УХВАЛА

м. Київ

13.12.2018Справа № 910/16639/18

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Укрсовпроект» про забезпечення позову, подану разом із позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Укрсовпроект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Азімут» про стягнення 317.966,51 грн., - ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Укрсовпроект» (далі - заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову (разом з позовною заявою) шляхом:

- накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову 317.966,51 грн. та судового збору в сумі 5.650,50 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Азімут» (ідентифікаційний код 40445615) № 4718 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Заяву обґрунтовано порушенням відповідачем умов Договору підряду № 874-17 та ухиленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма Азімут» від виконання своїх обов'язків, з огляду на що, за твердженням заявника, невжиття заходів щодо накладення арешту може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ухилення відповідача від виконання рішення суду, чи вчинення ним дій, які б свідчили про те, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

При цьому зміна юридичною особою її місцезнаходження, директора, є правом юридичної особи, та не свідчить про ухилення останньою від виконання власних зобов'язань.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями ст. 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, серед іншого, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

При цьому, як передбачено положеннями ст. 141 Кодексу, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Разом з тим, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Укрсовпроект» не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення; не містить обґрунтування того, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову не призведе до понесення відповідачем збитків, у разі задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене в сукупності заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, враховуючи положення Глави 8 Розділу І ГПК України, оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Укрсовпроект» по сплаті судового збору 881,00 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову, сплачені платіжним дорученням № 1832 від 05.12.18., відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «НВО Укрсовпроект» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 13.12.18. та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко