ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Справа № 923/609/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А., за участю секретаря судового засідання Фінарової О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», місцезнаходження: 02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, 37, ідентифікаційний код: 04737111

до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський термінал», місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, 169, ідентифікаційний код: 32851024

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Міністерства інфраструктури України, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ідентифікаційний код: 37472062

про зобов'язання вчинити певні дії

за участі представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - Вічна І.М., ордер ХС № 130908

від третьої особи - не прибув

04.07.2017 року Приватне акціонерне товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» звернулося до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський термінал» про зобов'язання останніх відновити за свій рахунок залізничні колії № 4, 5, 8 та стрілочні переводи № 30, 31, які належать Позивачу в особі Херсонської філії, на підставі ст. ст. 16, 391 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 23.08.2017 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 року, в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» відмовлено у повному обсязі.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.06.2018 року скасовані рішення Господарського суду Херсонської області від 23.08.2017 року та постанова Одеського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 року, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, у зв'язку із порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, а справа передана на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області.

У Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду наведені мотиви з яких суд дійшов висновку про наявність підстав, які, в силу ч. 1 ст. 316 ГПК України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду.

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 173 від 12.07.2018 року, відповідно до п. 2.3.51 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, проведений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2018 року, справа була розподілена судді Остапенко Т.А.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, справа підлягає розгляду за правилами, що діють після набрання чинності Кодексу в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147VІІІ.

Ухвалою від 16.07.2018 року справа прийнята суддею Остапенко Т.А. до свого провадження у порядку загального позовного провадження із підготовчого засідання, яке було призначено на 19.09.2018 року.

У підготовче засідання, призначене на 19.09.2018 року, від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, у яких наведені обставини, щодо можливості задоволення позовних вимог. Відповідачем надано додаткові пояснення на пояснення третьої особи на позовну заяву із викладом обставин безпідставності доводів третьої особи. До пояснень додано докази в обґрунтування наведених у них доводів. У зв'язку із необхідністю надання сторонами додаткових доказів, в обґрунтування вимог та заперечень та наданні додаткових пояснень, необхідних для повного та об'єктивного розгляду справи та вирішення спору, судом постановлено ухвалу про продовження на 30 днів встановленого строку для проведення підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні, призначеному на 10.10.2018 року, судом до матеріалів справи долучено, надані позивачем копії акту огляду залізничних колій № 4,5,8, стрілочних переводів № 30, 31 № 957 від 27.09.2018 року схеми залізничних колій № 4,5,8 та стрілочних переводів № 30, 31 з технічного паспорту балансовою належністю до ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Херсонської філії, акта перевірки балансу Херсонського об'єднаного транспортного господарства (ОТГ) від 29.01.1963 року, копію протоколу Херсонського ОТГ від 30.01.1962 року, копії з балансу основної діяльності Херсонського ОТГ на 01.01.1963 року, довідки руху основних фондів Херсонського ОТГ за 1962 рік, документи на підтвердження наявності основних засобів Херсонського ОТГ за видами на 01.01.1963 року. Також долучено до матеріалів справи, надані відповідачем копії попереднього договору № 13/11 від 13.11.2017 року між ПрАТ «Київ- Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» та ПрАТ «Дніпровський термінал», акту обстеження колій та стрілочних переводів від 07.11.2017 року, протоколу погодження кошторису ремонтних робіт за договором № 13/11 від 12.11.2017 року від 16.11.2017 року, акту виконаних робіт згідно дефектного акту від 07.11.2017 року, договору будівельного підряду № 15/06/17 від 20.11.2017 року, укладений ПрАТ «Дніпровський термінал» та ТОВ «Промбудколія» на ремонт залізничних колій Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» із додатком № 1 (договірна ціна) до нього, експертної оцінки кошторисної вартості робіт по об'єкту від 02.01.2018 року, актів виконаних робіт, фотознімки колій на території ПрАТ «Дніпровський термінал». У зв'язку із необхідністю надання сторонами додаткових доказів, підготовче засідання було відкладено до 07.11.2018 року.

В підготовче засідання 07.11.2018 року на виконання ухвали суду від 10.10.2018 року, позивачем до матеріалів справи надано копії наказу Міністерства автомобільного транспорту Української РСР від 29.12.1973 року «Про затвердження положення про підприємства промислового залізничного транспорту», наказу Херсонського підприємства залізничного транспорту № 32 від 15.02.1974 року про зміну найменування Херсонського об'єднаного господарства залізничного транспорту на Підприємство промислового залізничного транспорту, наказу Міністерства транспорту України № 423 від 05.08.1994 року «Про створення Українського об'єднання державних міжгалузевих підприємств промислового залізничного транспорту «Укрпрозалізтранс», витягу з Положення про Херсонську філію Київ-Дніпровське державне міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту, запиту за вих. № 1006 від 16.10.2018 року до РФ «Одеської залізниці» щодо наявності технічного паспорту на колії № 30, 31-1,31-2. У судовому засіданні оглянуто оригінали інвентарної картки та технічного паспорту на колії № 4, 5, 8. Судом закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Справу по суті розглянуто в судових засіданнях 14.11.2018 р., 23.11.2018 р., 27.11.2018 р. з оголошенням перерви. В судовому засіданні 14.11.2018 р., на підставі ст. 207 ГПК України, задоволено клопотання Позивача про долучення до матеріалів справи листа від 31.10.2018 р. за №НГ-1/1051 Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про відсутність технічного паспорту на колії №30, 31-1, 31-2, розташовані на території ПрАТ «Дніпровський термінал», оскільки філією цей технічний паспорт не виготовлявся.

Справу розглянуто за межами процесуальних строків, визначених ГПК України, що обумовлено відпусткою судді з 06.08.2018 року по 17.09.2018 року.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, в тому числі рішень, що набули статусу остаточного "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Оцінюючи розумність строків розгляду цієї справи, судом враховано, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

За змістом ст. 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду спору, ухвали суду від 16.07.2018 р., 19.09.2018 р., 10.10.2018 р., 07.11.2018р. направлені на поштові адреси, які відповідають місцезнаходженню юридичних осіб у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отримані сторонами, що підтверджено матеріалами справи (т.2 а.с. 5-6,72-74, 159-160, 172-173). Представник третьої особи Міністерства інфраструктури України, явка якого судом обов'язковою не визнавалась, про розгляд справи по суті в судових засіданнях повідомлявся ухвалами від 14.11.2018 р. та 23.11.2018 р. (т.2 а.с. 170-171).

Обгрунтовуючи звернення до суду із цим позовом представник позивача в позові та судових засіданнях зазначив, що він є власником залізничних колій та стрілочних переводів, які знаходяться на території Відповідача та самочинно ним демонтовані, без погодження з Позивачем, у зв'язку з чим вважає порушеними права щодо володіння, користування та розпорядження вказаним майном, а відтак відповідач повинен відновити це майно за власний рахунок.

Заперечуючи проти заявленого позову у відзиві та судових засіданнях Відповідач повідомив про відсутність будь-якого майна Позивача на його території за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська б.169. Залізничні колії на території Відповідача належать останньому, що підтверджено відповідними доказами, були демонтовані в процесі реконструкції, проект якої та технічні умови погоджені Позивачем. Після реконструкції Відповідачем отримано технічний паспорт на під'їзну залізничну колію, розташовану на його земельній ділянці. Залізничну колію прийнято в експлуатацію. 01.02.2018 р. між сторонами спору укладено договір №18/25 про надання послуг на перевезення вантажів та подання вагонів на під'їзну залізничну колію ПрАТ «Дніпровський термінал». На думку Відповідача, зазначені обставини свідчать про визнання Позивачем права власності Відповідача на залізничні колії, що знаходяться на його території.

В письмових поясненнях третя особа підтвердила, що власником спірного майна є Позивач.

В судовому засіданні 27.11.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про дату підготовки повного судового рішення, роз'яснено процедуру оскарження рішення.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасників справи присутніх в судових засіданнях, суд

Встановив:

Наказом Міністерства транспорту України (правонаступник Мінінфраструктури на підставі Указу Президента України від 09.12.2010 р. №1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» та Указу Президента України від 16.07.2004 р. №811/2004 «Про утворення Міністерства транспорту та зв'язку України») від 25.01.2001 р. №35 корпоратизовані усі державні міжгалузеві підприємства промислового залізничного транспорту України. Відповідно до п.4.2. наказу, майно корпоратизованих підприємств надано ДП "Київ-Дніпровське МППЗТ".

ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» створено відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001 року № 746 шляхом перетворення ДП "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" у ВАТ, в порядку, передбаченому Указом Президента України від 15 червня 1993 року № 210 "Про корпоратизацію підприємств".

Пунктом 9.2.1 Статуту ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» вищим органом управління його в період до набуття в процесі корпоратизації прав власності на акції іншими акціонерами та проведення перших загальних зборів акціонерів, є засновник в особі Мінтрансзв'язку, як єдиний акціонер.

Згідно Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» включено до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації як майновий комплекс підприємств залізничного транспорту з його інфраструктурою на території України.

Частиною 9 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" передбачено, що господарські організації, створені на базі об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, до виключення їх з переліку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не можуть вчиняти дії стосовно майна, переданого до їх статутного фонду.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" передбачено, що об'єктами управління державної власності є: майно, яке передане казенним підприємствам в оперативне управління; майно, яке передане державним комерційним підприємствам (далі - державні підприємства), установам та організаціям; майно, яке передане державним господарським об'єднанням; корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій (далі - корпоративні права держави); державне майно, що забезпечує діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, управління яким здійснюється в порядку, визначеному окремими законами; державне майно, передане в оренду, лізинг, концесію; державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій; державне майно, передане в безстрокове безоплатне користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук; безхазяйне та конфісковане майно, що переходить у державну власність за рішенням суду.

Пунктом 15 "Положення про порядок корпоратизації підприємств" затвердженого Постановою КМУ від 05 липня 1993 р. № 508 передбачено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов'язків корпоратизованого підприємства".

Міністерством транспорту України (засновником) передано у власність ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», зокрема, залізничну колію довжиною 1450 погонних метри, інвентарний №15а за адресою: м. Херсон, вул. Заводська, 47, що підтверджується Актом передачі нерухомого майна у власність ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (а.с.10-13 т.1). Зазначена залізнична колія передана і обліковується на балансі Херсонської філії ПрАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ".

Працівниками ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» під час огляду та обстеження колій №4,5,8 за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 169 (територія ПрАТ «Дніпровський термінал») встановлено, що зазначені колії та стрілочні переводи №№ 30, 31 самочинно демонтовані працівниками ПрАТ «Дніпровський термінал» без отримання дозволу власника ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», про що останнім складено акти від 17.03.2015 про огляд, від 08.02.2017 про обстеження, від 27.09.2018 р. (т.1 а.с.16-17, т.2 а.с.77-78).

Оскільки демонтаж спірних колій здійснено без погодження та за відсутності дозволу власника або уповноваженої ним особи, Позивач, на підставі ст. 391 ЦК України звернувся до суду із цим позовом з вимогами зобов'язати відповідача відновити за власний рахунок демонтоване майно.

Приписами статті 386 Цивільного кодексу України унормовано, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності (ч.1).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позивач, на підтвердження права власності на спірні під'їзні колії №4,5,8 як складові об'єкту - залізнична колія довжиною 1450 погонних метри, інвентарний №15а за адресою: м. Херсон, вул. Заводська, 47, посилається на передавальний акт від 30.10.2001 (позиція № 819) та технічний паспорт під'їзних залізничних колій, виготовлений у 2010 р., витяг з якого додано до матеріалів справи.

В додатку № 1 до технічного паспорту (а.с. 18) зазначено, що коліями №4,5,8 обслуговується підприємство ВАТ «Консервний комбінат»:

- колія №4; ходова, вантажно-розвантажувальна; обслуговує ВАТ "Консервний комбінат"; довжина 489,59 м.; корисна довжина - 259,10 м.;

- колія №5; розвантажувальна; обслуговує ВАТ "Консервний комбінат"; довжина 129,81м.; корисна довжина - 77,25 м.;

- колія №8; розвантажувальна; обслуговує ВАТ "Консервний комбінат"; довжина 83,40 м.; корисна довжина - 33,40 м.

Отже, відповідно до додатку № 1 до Технічного паспорту довжина колій №№ 4, 5, 8 складає 702,80 м.; корисна - 369,75 м.

Відповідно до ситуаційного плану та схеми, під'їзні колії №№4,5,8 розташовані на території Консервного комбінату, адреса вул. Перекопська, б.169 (а.с. 19-21).

За адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 169 знаходилось та існувало ВАТ "Херсонський консервний комбінат", яке припинило свою діяльність у зв'язку з банкрутством у травні 2005, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ № 05529567 від 03.08.17.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає, що ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Херсонської філії не доведено що під'їзні колії №4,5,8, розташовані за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, б.169 (територія Відповідача) отримані Позивачем у власність в складі об'єкту нерухомого майна залізничної колії 1450 м, інвентарний №15а, за адресою м. Херсон вул. Заводська, 47, переданого за актом передачі нерухомого майна у власність ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» 30.10.2001 р.

Так, посилаючись на передачу під'їзних колій №4,5,8 від Консервного заводу Херсонському об'єднаному транспортному господарству, яке в подальшому було реорганізовано в Херсонське ДМППЗТ, позивачем надано суду Постанову від 28.05.1962 р. №101 Ради народного господарства УССР «Про організацію Херсонського об'єднаного транспортного господарства на базі під'їзних колій заводів ім. Петровського, склотарного та консервного, ХБК, ТЕЦ, треста «Херсонстрой» та винзаводу», на підставі якої організовано з 01.07.1962 р. на базі транспортних цехів заводів ім. Петровського, склотарного, консервного, ХБК, Херсонської ТЕЦ, «Промбази» треста «Херсонстрой», Херсонського винзаводу - «Херсонське об'єднане транспортне господарство» Управління автомобільного та промислового транспорту Ради народного господарства та зобов'язано керівників зазначених підприємств передати створеному транспортному господарству безкоштовно по балансовій вартості, зокрема, під'їзні колії відповідно до Додатку №1. Однак, зазначений додаток №1 суду не надано, як не надано і іншу документацію, в тому числі і технічну, на підтвердження передачі від Херсонського консервного заводу Херсонському об'єднаному транспортному господарству та експлуатації під'їзних колій №4,5,8, як складових залізничної колії 1,450 км, інвентарний номер 15а.

Не підтверджують зазначеної обставини і акт від 29.01.1963 р., витяг із протоколу загальних зборів працівників та службовців Херсонського об'єднаного транспортного господарства від 30.01.1963 р., баланс підприємства на 01.01.1963 р., в переліку основних засобів якого за видами відсутня залізнична колія 1,450 м.

Посилання Позивача на інвентарну картку №15а об'єкта - залізничний шлях 1,45 км, також не підтверджують викладених обставин, оскільки в картці не зазначено розташування об'єкту, яким є саме залізничний шлях з 3 залізничними переїздами та 3 стрілочними переводами 1,45 км, відсутні написи, які б посвідчували, що картка заведена Херсонським консервним заводом, передана Херсонському об'єднаному транспортному господарству, а перший запис про облік об'єкта датований 1965 р. Зазначений доказ судом відхиляється як недопустимий, оскільки інвентарна картка не є первинним документом бухгалтерського обліку, віднесена до облікових регістрів, призначена для накопичення, групування, узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Так, у пункті 9 «Порядку складання типових форм з обліку та списання основних засобів суб'єктами державного сектору», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.09.2016 № 818 вказано, що, на відміну від більшості інших типових форм, що є первинними документами, інвентарні картки відносяться до регістрів аналітичного обліку.

Також, документи надані на підтвердження реорганізації Херсонського об'єднаного транспортного господарства, правонаступником якого Позивач зазначив Херсонське ДМППЗТ не підтверджують цієї обставини (т.2 а.с. 148-153).

Згідно ст. 1 Закону України "Про залізничний транспорт" залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо.

Пунктом 64 Статуту залізниць України передбачено, що до залізничних під'їзних колій належать колії, що з'єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і які належать підприємствам, підприємцям, організаціям та установам незалежно від форм власності, а також громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності (далі - підприємство). Під'їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Статтею 21 Закону передбачено, що відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами. Власники залізничних під'їзних колій, споруди та устаткування, вантажно-розвантажувальних комплексів, які не належать до залізничного транспорту загального користування за своїми пропускними і вантажопереробними можливостями, повинні забезпечувати необхідні обсяги перевезень, навантаження і розвантаження транспортних засобів, їх зберігання та ефективне використання. Власники залізничних під'їзних колій здійснюють їх утримання на рівні, що забезпечує безпеку виконання робіт, ефективне використання рухомого складу, збереження вагонного парку та вантажу, який перевозиться. Розвиток існуючих і будівництво нових станцій залізниць у зв'язку з будівництвом або реконструкцією під'їзних колій проводяться власниками цих колій за свій рахунок.

Відповідно до п. 1.3 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій (далі - Правила), затверджені наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України за №875/5096 від 24.11.2000 відкриття для постійної експлуатації новозбудованої залізничної під'їзної колії і подача на цю колію рухомого складу допускається після прийняття її в експлуатацію комісією за участю представника Міністерства праці та соціальної політики і встановлення залізницею порядку обслуговування під'їзної колії. Відповідність під'їзної колії узгодженому з залізницею проекту засвідчується актом, який складається комісією за участю уповноважених представників залізниці і власника під'їзної колії, яка призначається залізницею відповідно до статті 67 Статуту залізниць. Підписання акта свідчить про прийняття даної під'їзної колії в експлуатацію.

На кожну під'їзну колію після закінчення її будівництва і здачі в експлуатацію підприємством складається Інструкція про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії, яка затверджується залізницею відповідно до статті 67 Статуту залізниць. Інструкція вміщує необхідні дані для організації руху на під'їзній колії (про довжину і профіль перегонів, вагову норму і довжину передач, допустимі швидкості руху, типи локомотивів, порядок виконання маневрової роботи, нормальне положення стрілок, наявність і розташування сигналів). До затвердження Інструкції подача вагонів на під'їзну колію забороняється. У разі зміни технічного оснащення під'їзної колії і технології її роботи до цієї Інструкції вносяться відповідні зміни та доповнення. (п. 1.4 Правил)

Згідно з п. 1.5 Правил власник під'їзної колії має технічний паспорт, масштабний план під'їзної колії, поздовжній та поперечний профілі залізничних колій і креслення штучних споруд. У технічному паспорті та в додатках до нього вказується характеристика рейок, шпал, баласту, земляного полотна, штучних споруд, вагових приладів, пристроїв і механізмів, призначених для навантаження, вивантаження, очищення, промивання і підготовки для навантаження залізничних вагонів, маневрових пристроїв, лебідок, локомотивного і вагонного господарства, промислових станцій, гірок, напівгірок, витяжних колій, засобів СЦБ і зв'язку, які використовуються у поїзній і маневровій роботі, та інших пристроїв і механізмів, призначених для роботи з вагонами і локомотивами залізниць. Один примірник цієї документації передається залізниці при прийнятті під'їзної колії в експлуатацію. Після здачі в експлуатацію нових об'єктів або їх ліквідації в технічний паспорт вносяться відповідні зміни, про що власники під'їзних колій повідомляють залізницю у декадний термін.

Однак, технічний паспорт на об'єкт не є правовстановлюючим документом, оскільки має суто технічний характер і не підтверджує права власності позивача на залізничні колії №4,5,8.

Також, суд зазначає, що Позивачем не надано технічної документації, передбаченої п. 1.5. Правил обслуговування залізничних під'їзних колій на дату передачі у власність ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» об'єкту - залізничної колії 1450 м., інвентарний №15а, адреса: м. Херсон, вул. Заводська, 47, відповідно до акту передачі нерухомого майна від 30.10.2001 р. (запис 819), отже не доведено, що у складі цього об'єкту передано під'їзні колії №4,5,8.

Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями ст. ст.182, 334 ЦК України, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об'єкта нерухомості (у тому числі й тих об'єктів, правовий статус яких законодавчими актами не визначений, зокрема, під'їзні колії) є державна реєстрація прав на нього.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання й підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.2).

Відповідач, заперечуючи наявність на його території будь-якого майна позивача, підтвердив, що є власником земельної ділянки за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 169, кадастровий № :31:001:0041, що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 104556, виданим 18.12.2012 Херсонською міською радою, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 74037798. Земельна ділянка набута Відповідачем за договором купівлі-продажу від 25.01.2008 р. №360.

Будівлі та споруди, у тому числі й залізничні колії під №№ 31, 31-1, 31-2 знаходяться у приватній власності відповідача, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно САЕ №162768 виданим Херсонською міською радою та схематичним планом з технічної документації БТІ (т.1 а.с. 55-60). Технічна документація на залізничні колії Відповідачеві не передавалась.

Суд зазначає, що лист від 31.10.2018 р. №НГ-1/1051 не спростовує обставини перебування у власності Відповідача залізничних колій №№ 31, 31-1, 31-2, а лише засвідчує, що Регіональною філією «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на ці залізничні колії технічний паспорт не виготовлявся (т.2 а.с. 164).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про залізничний транспорт" власники залізничних під'їзних колій здійснюють їх утримання на рівні, що забезпечує безпеку виконання робіт, ефективне використання рухомого складу, збереження вагонного парку та вантажу, який перевозиться.

Відповідачем зазначено, що колії №№ 31, 31-1, 31-2 були непридатні для експлуатації, тому ними отримано технічні умови №13 від 08.02.2016 р. на виконання проектних робіт по примиканню під'їзної колії ПрАТ «Дніпровський термінал» до стрілочного переводу №29 Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», технічні умови щодо інженерного забезпечення укладання під'їзної колії ПрАТ «Дніпровський термінал» по станції Херсон Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (т.1 а.с. 62-69).

За наслідками проведеної реконструкції колій, розташованих на земельній ділянці Відповідача, ним 07.12.2017 р. отримано технічний паспорт. 26.01.2018 р. за участю представника Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» складено акт про прийняття в експлуатацію залізничних колій та стрілочних переводів на території ПрАТ «Дніпровський термінал», реконструкцію яких здійснено на підставі вищезазначених технічних умов та робочого проекту, а також акт про відповідність вимогам ПТЕ вагонних ваг, встановлених на під'їзній колії. 01.02.2018 р. між ПрАТ «Дніпровський термінал» та ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» укладено договір №18/25 про надання послуг на перевезення вантажів та подання вагонів на під'їзну залізничну колію ПрАТ «Дніпровський термінал». 02.02.2018 р. між ПрАТ «Дніпровський термінал» та ПАТ «Укрзалізниця» укладено договір про надання послуг на обслуговування засобів вимірювальної техніки - вагонних ваг, розташованих на під'їзній колії ПрАТ «Дніпровський термінал». (т.2 а.с.24-59, 88-132, 134-139).

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини справи та вимоги чинного законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Херсонської філії про зобов'язання ПрАТ «Дніпровський термінал» відновити за свій рахунок залізничні колії №4,5,8 та стрілочні переводи №30,31 не підлягають задоволенню, оскільки Позивачем не доведено отримання у власність цих під'їзних колій у складі об'єкту нерухомого майна залізничної колії 1450 м, інвентарний №15а, за адресою м. Херсон вул. Заводська, 47, переданого за актом передачі нерухомого майна у власність ВАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» 30.10.2001 р.

Натомість, Відповідачем поданими доказами підтверджено, що він є власником залізничних колії під №№ 31, 31-1, 31-2, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 169, за технічними умовами, затвердженими Позивачем, проведена їх реконструкція, отримано технічний паспорт та прийнято колії в експлуатацію за участю представника Позивача, укладено договори про надання послуг на перевезення вантажів та подання вагонів на під'їзну залізничну колію ПрАТ «Дніпровський термінал» з Позивачем та на обслуговування засобів вимірювальної техніки. І зазначені обставини Позивачем не заперечувались.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, в зв'язку із відмовою в позові, судовий збір за подачу позовної заяви, перегляд судового рішення у апеляційній та касаційній інстанціях покладається на Позивача.

На підставі ч. 13 ст. 129 ГПК України суд відмовляє третій особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерству інфраструктури України у задоволенні заяви про стягнення з Відповідача понесених судових витрат у розмірі 78,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський термінал» про зобов'язання відновити за свій рахунок залізничні колії № 4, 5, 8 та стрілочні переводи № 30, 31 - відмовити повністю.

2. Судовий збір за подачу позовної заяви, перегляд судового рішення у апеляційній та касаційній інстанціях покласти на Позивача.

3. Відмовити Міністерству інфраструктури України у задоволенні заяви про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський термінал» на їх користь понесених судових витрат у розмірі 78,00 грн.

4. Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Дата складення повного рішення 10.12.2018 року.

Суддя Т.А. Остапенко