ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/2499/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пласт Прінт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чікен Україна"

про стягнення 42 536,01грн

Суддя С.І.Чонгова

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пласт Прінт" (далі – ТОВ "Пласт Прінт") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чікен Україна" (далі – ТОВ "Чікен Україна") про стягнення 42 536,01грн у т.ч.:

-           36160,00грн – заборгованості;

-           4993,03грн – пені за період з 31.07.2018 по 14.08.2018, з 15.08.2018 по 03.09.2018 та з 04.09.2018 по 07.11.2018;

-           695,94грн – 5% річних за період з 31.07.2018 по 14.08.2018, з 15.08.2018 по 03.09.2018 та з 04.09.2018 по 07.11.2018;

-           687,04грн - збитків від інфляції за період з 04.09.2018 по 07.11.2018.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідачем порушено свої зобов’язання за договором б/н від 06.06.2018 в частині оплати за поставлену продукцію.

Відповідач у справі – ТОВ "Чікен Україна" документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.11.2018 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

26.11.2018 позивачем подано заяву, якою надано для огляду судом оригінали документів, копії яких прикладено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пласт Прінт» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чікен Київ» (замовник) договір б/н (далі - договір) за умовами якого виконавець зобов’язується виготовити та передати у власність замовника, а замовник прийняти й оплатити продукцію (далі - продукція) у термін, кількості й порядку, передбаченому даним договором (п.1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору, найменування, загальна кількість і вартість (номенклатура), якісні характеристики продукції вказуються в додатках (техкарті), що є невід’ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.5 договору, продукція поставляється на базисних умовах поставки СРТ відповідно до Інкотермс 2000, якщо інше не встановлене додатком до даного договору. Правила Інкотермс 2000 застосовуються до даного договору з урахуванням внутрішньодержавного характеру договору.

У відповідності до п. 3.1 договору, прийняття продукції замовником здійснюється в пункті, зазначеному замовником по товаросупроводжувальних документах (видаткові накладні).

Ціна на продукцію, що поставляється виконавцем, а також строки й порядок оплати поліграфічної продукції вказується в додатках (техкарті) (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки або у інший строк, попередньо узгоджений сторонами. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України.

Згідно з п.5.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов’язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

За несплату або оплату продукції в неповному обсязі замовник відшкодовує виконавцеві збитки й усі витрати, які зазнав останній, реалізуючи даний договір. Крім того, замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 5% від неоплаченої за даним договором суми за кожний день прострочення її оплати, а також 5% річних від неоплаченої суми за невиконання грошового зобов’язання (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання й діє до 31.12.2018. У випадку, якщо на зазначену дату закінчення договору сторонами невиконані будь-які зобов’язання, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами цих зобов’язань і проведення взаєморозрахунків між ними.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу продукцію на суму у розмірі 109200,00грн, що підтверджується видатковою накладною №РН-0330 від 17.07.2018, копія якої міститься в матеріалах справи.

Позивач вказує, що відповідач частково розрахувався за поставлену продукцію у розмірі 73040,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №311 від 15.08.2018 на суму 54600,00грн; №768 від 04.09.2018 у розмірі 18440,00грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену продукцію складає 36160,00грн, яку позивач просить стягнути на його користь.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов’язку оплатити поставлену йому продукцію та застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством за порушення відповідного зобов’язання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також встановлено ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки або у інший строк, попередньо узгоджений сторонами. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України (4.5 договору).

Відповідачем заперечень щодо позовних вимог позивача не надано, а також не надано суду доказів оплати товару на 36 160,00грн.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача у даній справі щодо стягнення 36 160,00грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 4993,03грн за період з 31.07.2018 по 14.08.2018, з 15.08.2018 по 03.09.2018 та з 04.09.2018 по 07.11.2018.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За несплату або оплату продукції в неповному обсязі замовник відшкодовує виконавцеві збитки й усі витрати, які зазнав останній, реалізуючи даний договір. Крім того, замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 5% від неоплаченої за даним договором суми за кожний день прострочення її оплати, а також 5% річних від неоплаченої суми за невиконання грошового зобов’язання (п. 5.4 договору).

Проте, позивачем не вірно визначено початкову дату нарахування прострочення зобов’язання, оскільки відповідно до п. 4.5 договору розрахунок здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки, відповідно до видаткової накладної поставка позивачем здійснена 17.07.2018, тобто останнім днем виконання зобов’язання є 31.07.2018, а прострочення починається з 01.08.2018.

За розрахунком суду розмір пені складає 4828,32грн, яка підлягає задоволенню,а саме:

-          за період з 01.08.2018 по 14.08.2018 на суму заборгованості 109200,00грн – 1465,97грн;

-          за період з 15.08.2018 по 03.09.2018 на суму заборгованості 54600,00грн – 1047,12грн;

-          за період з 04.09.2018 по 07.11.20108 на суму заборгованості 36160грн – 2315,23грн.

В частині стягнення пені у розмірі 164,71грн вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 695,94грн – 5% річних за період з 31.07.2018 по 14.08.2018, з 15.08.2018 по 03.09.2018 та з 04.09.2018 по 07.11.2018 та 687,04грн - збитків від інфляції за період з 04.09.2018 по 07.11.2018.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачено пунктом п. 5.4 договору замовник сплачує виконавцеві 5% річних від неоплаченої суми за невиконання грошового зобов’язання.

За розрахунком суду, з урахуванням вірної початкової дати нарахування прострочення зобов’язання розмір 5% річних, яка підлягає задоволенню складає 680,98грн; в частині стягнення 5% річних у розмірі 14,96грн вимоги задоволенню не підлягають.

За розрахунком суду індекс інфляції складає 1313,44грн, проте суд не може виходити за межі заявлених вимог та розглядає розрахунок позивача у розмірі 687,04грн, який підлягає задоволенню.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв’язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1754,56грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен Україна» (08361, Київська область, Бориспільський район, с. Мирне, вул. Леніна, 5; ідентифікаційний код 37417072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пласт Прінт» (61140, м. Харків, пр.-т Гагаріна, д.43, секція 2, офіс 6; ідентифікаційний код 36815414) 36160,00грн заборгованості, 4828,32грн пені, 680,98грн 5% річних, 687,04грн інфляційних втрат, а також 1754,56грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3.          В частині стягнення 164,71грн пені та 14,96грн 5% річних відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 11.12.2018

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 С.І. Чонгова