ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа№ 910/6551/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2018

(повний текст складено - 30.07.2018)

у справі № 910/6551/18 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"

до Комунального підприємства Київської обласної ради "Автогосподарство"

про стягнення 8 236,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "СК "Країна" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом ДО КП КОР "Автогосподарство" про стягнення 8 236,92 грн. в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані відшкодуванням шкоди власнику транспортного засобу водієм відповідача, який залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі № 910/6551/18 в задоволенні позову відмовлено повністю з огляду на недоведеність позовних вимог.

Не погодившись з рішенням, ПАТ "СК "Країна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 відкрито апеляційне провадження.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 справу № 910/6551/18 за апеляційною скаргою ПАТ "СК "Країна" на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2018 прийнято до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі Хрипуна О.О. (головуючий), Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 06.12.2016 в м. Києві по вул. Милославській, 8, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, майно якого застраховане в ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієна Іншупанс", згідно полісу № АЕ/9803503, та за участю транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 150, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить Комунальному підприємству Київської обласної ради "Автогосподарство" та яким керував ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ "СК "Країна" згідно полісу № АІ/8992479.

З розширеної довідки Управління патрульної поліції у м. Києві Головного управління Національної поліції України № 992-4/41/11-2017 від 17.01.2017 вбачається, що зазчена вище дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п. 2.10.а, п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та інших нормативних актів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 28.02.2017, ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності та зазначено, що ОСОБА_5, будучи причетним до ДТП, залишив місце подій чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху.

Страхувальник 09.12.2016 повідомив страховика про настання страхового випадку та подав відповідне повідомлення № 19281/16 про дорожньо-транспортну пригоду, де вказав на пошкодження правої частини автомобіля потерпілого.

Автомобіль потерпілого, пошкоджений в ДТП, був оглянутий представником СК "Країна", про що складений відповідний акт огляду транспортного засобу від 20.12.2016, в якому зафіксовані пошкодження.

28.03.2017 потерпіла особа самостійно звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій було зазначено, що виплата страхового відшкодування здійснюватиметься на особистий картковий рахунок потерпілої особи - ОСОБА_4, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк".

Відповідно страховиком на підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 28.03.2017 № 5332/17, заяви щодо погодження розміру страхового відшкодування від 28.03.2017 № 5334/17 та страхового акту № 99-75/42614/3.2.29 з розрахунком розміру страхового відшкодування, 19.07.2017 було виплачено страхове відшкодування потерпілому в розмірі 8 236,92 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 10702 від 19.07.2017, в якому зазначено призначення платежу: Стр. відш. по стр/а № 99-75/42614/3.2.29 від 17.07.2017 без ПДВ.

Місцевий господарський суд звернув увагу на те, що у страховому акті № 99-75/42614/3.2.29, а саме, в графі "Вартість відновлювального ремонту ТЗ (матеріальний збиток)" зазначено наступну підставу виплати 8 236,92 грн. потерпілому: заява-погодження № 5334/17 від 28.03.2017.

Також суд вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які розрахунки, рахунки-фактури, документи станції технічного обслуговування, калькуляція вартості відновлювального ремонту транспортного засобу або інші докази, що стали підставою для здійснення виплати потерпілому страхового відшкодування, саме в розмірі 8 236,92 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд послався на неможливість встановити дійсну вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та фактичну підставу для перерахування потерпілому суми страхового відшкодування саме в розмірі 8 236,92 грн., у зв'язку з відсутністю зазначених вище доказів в матеріалах справи, визнавши зазначену у страховому акті № 99-75/42614/3.2.29 підставу недостатньою для виплати саме 8 236,92 грн. страхового відшкодування потерпілому.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність доказів і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно із ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, потерпіла особа звернулася до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На підставі даної заяви, наданих потерпілою особою документів, в тому числі акта огляду пошкодженого транспортного засобу, був складений страховий акт № 99-75/42614/3.2.29 від 19.07.2017 з розрахунком суми страхового відшкодування.

Стаття 25 Закону України "Про страхування" визначає порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування. Так, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) керуючись нормами цього Закону. Згідно із п. 36.2 вказаної статті страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Оскільки страхова компанія при визначенні розміру страхового відшкодування на підставі заяви-погодження, діяла відповідно до положень чинного законодавства, у суду першої інстанції не було правових підстав відмовляти у задоволенні позову з підстав недоведеності обґрунтованості розміру страхового відшкодування.

Відповідно до п. "в", п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, страхувальником за полісом № АІ/8992479 є Комунальне підприємство Київської обласної ради "Автогосподарство", якому належить транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 150, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Самовільне залишення водієм ДО КП КОР "Автогосподарство" ОСОБА_5 місця події встановлено постановою Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2017 у справі № 754/345/17.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог суперечить нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, та доводи апеляційної скарги його повністю спростовують.

Допущене судом першої інстанції при розгляді справи № 910/6551/18 порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2018 повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позову повністю.

Понесені ПАТ "СК "Країна" судові витрати у вигляді сплаченого судового збору: 1 762,00 грн. за подання позовної заяви та 2 643,00 грн. за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню ДО КП КОР "Автогосподарство".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі № 910/6551/18 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі № 910/6551/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Комунального підприємства Київської обласної ради "Автогосподарство" на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" 8 236,92 грн. в порядку регресу страхового відшкодування та 4 405,00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз