ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06.12.2018 Справа №905/559/17

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Сковородіної О.М., суддів Чорненької І.К., Матюхіна В.І.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.

розглянувши матеріали скарги Державного підприємства «Енергоринок»

про: 1) визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі заступника начальника відділу Шмакова Р.С. щодо відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 20.06.2018 № 905/559/17 та винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140; 2) визнання незаконною постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Р.С. від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій; 3) зобов'язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій

у справі №905/559/17

за позовом: Державного підприємства «Енергоринок»

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»

про стягнення 248 983 445,32 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника, стягувача): Калінін М.В. - за довіреністю №01/44-1038Д від 21.12.2017

від відповідача (боржника): не з'явився

від органу примусового виконання рішень: не з'явився

20.03.2018 господарським судом Донецької області ухвалено рішення у справі №905/559/17, стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ДП «Енергоринок» 3% річних у розмірі 1 396 805 грн., інфляційні втрати у розмірі 5 421 415,62 грн., пеню у розмірі 6 111 439,81 грн., штраф у розмірі 82 947,05 грн., судовий збір у розмірі 115 336,45 грн. Закрито провадження у справі №905/559/17 в частині позовних вимог про стягнення з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ДП «Енергоринок» основного боргу у розмірі 100 446 620,42 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду №905/559/17 від 05.06.2018р. рішення господарського суду Донецької області №905/559/17 від 20.03.2018 залишено без змін.

20.06.2018 на виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду від 27.09.2018 змінено найменування відповідача по справі №905/559/17 з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» () на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» ().

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/559/17 від 08.11.2018 було відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області №905/559/17 від 20.03.2018р. строком на 6 (шість) місяців.

22.11.2018 на адресу суду від Державного підприємства «Енергоринок» надійшла скарга №01/44-14876 від 14.11.2018 на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

В обґрунтування скарги стягувач посилався на неправомірність винесення державним виконавцем постанови від 24.10.2018 про відкладення проведення виконавчих дій з огляду на те, що звернення боржника до суду із заявою про відстрочення виконання рішення не є виключною обставиною в розумінні ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» для відкладення проведення виконавчих дій.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.11.2018 у складі: головуючий суддя Сковородіна О.М., судді Зекунов Е.В., Матюхін В.І. призначено до розгляду скаргу №01/44-14876 від 14.11.2018 Державного підприємства «Енергоринок» до розгляду у судовому засіданні 03.12.2018.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Зекунова Е.В., 27.11.2018 здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи, внаслідок чого відбулась заміна відсутнього судді на суддю І.К.Чорненьку.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2018 прийнято справу №905/559/17 за позовом Державного підприємства «Енергоринок» до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення 248 983 445,32 грн. - до колегіального розгляду у складі: головуючого судді - Сковородіної О.М., суддів Чорненької І.К., Матюхіна В.І., призначено до розгляду скаргу у судовому засіданні на 06.12.2018.

Позивач (скаржник, стягувач) у судове засідання 06.12.2018 з'явився, підтримав вимоги, викладені у скарзі №01/44-14876 від 14.11.2018.

Відповідач (боржник) у судове засідання 06.12.2018 не з'явився, будь-яких пояснень по суті скарги не представив, про розгляд скарги був повідомлений належним чином.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання 06.12.2018р. не з'явився, у письмових поясненнях №12489 від 29.11.2018р. вказував, що приписи ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» містять не вичерпний перелік обставин, за наявності яких державний виконавець може відкласти проведення виконавчих дій, внаслідок чого, зважаючи на заяву боржника про відкладення проведення виконавчих дій, подачу заяви про відстрочку виконання рішення боржником до суду до моменту відкриття виконавчого провадження, наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали від 22.10.2018 у справі №905/559/17 про призначення до розгляду заяви про відстрочку, державний виконавець наполягав на правомірності дій органу примусового виконання рішень щодо винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, орган примусового виконання рішень надав матеріали виконавчого провадження №57488140 та просив суд розглянути скаргу за відсутності власного представника.

Згідно з ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце

розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

При цьому, судом враховано, що перенесення розгляду скарги на іншу дату є неможливим з огляду на встановлений ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк розгляду відповідних скарг.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга №01/44-14876 від 14.11.2018р. Державного підприємства «Енергоринок» підлягає задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст.129 Основного Закону України обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду.

З урахуванням викладеного, судове рішення по справі №905/559/17, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.1 ст.5 вказаного нормативно-правового акту примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, 23.10.2018р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмаковим Р.С. відкрито виконавче провадження №57488140 з виконання наказу господарського суду Донецької області №905/559/17 від 20.06.2018 про стягнення з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ДП «Енергоринок» 3% річних у розмірі 1 396 805 грн., інфляційних втрат у розмірі 5 421 415,62 грн., пені у розмірі 6 111 439,81 грн., штрафу у розмірі 82 947,05 грн., судового збору у розмірі 115 336,45 грн.; зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 1312784,39 грн.

У подальшому, постановою від 24.10.2018р. державним виконавцем, з посиланням на приписи ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», відкладено проведення виконавчих дій до 06.11.2018 у ВП №57488140.

Підставою для прийняття вказаної постанови, орган примусового виконання рішень вказував про надходження заяви боржника №418 від 23.10.2018р. щодо відкладення виконавчих дій у зв'язку зі зверненням АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» до суду із заявою про відстрочку виконання рішення по справі №905/559/17.

Відповідно до приписів ст.32 вказаного нормативно-правового акту України за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Дійсно, вказана норма закону не містить вичерпного переліку підстав, за наявності яких державний виконавець може відкласти проведення виконавчих дій.

Але, відкладення виконавчих дій, невід'ємно пов'язується з наявністю обставин, які не дозволяють стороні виконавчого провадження скористатися правами, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто, передумовою відкладення проведення виконавчих дій, виконавець має визначити яку саме виконавчу дію (та/або всі дії), так і неможливість їх вчинення через певні підстави.

В даному випадку, в оскаржуваній постанові органу примусового виконання рішень не визначено, та відповідно не мотивовано, які саме виконавчі дії неможливо проводити державним виконавцем у зв'язку зі зверненням боржника до суду із заявою про відстрочку виконання рішення.

Отже, відсутність належної мотивації прийняття постанови обумовлює допущення порушення принципу «належного урядування», який полягає, зокрема, у легітимності добросовісних дій державного органу (рішення ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII).

Водночас, господарський суд зауважує, що метою розгляду скарги є встановлення судом факту вчинення дій органами виконавчої служби або прийняття рішень всупереч приписам діючого законодавства, які в свою чергу порушують права скаржника. Тобто суд повинен надати юридичну оцінку діям або бездіяльності органів виконання на підставі наданих документальних доказів скаржником.

В даному випадку, господарський суд, вбачаючи певні порушення при прийнятті постанови, визначає превентивний характер захисту прав стягувача, оскільки скасування постанови від 24.10.2018 на теперішній час не відновлює прав скаржника, які існували на момент її прийняття.

Таким чином, враховуючи, що виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приймаючи до уваги, що однією із засад інституту виконавчого провадження є обов'язковість судового рішення, господарський суд дійшов висновку щодо правомірності викладених у скарзі обставин в частині визнання незаконними дій заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Р.С. щодо відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 20.06.2018 №905/559/17.

В той же час, з огляду на висновки суду щодо неправомірності дій державного виконавця з прийняття постанови від 24.10.2018, вимога скарги про визнання незаконною постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Р.С. від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій також підлягає задоволенню.

Стосовно вимог скаржника в частині зобов'язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій, господарський суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відтак, з огляду на приписи вищенаведеної норми чинного законодавства України, безпосередньо державний виконавець не наділений повноваженнями щодо скасування прийнятого ним рішення.

За таких обставин, з огляду на вищезазначене, вимога скарги в частині зобов'язання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області скасувати постанову від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій, підлягає залишенню без задоволення.

Разом з тим, з огляду на приписи ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» відповідна постанова підлягає скасуванню безпосередньо судом.

Відповідно до ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, скарга №01/44-14876 від 14.11.2018 Державного підприємства «Енергоринок» підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу №01/44-14876 від 14.11.2018р. Державного підприємства «Енергоринок» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити частково.

Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі заступника начальника відділу Шмакова Р.С. щодо відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 20.06.2018 №905/559/17.

Визнати незаконною постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Р.С. від 24.10.2018 у виконавчому провадженні №57488140 про відкладення проведення виконавчих дій.

В іншій частині скарги відмовити.

Скасувати постанову від 24.10.2018 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в особі заступника начальника відділу Шмакова Р.С. про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57488140.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено та підписано 06.12.2018.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 07.12.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Інформацію по справі можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua).

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя І.К. Чорненька

Суддя В.І. Матюхін