ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в і д к р и т т і п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

05 грудня 2018 року

Справа № 926/2091/18

Суддя Т.І. Ковальчук, розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства “Сторожинецьке лісове господарство”, с. Чудей Сторожинецького району Чернівецької області,

до Філії “Центр транспортної логістики” ПАТ “Українська залізниця”, м. Київ,

про стягнення заборгованості в сумі 39333,60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Філії “Центр транспортної логістики” ПАТ “Українська залізниця” про стягнення 39333,60 грн. безпідставно нарахованих додаткових зборів (маневрова робота, користування вагоном, зберігання вантажу, надання інформації) у зв’язку із затриманням на станції Вадул-Сірет з причин поглибленого митного огляду зазначених у позовній заяві вагонів.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі – позивачами і відповідачами, можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред’явлено позовну вимогу.

Сторони господарського процесу повинні мати господарську процесуальну правоздатність і господарську процесуальну дієздатність (ст. 44 ГПК України).

Господарська процесуальна правоздатність визначається як здатність усіх фізичних і юридичних осіб мати процесуальні права та обов’язки сторони, третьої особи, заявника, боржника, якою вони володіють на підставі їхнього права на судовий захист у господарському суді своїх прав і законних інтересів. У цьому виражається нерозривний процесуальний зв’язок між процесуальною правоздатністю і здатністю мати матеріальні права та обов’язки. Особа наділяється процесуальною правоздатністю з метою захисту матеріальних прав і інтересів. Правоздатність у матеріальному праві – це здатність мати відповідні матеріальні права і нести обов’язки, а процесуальна правоздатність – це можливість бути в господарському суді стороною, третьою особою, заявником.

Оскільки господарська процесуальна правоздатність тісно пов’язана з матеріально-правовою правоздатністю і з матеріальним правом, яке підлягає захисту, вона виникає одночасно з виникненням здатності мати матеріальні права. Відповідно до ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Для юридичних осіб обсяг процесуальної правоздатності й процесуальної дієздатності збігається, оскільки процесуальна правоздатність і процесуальна дієздатність юридичної особи виникають одночасно з моменту державної реєстрації юридичної особи.

Що ж до господарської процесуальної правоздатності та дієздатності відокремлених підрозділів юридичних осіб, філій і представництв, то останні, будучи наділені певним обсягом господарських прав та обов’язків (господарська компетенція), тим не менше, не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю, оскільки не мають статусу юридичної особи,

Під час розгляду матеріалів позовної заяви на предмет їх достатності для прийняття до розгляду і порушення провадження у справі суд здійснив інтернет-пошук інформації про статус Філії “Центр транспортної логістики” ПАТ “Українська залізниця” на сайті державного підприємства “Інформаційно-ресурсний центр” (“Пошук відомостей в ЄДР”) і встановив, що зазначений позивачем відповідач – Філія “Центр транспортної логістики” Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” не має статусу юридичної особи, а є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця”, код ЄДРПОУ ВП: 40123465.

Відтак, враховуючи, що в позовній заяві позивач зазначив відповідачем не юридичну особу – ПАТ “Українська залізниця”, а його відокремлений підрозділ – Філію “Центр транспортної логістики” без права юридичної особи, остання в силу приписів ст.ст. 4, 45 ГПК України не може бути самостійним відповідачем в господарському суді.

У зв’язку з цим у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України у прийнятті позовної заяви належить відмовити, оскільки позовні заяви до суб’єктів, які не мають статусу юридичної особи, не підлягають розгляду господарськими судами.

Разом з тим, суд роз’яснює позивачеві, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України “Про господарські товариства”, “Про акціонерні товариства”, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Відтак, позивач не позбавлений можливості звернутися до господарського суду з позовом до ПАТ “Українська залізниця” в особі відокремленого підрозділу Філії “Центр транспортної логістики” ПАТ “Українська залізниця”.

Окрім того, з урахуванням місцезнаходження як ПАТ “Українська залізниця”, так і його відокремленого підрозділу Філії “Центр транспортної логістики” у м. Києві, суд звертає увагу позивача на положення частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позов пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом, та частини 3 статті 29 ГПК, згідно якої позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи можуть пред’являтися також за їх місцезнаходженням.

Також відповідно до частини 1 статті 30 ГПК України спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходженням юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті провадження у справі відмовити.

2.          Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачеві.

Порядок оскарження

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 05 грудня 2018 року.

Суддя Т.І.Ковальчук