ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1361/18
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу господарського суду Одеської області від 22.10.2018 року про зупинення провадження

у справі №916/1361/18

за позовом: Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл.. Думська, 1, )

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Ельба (65070, Одеська область, м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 13-В, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради. (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1)

про стягнення 183 066,40грн. ,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області розглядається справа № 916/1361/18 за позовом Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Ельба за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради про стягнення збитків в розмірі 183 066,40грн.

06.07.2018 року Одеська міська рада звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу Ельба про стягнення збитків в розмірі 183 066,40грн. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що оформлено Актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №504 від 28.12.2017 року.

18.10.2018р. Обслуговуючим кооперативом Ельба до канцелярії господарського суду Одеської області було надано заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішення по справі №420/5161/18, що знаходиться в провадження Одеського окружного адміністративного суду (вх. ГСОО №2-5207/18).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2018р. у справі №916/1361/18 (суддя Погребна К.Ф.) заяву Обслуговуючого кооперативу Ельба про зупинення провадження по справі за вх. ГСОО №2-5207/18 від 18.10.2018р. задоволено, провадження у справі №916/1361/18 за позовом Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Ельба за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради зупинено до набрання законної сили рішення по справі №420/5161/18.

Зобовязано сторін повідомити суд про результати розгляду справи №420/5161/18.

При винесенні ухвали судом першої інстанції прийнято до уваги той факт, що результати розгляду справи №420/5161/18 про визнання протиправним та скасування рішення від 28.12.2017р. №504 Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок в частині затвердженого акту комісії відносно Обслуговуючого кооперативу Ельба з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 р., який є підставою позову у даній справі, може вплинути на подання і оцінку доказів у справі №916/1361/18, тому суд дійшов висновку про необхідність клопотання Обслуговуючого кооперативу Ельба про зупинення провадження по справі задовольнити, зупинити провадження по справі №916/1361/18 зупинити до набрання законної сили рішенням суду у справі №420/5161/18 що знаходиться у провадженні Одеського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Одеська міська рада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.10.2018р. про зупинення провадження по справі №916/1361/18 за позовом Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Ельба за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради скачувати повністю. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання Обслуговуючого кооперативу Ельба про зупинення провадження по справі №916/1361/18 відмовити в повному обсязі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що підставою позовних вимог Одеської міської ради є те, що вказана земельна ділянка використовується Обслуговуючим кооперативом Ельба без правовстановлюючих документів, а також рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.2017р. №504 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок», яким затверджено акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Обслуговуючого кооперативу Ельба. Про прийняття вищезазначеного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради та необхідність сплати збитків Обслуговуючого кооперативу Ельба було повідомлене листом департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 12.01.2018р., вих.. №01-13/108.

Однак, Обслуговуючий кооператив Ельба збитки, визначені актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, у встановлений строк сплачені не були, про що зазначено у листі департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 15.03.2018р., вих.. №01-13/1101.

У звязку з чим, апелянт зазначає, що Обслуговуючий кооператив Ельба був обізнаний про прийняття виконавчим комітетом Одеської міської ради рішення від 28.12.2017р. №504, однак на момент подання до Господарського суду Одеської області вищесказаного позову дане рішення у судовому порядку оскаржено не було.

Таким чином, на думку скаржника суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали взагалі не звернув уваги та не надав належної оцінки доводам Одеської міської ради стосовно того, що Обслуговуючий кооператив Ельба порушує права Одеської міської ради як власника вищесказаної земельної ділянки, користуючись останньою без правовстановлюючих документів.

На підставі вищевикладеного апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права та задовольнив клопотання Кооперативу, взявши до уваги тільки одну підставу позову Одеської міської ради рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.2017р. №504 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок», яким затверджено акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Обслуговуючого кооперативу Ельба.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що на момент виникнення спірних правовідносин по даній справі та прийняття господарським судом оскарженої ухвали вищевказане рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.2017р. №504, яким затверджено акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Обслуговуючого кооперативу Ельба.

Крім того апелянт зазначає, що на даний час вищевказаним рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради встановлений факт заподіяння територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради збитків внаслідок незаконного використання земельної ділянки без оформлення правовстановлюючих документів, рішення є чинним та не скасоване.

Апелянт вважає, що Кооперативом не доведено, а судом не встановлено, в чому саме полягає обєктивна неможливість розгляду справи №916/1361/18 до набрання законної сили рішення по справі №420/5161/18, оскільки господарський суд може самостійно встановити обставини, що полягають в наданні правової оцінки процедури прийняття рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.2017р. №504, якщо в установленому чинним ГПК України відповідач обґрунтує свою правову позицію.

Таким чином, апелянт вважає, що зупинення провадження по справі №916/1361/18 без належних правових підстав може мати наслідком затягування судового процесу та порушення прав сторін на розгляд справи в межах розумних строків.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2018р. відкрито апеляційне провадження по справі №916/1361/18 за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу господарського суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року, ухвалено розглянути апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу господарського суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року у справі №916/1361/18 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підпунктом 3.16. пункту 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зокрема передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2018 року Одеська міська рада звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу Ельба про стягнення збитків в розмірі 183 066,40грн. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що оформлено Актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №504 від 28.12.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету народних депутатів Одеської міської ради від 17.12.1992р. №545 ГО «Ельба» надана у тимчасове довгострокове користування земельна ділянка площею 15 800кв.м., автостоянка №9, за адресою: м. Одеса, вул.. 25-ї Чапаївської дивізії (на даний час вул.. Інглезі). Крім того, п.4.2 зазначеного рішення ГО «Ельба» була зобовязана укласти договір на право користування землею. На теперішній час ОК «Ельба» займає земельну ділянку площею 16 040 кв.м. Документи, які підтверджують право власності чи користування даною земельною ділянкою, не оформлені, що порушує вимоги ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України.

Таким чином, як зазначає позивач, ОК «Ельба», що є правонаступником ГО «Ельба», тривалий час використовує земельну ділянку площею 16 040 кв.м. без відповідних документів та без сплати орендної плати, чим завдає територіальній громаді міста Одеси збитків у вигляді неодержаного доходу у вигляді орендної плати.

18.10.2018р. Обслуговуючим кооперативом Ельба до канцелярії господарського суду Одеської області було надано заяву про зупинення провадження у справі (вх. ГСОО №2-5207/18).

Обґрунтовуючи відповідну заяву, представник відповідача зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.2017 року №504 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» затверджено Акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017р. відносно Обслуговуючого кооперативу Ельба.

Заявник зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №311 від 31.08.2017р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 11.08.2011 року №564 «Про створення комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» додаток №1 викладено у новій редакції. При цьому відповідно до п.2.5 Положення засідання комісії вважається правомочним за умови присутності на засіданні більшості членів від загального складу Комісії. Водночас відповідно до п. 2.13 вищезазначеного Положення засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше 2/3 загального складу Комісії.

Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.12.2017 року №504 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» в частині затвердження акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року відносно обслуговуючого кооперативу «Ельба», оскаржено до Одеського окружного адміністративного суду з підстав порушення Позивачем частини 2 статті 19 Конституції України, оскільки не була визначена процедура прийняття такого рішення.

Тобто, вищезазначене Положення містило у собі норми, які суперечать одна одній, а тому фактично була відсутня процедура прийняття рішення, на підставі якого встановлюється правомочність засідання комісії, затверджується акт цієї комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам та згодом вноситься рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.

Оскільки зазначене рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради, що є підставою для подання позову Одеською міською радою, на даний час оскаржується в Одеському окружному адміністративному суді, відповідач просив суд зупинити провадження по справі №916/1361/18 за позовом Одеської міської ради до Обслуговуючого кооперативу Ельба за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 комунальної власності Одеської міської ради про стягнення збитків в розмірі 183 066,40грн до набрання законної сили судовим рішенням по справі №420/5161/18, що знаходиться у провадженні Одеського окружного адміністративного суду.

Судовою колегією встановлено, що на даний час справа №420/5161/18 знаходиться у провадженні Одеського окружного адміністративного суду.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою суду від 08.10.18 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Дійсно, одним із завдань судочинства є і своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Однак, Конвенція в першу також гарантує «процесуальну» справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та ініш проти Греції) (dйc.)). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом узагалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Miroпubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

З огляду на практику ЄСПЛ, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства, а рішення суду не буде відповідати критеріям законності.

Так, ідея справедливого судового розгляду включає основоположне право на змагальні провадження.

Бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (Niderцst-Huber v. Switzerland (Нідерьост-Хубер проти Швейцарії), § 30).

В той же час обґрунтованість тривалості проваджень повинна бути оцінена з урахування наступних критеріїв, заснованих практикою Суду: складність справи, внесок заявника і відповідних органів влади, а також предмет спору (Comingersoll S.A. v. Portugal [GC] (Комінгерсоль проти Португалії) [ВП]; Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43; Sьrmeli v. Germany [GC] (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 128).

Складність справи стосується як фактичної, так і правової сторони (Katte Katte Klitsche de la Grange v. Italy (ОСОБА_2 де ла Грандж проти Італії), § 55; Papachelas v. Greece [GC] (Папахелас проти Греції) [ВП] § 39). Вона може стосуватись, наприклад, втручання декількох сторін у справу (H. v. the United Kingdom (Х. проти Сполученого Королівства), § 72), або різноманітних доказів, що мають бути досліджені (Humen v. Poland [GC] (Гумен проти Польщі) [ВП], § 63). Складність національних проваджень маже виправдати їх тривалість (Tierce v. San Marino (Тьєрс проти Сан-Марино), § 31).

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов'язків упродовж відповідного терміну (Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 183, і Sьrmeli v. Germany (Сюрмелі проти Німеччини) [ВП], § 129).

З огляду на вищевикладене та підстави позову Одеської міської ради, колегія суддів вважає, що з метою отримання відповідачем доказів на спростування позовних вимог, тобто забезпечення принципу змагальності та рівності сторін в даній справі необхідно вирішити питання щодо законності Акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року відносно обслуговуючого кооперативу «Ельба».

При цьому, судова колегія зазначає, що вирішення адміністративної справи та врахування висновків адміністративного суду також дасть змогу забезпечити принцип рівності сторін перед законом і судом та право кожної сторони на отримання остаточного рішення у господарській справі, в свою чергу, незупинення провадження у цій справі може призвести до порушення прав ОК «Ельба» та ухвалення несправедливого і неостаточного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що зупинення провадження у справі не є порушенням розумних строків розгляду справи, якщо таке зупинення відповідає вимогам ст.227 та ст.228 ГПК України.

Так, п.5 ч.1 ст.227 ГПК України передбачено зупинення провадження у справі саме у разі «обєктивної неможливості розгляду справи..», що, в свою чергу, покладає обовязок обєктивно та всесторонньо оцінити всі обставини справи, підстави позову, заявлені суду клопотання про витребування або забезпечення доказів, аби зробити висновок щодо можливості чи неможливості розгляду справи по суті до вирішення іншої справи з метою ухвалення у справі справедливого та остаточного судового рішення.

Колегія суддів доходить висновку, що, виходячи з підстав позовних вимог, для господарського суду є неможливим прийняття у справі законного судового рішення, оскільки позовні вимоги Одеської міськради грунтуються на підставі Акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 10.10.2017 року, законність якого наразі оскаржено до адміністративного суду, а остаточне рішення у адміністративній справі може вплинути на подання і оцінку доказів у справі №916/1361/18.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі, а також забезпечити захист прав як позивача, так і відповідача, буде дотримано принцип правової визначеності та справедливості. Жодне своєчасне вирішення спору не може бути виправдане, якщо рішення у справі буде несправедливим, а отже, - буде ухвалене з порушенням принципу верховенства права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосована норма п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, на підставі якої суд зупинив провадження у справі у звязку з обєктивною неможливістю розгляду даної справи до остаточного вирішення вищевказаної адміністративної справи за адміністративним позовом ОК «Ельба», тому, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.10.2018р. у справі № 916/1361/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Одеської міської ради - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 227, 228, 252, 270, ст. 275, ст.276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.10.2018р. у справі № 916/1361/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя С.І. Колоколов