РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2018Справа № 910/12761/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шико" ( 01103, м.Київ, бул.Д.Народів.18/7, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп" (01113, м.Київ, проспект Перемоги, буд. 62-б, оф.2, )

про стягнення 95 700,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шико" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп" про стягнення 95 700,00 грн., з яких: 87 000,00 грн. вартості оплаченого, проте не поставленого відповідачем товару по договору поставки № 18-111 від 23.02.2018, 8700,00 грн. неустойки.

Ухвалою суду від 25.09.2018 залишено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шико" без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви у визначений спосіб.

03.10.2018 позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, представник відповідача у засідання суду не з'явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином відповідно до ст. 120 ГПК України. Ухвала суду від 04.10.2018 була надіслана відповідачу на адресу, відповідно до витягу з ЄДРПОУ та повернена до суду із зазначенням причини повернення «за зазначеною адресою не знаходиться».

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2018 між ТОВ "Смарт Текнолоджи Групп" (постачальник) та ТОВ відповідальністю "Шико" (покупець) був укладений договір поставки № 18-111, в порядку та на умовах якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця комплект складського обладнання. а покупець - прийняти обладнання та оплатити його на умовах даного договору.

У додатку № 1 до договору від 23.02.2018 - Специфікація сторони узгодили найменування, комплектність, характеристику та вартість обладнання.

Цією ж Спеціфікацією було визначено, що вартість обладнання складає 87 800,00 грн., умови оплати: попередня оплата, умови поставки: 20 робочих днів від дати отримання постачальником попередньої оплати, на склад покупця: м.Київ, бульвар Дружби Народів, 18/7.

Згідно з п. 5.4 договору, датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної.

У п.7.1 договору сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його остаточного виконання

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору та відповідно до Специфікації відповідачем було виставлено позивачу для оплати рахунок-фактуру № СС-0011 від 23.02.2018 на суму 87 800,00 грн. вартості обладнання «Складські стелажі в комплекті».

Позивачем за платіжними дорученнями № 1356 від 06.03.2018 на суму 15 000,00 грн., № 1396 від 15.03.2018 на суму 15 000,00 грн., № 1442 від 23.03.2018 на суму 15 000,00 грн., № 1458 від 28.03.2018 на суму 15 000,00 грн., № 1480 від 03.04.2018 на суму 15 000,00 грн., № 1547 від 13.04.2018 на суму 12 800,00 грн. було сплачено на рахунок ТОВ «СМАР ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» коштів на загальну суму 87 800,00 грн. за складські стелажі згідно рахунку-фактури «СС-00111 від 230.2018.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач в порушення умов Договору не здійснив поставку обладнання, у т.ч. у встановлений строк, на вимоги про повернення коштів не відреагував, після звернення із повідомленням про розірвання договору суму 87 800,00 грн. не повернув суму перерахованого авансу, у зв'язку з чим його заборгованість становить 87 800,00 грн.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі, коли у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. При цьому, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця, що, як встановив господарський суд, покупцем і було зроблено у даному випадку.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладено у постанові від 28.11.2011 р. у справі №3-127гс11.

Згідно з приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Стаття 526 цього ж Кодексу визначає загальні умови виконання зобов'язання. В розумінні наведеної норми зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Аналогічні вимоги до виконання господарських зобов'язань закріпленні і в статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач на виконання умов спірного договору перерахував відповідачу вартість обладнання по договору.

Таким чином, враховуючи наведене та п.3.3 Специфікації, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп" повинно було поставити товар за договором у строк до 05.04.2018.

Як вбачається з копій листування, позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами, претензіями щодо повернення грошових коштів у сумі 87 800,00 грн. отриманих за поставку обладнання, що відповідачем здійснено не було, повідомляв про відмову від поставки та порушення постачальником істотних умов договору.

14.06.2018 позивач надіслав відповідачу лист, в якому повідомив про розірвання договору поставки № 18-111 від 23.02.2018 з моменту отримання цього листа в порядку ст.ст. 651, 665 ЦК України. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, лист отриманий ТОВ "Смарт Текнолоджи Групп" - 22.06.2018.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача склала 87 000,00 грн. вартості оплаченого, проте не поставленого товару та 8700,00 грн. неустойки.

Доказів повернення відповідачем коштів у заявленій у позовній заяві сумі 87 000,00 грн. або ж доказів підтвердження цільового використання спірної суми коштів, поставки обладнання відповідно до умов договору, суду не надано.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частинами 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

З огляду на вищевикладені обставини невиконання відповідачем умов договору у встановлений строк, а також розірвання позивачем договору в односторонньому порядку, суд прийшов до висновку, що грошові кошти, перераховані в якості оплати товару у заявленому у позовній заяві розмірі 87 000,00 грн., підлягають поверненню позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 8.5 договору сторони визначили, що за несвоєчасну поставку обладнання постачальник має сплатити покупцю штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми обладнання за кожний день прострочення, але не більше 10% від загальної суми обладнання, що постачається.

Позивачем заявлено до стягнення 8700,00 грн. неустойки.

Відповідач письмового відзиву на позов та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та підтвердження наявності обставин звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо оплати отриманого товару в розумінні норм чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в межах заявлених вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Текнолоджи Групп" (01113, м.Київ, проспект Перемоги, буд. 62-б, оф.2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шико" ( 01103, м.Київ, бул.Д.Народів.18/7, ) 87 000 (вісімдесят сім тисяч) грн. 00 коп. боргу, 8700 (вісім тисяч сімсот) грн. 00 коп. неустойки, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.2018.

Суддя О.М.Ярмак