кВ)", складеними у відповідності з вимогами ДСТУ (додаток №1).

Згідно з п. 1.3 договору підрядник зобов'язується виконати роботи власними силами та засобами та за рахунок самостійно придбаного ним устаткування та обладнання.

Пунктом 1.4 вказаного договору сторони узгодили місце виконання робіт: м. Мукачево, вул. Менделєєва,3В, тягова підстанція Мукачево, підрозділ "Ужгородська дистанція електропостачання" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Згідно з п. 3.1 вказаного договору, сума цього договору становить 2 340 000,00 грн., у тому числі: ПДВ 20% - 390 000,00 грн. Сума визначається договірною ціною та кошторисними розрахунками (додаток до договору №1).

Пунктом 4.2 договору сторони визначили, що розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт та накладних на отримання обладнання.

Відповідно до п. 5.1 договору термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 20.12.2017.

Згідно з п. 5.2 договору роботи виконуються з матеріалів підрядника.

Пунктом 6.1.1 договору підрядник зобов'язаний виконати визначені договором роботи у встановлений термін у відповідності з вимогами кошторисної документації та нормативно-технічної документації, що надається підрядником.

Відповідно до п. 7.1 цього договору виконані роботи приймаються замовником з обов'язковим складанням відповідного акту здачі-приймання робіт (КБ-2, КБ-3), який підписується уповноваженими представниками замовника та підрядника.

В додатку № 1 до договору сторони узгодили договірну ціну на будівництво "Технічне переоснащення тягової підстанції Мукачево (заміна швидкодіючих вимикачів 3,3 кВ)", яке визначене згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 і становить 2 340 000,00 грн.

В додатку № 2 до договору сторони визначили календарний план, а саме роботи по об'єкту "Технічне переоснащення тягової підстанції Мукачево (Заміна автоматичних вимикачів 3,3 кВ)" з терміном виконання 20.12.2017 на суму 2 340 000,00 грн.

У звязку з тим, що роботи по обєкту: «Технічне переоснащення тягової підстанції Мукачево (Заміна автоматичних вимикачів 3,3 кВ)», не були виконанні, акти здачі-приймання виконаних робіт не підписані, 01.02.2018 залізниця предявила претензію № НЮ-175, проте відповіді на дану претензію отримано не було.

Станом на 02.10.2018 зобовязання, взяті на себе Відповідачем за Договором не виконані, чим порушено п.п. 5.1 та 6.1.1. Договору.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Окремим видом зобов'язання є договір підряду. Як передбачено частиною першою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною першою статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України також встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

При цьому статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 8.1. Договору № Л/Е-171515/НЮ визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

За невиконання обсягів виконаних робіт підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 2% вартості невиконаних робіт (п. 8.4. Договору).

Відповідач не виконав роботи на суму 2 340 000,00 грн. у строк, встановлений п. 5.1 договору.

На підставі п. 8.4 договору позивач нарахував відповідачу штраф в розмірі 2% вартості невиконаних робіт в сумі 46 800,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною першою статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приватна фірма "Алрус" доводи позивача щодо підстав виникнення спору не спростувала, жодних доказів належного виконання умов Договору або заперечень проти наявності її вини в простроченні виконання зобов'язання за Договором не надала. Зважаючи на викладені обставини та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" неустойки (штраф 2%) в розмірі 46 800,00 грн. за порушення Приватною фірмою "Алрус" умов Договору № ЛЕ-171291/НЮ.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, з Приватної фірми "Алрус" також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до статей 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611-612, 837, 846 Цивільного кодексу України, статтями 173-175, 193 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (позивач) до Приватної фірми "Алрус" задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватної фірми "Алрус" (місцезнаходження: 61091, АДРЕСА_2; ) на користь Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (місцезнаходження: 79007, місто Львів, вул. Гоголя, будинок 1; ) штрафні санкції в розмірі 46 800,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Регіональна філія "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (місцезнаходження: 79007, місто Львів, вул. Гоголя, будинок 1; ).

Відповідач - Приватна фірма "Алрус" (місцезнаходження: 61091, АДРЕСА_2; ).

Повне рішення складено 07.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_1