АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/686/18
Південно-Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників учасників процесу:

від ПАТ «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА» не зявився,

від ТОВ «Чорноморський рибний порт» адвокат ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА»

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2018 (суддя Степанова Л.В.) вступну та резолютивну частини якого проголошено у судовому засіданні у м. Одеса, просп. Шевченка, 29. Повне рішення складено 14.09.2018

по справі №916/686/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт»

про стягнення 368 289,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА» (далі ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський морський рибний порт» про стягнення матеріальних збитків в сумі 368 289,87 грн., а також судового збору в розмірі 5 524,35 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 08.08.2013 між ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» та ДП «Квенбергер Логістик УКР» було укладено Генеральний договір добровільного страхування вантажів в рамках якого між сторонами було укладено страховий сертифікат добровільного страхування вантажів, обєктом якого були цигарки Marlboro Menthol Ц MNT BOX 20 у вигляді картонних коробок в контейнері №MRKU6424571, власником яких був ПрАТ «Філіп Морріс Україна». Згідно договору від 23.03.2011 укладеного між Експедитором - ДП «Квенбергер Логістик УКР» та Оператором - ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» останній прийняв контейнер №MRKU6424571 з вантажем для його зберігання в Порту та його подальшої відправки на судно. 31.03.2017 при здійсненні вантажних операцій з іншими контейнерами, співробітник (оператор контейнерного перевантажувача) ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», зачепив спредером контейнер з вантажем, що призвело до його падіння з третього ярусу складу.

За твердженням позивача, в той же день, було проведено розформування та стафірування пошкодженого контейнера перевантаження пошкодженого вантажу з одного контейнеру в інший в присутності представників портової адміністрації, митних органів, експедитора та сюрвеєра, про що був складений Акт №5775 та Тальманська розписка від 31.03.2017. Також, як відзначає позивач, 11.04.2017 був складений акт №01 в складі комісії представників ДП «Квенбергер Логістик УКР», ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА», ПАТ «Філіп Морріс Україна», Одеської регіональної Торгово-промислової палати, ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», згідно якого було здійснено огляд для визначення кількості та оцінки вартості пошкодженого вантажу в рамках інвойсної вартості виключно пошкодженого вантажу. В даному акті в п.4 члени комісії також визначили вину ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», який був підписаний представником останнього без заперечень.

Позивач зазначає, що 21.07.2017 власник вантажу ПрАТ «Філіп Морріс Україна» звернувся з претензією до ДП «Квенбергер Логістик УКР» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної неналежним виконанням господарського зобовязання на суму 289 572,97 грн. Зважаючи на те, що вантаж був застрахований в ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА», Страхувальник звернувся до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір збитку був визначений на підставі експертного висновку №УТЄ-690 від 21.04.2017 Торгово-промислової палати України та згідно розрахунку - доповнення до претензії №07/077 від 21.07.2017. Зважаючи на зібрані документи ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування на підставі страхового акту №29858/1 у розмірі 289572,95 грн. власнику вантажу ПрАТ «Філіп Морріс Україна». Також, на підставі п. 7 договору добровільного страхування вантажів, рахунку №2972 від 16.05.2017 ДП «Квенбергер Логістик УКР», страхового акту №29858/2 страхувальнику ДП «Квенбергер Логістик УКР» було перераховано страхове відшкодування у розмірі 78 716,92 грн.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що відповідальною особою за завдані збитки є оператор - ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», оскільки не забезпечив збереження вантажу у період з моменту коли його отримав, та до того часу коли мав здійснити його подальшу відправку на судно. Таким чином, на думку позивача до нього перейшло право вимоги від Страхувальника до відповідача.

Ухвалою суду першої інстанції від 20.07.2018 замінено найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський морський рибний порт» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибний порт» (далі ТОВ «Чорноморський рибний порт») (з врахуванням ухвали господарського суду від 27.07.2018 про виправлення описки).

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.09.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд зазначив, що посилання позивача на те, що розмір збитку у сумі 289 572,97 грн. був визначений на підставі експертного висновку №УТЄ-690 від 21.04.2017 Торгово-промислової палати України та згідно розрахунку - доповнення до претензії №07/077 від 21.07.2017 суд до уваги не приймає, оскільки в експертному висновку №№УТЄ-690 від 21.04.2017 не встановлено суми збитку, а встановлено лише кількість пошкодженого вантажу.

Щодо розрахунку - доповнення до претензії №07/077 від 21.07.2017, суд встановив, що вказаний розрахунок не є підставою для виплати страхового відшкодування, оскільки зазначені в ньому суми не підтверджені первинними документами щодо виконання робіт з перепакування, розбракування, понесення витрат при розбракуванні, закупку матеріалів для перепакування вантажу та отримані послуги експерта торгово-промислової палати та не підтверджена вартість втрачених цигарок.

Також, суд зазначив, що ПрАТ «Філіп Морріс Україна» неодноразово змінювалася сума страхового відшкодування з урахуванням додаткових витрат.

Щодо суми виплати страхового відшкодування ДП «Квенбергер Логістик УКР» у розмірі 78 716,92 грн., суд встановив, що дана сума, відповідно до умов укладеного договору добровільного страхування взагалі не підтверджена належними доказами.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» звернулось до Південно-Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд, рішення скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, апелянт зазначає, що з врахуванням п. п. 6, 7 та 12 Генерального договору добровільного страхування вантажів від 08.08.2013 №6110/249/000021, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 78 716,92 грн. страхувальнику ДК «Квенбергер Логістик УКР», який поніс витрати в звязку із перевезенням вантажу, його зберіганням, супроводом охорони та ін.. Позивач надав до суду рахунки, виставлені організаціями, які надавали відповідні послуги та платіжні доручення про оплату вказаних рахунків, з корегуванням суми за один контейнер з пошкодженим вантажем.

Проте, на думку скаржника, суд приймаючи рішення не прийняв до уваги пояснення та рахунки позивача стосовно суми страхового відшкодування в розмірі 78 716,92 грн., що свідчить про те, що судом не було повністю зясовано та досліджено докази у справі, що призвело до прийняття незаконного рішення, що причинило порушення права позивача на відшкодування матеріальної шкоди.

Стосовно страхового відшкодування у розмірі 289 572,95 грн., апелянт зазначає, що законодавство не вимагає оцінювати шкоду якимось конкретними способами та доводити розмір страхового відшкодування тільки певними документами. Натомість законодавство надає право позивачу звертатись з позовом в межах фактичних витрат. Позивач виплатив страхове відшкодування, подав позов про відшкодування шкоди у межах фактичних витрат та надав документи, на підстав яких прийняв рішення про виплату.

Також, апелянт зазначає, якщо відповідач не погоджувався з розміром страхового відшкодування, то мав це довести, надати інший розрахунок, дослідження спеціаліста, висновок експерта чи витребувати інформацію у ПрАТ «Філіп Морріс Україна», проте відповідач не довів жодним чином, що розмір страхового відшкодування не відповідає розміру шкоди.

Разом з апеляційною скаргою Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА" заявлено клопотання в якому скаржник просить витребувати у ОСОБА_2 акціонерного товариства Філіп Морріс Україна інформацію, в тому числі дані бухгалтерського обліку, та в разі наявності первинні документи, на підставі яких була розрахована сума претензії адресованої до ДП Квенбергер Логістикс Укр №07/077 від 21.07.2017 на суму 289 572,97 грн., в тому числі інформацію про вартість матеріалів, витрати на оплату праці на інших витрат, а також залучити до участі у справі №916/686/18 в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство Філіп Морріс Україна та Дочірнє підприємство Квенбергер Логістикс Укр.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник зазначає, що звертався до суду першої інстанції із аналогічним клопотанням про витребування інформації від ОСОБА_2 акціонерного товариства Філіп Морріс Україна мотивувавши його тим, що на поданий попередньо запит, адресований підприємству, відповідь не отримав та просив суд витребувати інформацію та документи, які б підтвердили розрахунок шкоди даними бухгалтерського обліку, первинними документами, але суд першої інстанції відмовив у задоволенні цього клопотання. Витребувана інформація та документи, за твердженням скаржника, можуть підтвердити розмір витрат, які понесло ОСОБА_3 акціонерне товариство Філіп Морріс Україна для відновлення пошкодженого майна. Апелянт також відзначає, що вживав заходів для витребування інформації самостійно, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією запиту від 06.07.2018 до ОСОБА_2 акціонерного товариства Філіп Морріс Україна.

Скаржник також відзначає, що судом першої інстанції також було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_2 акціонерного товариства Філіп Морріс Україна третьою стороною попре те, що рішення в даній справі може вплинути на їх права, оскільки у разі якщо судом буде відмовлено у задоволенні позову через необґрунтованість суми страхового відшкодування, то позивач може вимагати у ОСОБА_2 акціонерного товариства Філіп Морріс Україна повернути страхове відшкодування. На думку апелянта, відмова у задоволенні цих клопотань спричинила неможливість надати докази, які суд вважав би належними, попре те, що такі докази взагалі мав би надавати відповідач.

Ухвалою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №916/686/18 за апеляційною скаргою ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2018, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибний порт" строк для подання міркувань або заперечень щодо клопотання апелянта Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА" про витребування доказів та залучення до участі у справі третіх осіб.

Судом апеляційної інстанції отримано заперечення від ТОВ «Чорноморський рибний порт» щодо клопотань апелянта про витребування документів та залучення третіх осіб, в якому відповідач зазначає, що апелянтом не доведено, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обовязки ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ДП «Квенбергер Логістик УКР». Крім цього, відповідач стверджує, як у клопотанні до суду першої інстанції, та і у клопотанні до суду апеляційної інстанції, позивач не зазначає правової норми, на підставі якої, на його думку, у позивача виникає право вимагати повернення страхового відшкодування від ПрАТ «Філіп Морріс Україна» або від ДК «Квернбергер Логістік Укр», виходячи з характеру та обставин справи. Також, відповідач вказав, що в суді першої інстанції на поставлене запитання щодо цілі долучення третіх осіб, представник позивача пояснив, що клопотання про залучення у якості третіх осіб ПрАТ «Філіп Морріс Україна» або від ДК «Квернбергер Логістік Укр» спрямовано фактично на отримання додаткових доказів з боку цих підприємств.

Крім цього, на думку відповідача, клопотання про витребування у ПрАТ «Філіп Морріс Україна» наведених у клопотанні інформації та документів є клопотанням про витребування доказів. Проте, відповідач вважає, що заявлене до апеляційного суду клопотання не містить відомостей, визначених п.п.2, 4, 5 ч.2 ст.81 ГПК України. Відповідач зазначає, що виходячи з предмету та характеру спору, а також з урахуванням спрямованості заперечень відповідача, зясуванню і доказуванню по справі підлягають обставини, повязані з дотриманням позивачем умов договору страхування саме під час розрахунку та виплати страхового відшкодування, і відповідно, дослідженню підлягають документи, які позивач використовував здійснюючи зазначені дії. В той же час, позивач не зазначає яке значення для вирішення справи має підтвердження розміру витрат ПрАТ «Філіп Морріс Україна» для відновлення пошкодженого майна, документами, які не передбачені умовами договору страхування, не бралися до уваги позивачем під час визначення розміру та сплати страхового відшкодування, та які не містять відомостей щодо причинного звязку між шкодою, спричиненою відповідачем та шкодою, спричиненою іншими особами під час зворотного перевезення цигарок.

Судовою колегією відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування у ПрАТ «Філіп Морріс Україна» інформації, в тому числі даних бухгалтерського обліку з наступних підстав.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 80 ГПК України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, виходячи із наведених законодавчих приписів на позивача покладено обовязок надання доказів разом із поданням позовної заяви.

Разом з цим, звертаючись із позовом до суду першої інстанції позивачем не додано доказів, які апелянт просить витребувати у ОСОБА_2 акціонерного товариства Філіп Морріс Україна, а також, не повідомлено суд першої інстанції про неможливість подання таких доказів у встановлений законом строк з обєктивних причин.

Судова колегія відзначає, що клопотання про витребування доказів було подано позивачем до суду першої інстанції 06.08.2018, у той час як ухвалою суду першої інстанції від 01.08.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

З огляду на вищевикладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про витребування доказів.

З приводу клопотання апелянта про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Філіп Морріс Україна та Дочірнього підприємства Квенбергер Логістикс Укр колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 50 ГПК України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

За приписами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вказані законодавчі приписи, та враховуючи те, що ухвалою суду першої інстанції від 05.07.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, колегія суддів вважає, що клопотання апелянта про залучення до участі у справі третіх осіб задоволенню не підлягає.

Разом із запереченнями щодо клопотань апелянта, відповідачем надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що підставою позовних вимог є те, що ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА», яке є страховиком за договором добровільного страхування вантажів №6110/249/000021, виплатив страхове відшкодування за вимогою страхувальника в наслідок чого у позивача виникло право регресу до відповідача на суму сплаченого відшкодування. Проте, на думку відповідача, у позивача виникло право суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України, а не регресу за ст. 1191 ЦК України, як це наведено в позові.

Також, відповідач зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив, що позивач здійснював розрахунок суми страхового відшкодування та її виплату не на підставі документів, визначених договором страхування, а на підставі інших документів, які містять суперечливі та недостатні відомості і не відповідають вимогам, які ставляться до первинних документів, на підставі яких може бути визначено розмір збитку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 призначено справу до розгляду на 07.12.2018.

Представник позивача в судове засідання 07.12.2018 не зявився, та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 22.11.2018, яке вручено апелянту 26.11.2018, проте про поважні причини неявки суд не повідомив. Однак, така неявка представника позивача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалами Південно-Західного апеляційного господарського суду явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення в яких заперечував проти апеляційної скарги та клопотань апелянта та просив суд, у задоволенні клопотань позивача про витребування документів та залучення третіх осіб відмовити, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції 08.08.2013 між ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» (страховик) та ДП «Квенбергер Логістик УКР» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування вантажів №6110/249/000021 предметом якого є майнові інтереси ДП «Квенбергер Логістик УКР» повязані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленими на страхування вантажами, що перевозяться протягом дії договору.

Відповідно до Розділу договору «Права та обовязки сторін», а саме: п.п. 1.7. пункту 1 встановлено, що при пошкодженні (знищенні, втраті) застрахованого вантажу Страхувальник зобовязаний, крім іншого, здійснити всі можливі заходи для порятунку вантажу, запобігання і зменшення шкоди; здійснити усі можливі заходи щодо відповідного документального підтвердження збитку: провести відповідні заходи з опису збитків в акті прийму-передачі вантажу, накладній, інших вантажосупровідних документах , зазначити стан замків, пломб, упаковки, тари тощо; скласти комерційний акт з зазначенням відомостей про вантаж, транспортний засіб, маршрут перевезення, зафіксованого та ймовірного збитку. Страховик зобовязаний протягом 3-х годин з моменту тримання заяви на страхування - підтвердити прийняття на страхування перевезення вантажу і на протязі доби оформити страховий поліс (п.п. 3.1 п. 3 Розділу договору «Права та обовязки сторін»).

Страховик має право вимагати від Страхувальника інформацію, необхідну для встановлення факту та обставин настання страхового випадку і визнання розміру страхової виплати (п.п. 4.2. п. 4 Розділу договору «Права та обовязки сторін»).

Не відшкодовуються збитки, які виникли у разі наміру Страхувальника або Вигодонабувача (чи їх представників), а також порушення встановлених правил перевезення та зберігання вантажів, використання невідповідної упаковки, закупорки та підготовки вантажу, відправлення вантажів в пошкодженому стані; неприйняття Страхувальником заходів щодо рятування вантажу під час та після страхового випадку, забезпечення його збереження і запобігання подальшого його пошкодження (п. 2 Розділу договору «Виключення зі страхових випадків і обмеження страхування»)

Однією з підстав відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування є неприйняття заходів щодо рятування і збереження вантажу (п. 1 Розділу договору «Причини відмови у страховій виплаті»).

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ст. 990 ЦК України).

В рамках даного договору 29.03.2017 між сторонами було укладено страховий сертифікат добровільного страхування вантажів №6110/006916, обєктом якого були цигарки Marlboro Menthol & MNT BOX 20 у вигляді картонних коробок в контейнері №MRKU6424571, власником яких був ПрАТ «Філіп Морріс Україна» (т. 1, а.с. 17).

Згідно з договором №42/11Т від 23.03.2011 укладеним між Експедитором - ДП «Квенбергер Логістик УКР» та Оператором ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» останній прийняв контейнер №MRKU6424571 з вантажем для його зберігання в Порту та його дальшої відправки на судно (т. 1 а.с. 18-19).

31.03.2017 при здійсненні вантажних операцій з іншими контейнерами співробітник (оператор контейнерного перевантажувача) ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», зачепив спредером контейнер з вантажем, що призвело до його падіння з третього ярусу складу (т. 1, а.с. 20).

31.03.2017 було проведено розформування та стафірування пошкодженого контейнера перевантаження пошкодженого вантажу з одного контейнеру в інший в присутності представників портової адміністрації, митних органів, експедитора та сюрвеєра, про що був складений Акт №5775, Тальманська розписка від 31.03.2017 (т. 1, а.с. 21-22).

11.04.2017 був складений акт №01 в складі комісії представників ПАТ «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА», ПАТ «Філіп Морріс Україна», Одеської регіональної Торгово-промислової палати, ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», згідно якого було здійснено огляд для визначення кількості та оцінки вартості пошкодженого вантажу в рамках інвойсної вартості виключно пошкодженого вантажу. В даному акті в п.4 члени комісії також визначили вину ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», який був підписаний представником останнього без заперечень. Також Відповідач не заперечував свої вини в листі № 28/19-295 від 31.03.2017 (т. 1, а.с. 20, 23-25).

21.07.2017 власник вантажу ПрАТ «Філіп Морріс Україна» звернувся з претензією до ДП «Квенбергер Логістик УКР» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної неналежним виконанням господарського зобовязання на суму 289 572,97грн. (т. 1, а.с. 42-45).

Зважаючи на те, що вантаж був застрахований в ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА», Страхувальник звернувся до Страховика із претензіями про виплату страхового відшкодування.

Так, у претензії від 25.07.2017 № 655/1 сума страхового відшкодування становила 355 550, 97 грн., а в претензії від 22.11.2017 № 900 1 сума страхового відшкодування збільшилась та становила - 368 289,87 грн., з яких відповідач просив перерахувати на рахунок ПрАТ «Філіп Морріс Україна» - 289 572,95 грн. та на рахунок ДП «Квенбергер Логістик УКР» - 78 716,92 грн. (т. 1, а.с. 49).

ПАТ «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування на підставі страхового акту №29858/1 у розмірі 289 572,95 грн. власнику вантажу ПрАТ «Філіп Морріс Україна», що підтверджується платіжним дорученням №135390 від 12.12.2017 (т. 1, а.с. 71, 73).

Також, з урахуванням п. 7 договору добровільного страхування вантажів №6110/249/000021, яким визначено, що Страховик відшкодовує всі необхідні та доцільні витрати, понесені Страхувальником щодо рятування вантажу, запобігання та зменшення розміру збитків, встановлення їх розміру, якщо збитки відшкодовуються згідно з умовами договору, а також на підставі страхового акту №29858/2, страхове відшкодування у розмірі 78 716,92грн. було перераховано страхувальнику ДП «Квенбергер Логістик УКР», що підтверджується платіжним дорученням №140205 від 22.02.2018 (т. 1, а.с. 72, 74).

Вищевикладене стало підставою для звернення ПАТ «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА» із позов до ТОВ «Чорноморський рибний порт», оскільки позивач вважає, що відповідальною особою за завдані збитки є відповідач, з тих підстав, що не забезпечив збереження вантажу у період з моменту коли його отримав, та до того часу коли мав здійснити його подальшу відправку на судно. Таким чином, на думку позивача до нього перейшло право вимоги від Страхувальника до відповідача.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надано належних доказів, передбачених договором добровільного страхування вантажів, на підтвердження розміру завданих збитків у звязку із пошкодженням вантажу.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 627 Цивільного кодекс України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України встановлено, що угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Так укладаючи договір добровільного страхування вантажів №6110/249/000021 сторонами у п.п. 1, 2, 3, 4.2., 9, 10 Розділу договору «Умови здійснення страхової виплати» сторонами погоджено, що виплата страхового відшкодування здійснюється Страховиком на підставі письмової заяви Страхувальника із зазначенням дати і місця настання страхового випадку, його причин, з детальним описом обставин настання страхового випадку, розміру збитку. Разом із заявою повинні бути надані такі документи (у залежності від обставин): Договір страхування; документи, що підтверджують майновий інтерес Страхувальника або Вигодонабувача в отриманні страхового відшкодування; довідки уповноважених державних чи інших офіційних органів в компетенції яких знаходяться такі випадки: опис пошкодженого (знищеного, зниклого, вкладеного) вантажу; інвентаризаційні складні відомості за відповідний період; товаросупровідні і складські документи (накладні, коносаменти, рахунки-фактури тощо); контракт на постачання вантажу; звіт Страхувальника/перевізника/експедитора про обставини настання страхового випадку; висновки експертів про ступінь придатності пошкодженого вантажу; копію листування з вантажоодержувачем; інші документи стосовно розслідування причин та обставин настання страхового випадку та визначення розміру збитку, на вимогу Страховика. Розмір збитку, що заподіяний вантажу Страхувальника, визначається на основі документів, що підтверджують розмір збитку, або на основі експертної оцінки. У випадку пошкодження вантажу основою для визначення розміру виплати страхового відшкодування є відновна вартість пошкодженого вантажу в межах страхової суми. Відновна вартість визначається як сума, необхідна для відновлення втраченого чи пошкодженого в результаті настання страхового випадку вантажу до первісного стану, з урахуванням зносу, транспортування пошкодженого вантажу до місця призначення та особливостей ціноутворення в місцевості здійснення відновлення вантажу. Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом 15-ти робочих днів після отримання всіх документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків, та складає страховий акт. Про відмову у виплаті або прийнятті рішення про відстрочку виплати Страховик протягом 5-ти днів повідомляє Страхувальника письмово з викладенням мотивації прийнятого рішення. В разі наявності причин сумніву в обґрунтованості виплати страхового відшкодування, Страховик має право відтермінувати її до отримання підтвердження або спростувати такі сумніви відповідними компетентними органами, але не довше, ніж на 60 (шістдесят) календарних днів з дати отримання усіх необхідних документів від страхувальника.

Разом цим колегія суддів відзначає, що у порушення вказаних умов договору, розрахунок суми страхового відшкодування та її виплату здійснено не на підставі документів, які визначені сторонами у договорі.

При цьому надані позивачем документи, якими останній обґрунтовує визначення розміру збитків завданих ПрАТ «Філіп Морріс Україна» у розмірі 289572,95 грн., а саме, експертний висновок №УТЄ-690 від 21.04.2017 Торгово-промислової палати України та розрахунок-доповнення до претензії №07/077 від 21.07.2017 не є належними доказам в обґрунтування сум страхового відшкодування, виплачених ПрАТ «Філіп Морріс Україна», оскільки не відповідають умовам укладеного між сторонами договору.

До того ж, судова колегія відзначає, що у наданому позивачем експертному висновку №УТЄ-690 від 21.04.2017 Торгово-промислової палати України, яким останній обґрунтовує свої позовні вимоги, не встановлено суми збитків, а визначено лише кількість пошкодженого вантажу.

Також, сума визначена у розрахунку від 05.12.2017, здійсненному ПрАТ «Філіп Морріс Україна», на підставі якого позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування, не підтверджується первинними документами щодо виконання робіт з перепакування, розбракування, понесення витрат при розбракуванні, закупку матеріалів для перепакування вантажу та отримані послуги експерта торгово-промислової палати та не підтверджена вартість втрачених цигарок.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «УНІВЕРСАЛЬНА» в частині стягнення з відповідача суми виплати страхового відшкодування ПрАТ «Філіп Морріс Україна» у розмірі 289 572,95 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних доказів в обґрунтування вищевказаної суми страхового відшкодування.

Не є обґрунтованими й позовні вимоги в частині виплати страхового відшкодування ДП «Квенбергер Логістик УКР» у розмірі 78 716,92 грн., з наступних підстав.

Так в обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на п.7 договору добровільного страхування вантажів в якому визначено, що страховик відшкодовує всі необхідні та доцільні витрати, понесені страхувальником щодо рятування вантажу, запобігання та зменшення розміру збитків, встановлення їх розміру, якщо збитки відшкодовуються згідно умов договору.

Разом з цим судова колегія відзначає, що вказана сума не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, а надані позивачем докази щодо перевантаження вантажу в інший контейнер, відправка вантажу з Одеси до Харкова та надані послуги охорони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки узгоджуються з умовами укладеного між сторонами договору, зокрема, п.4 Розділу «Умови здійснення страхової виплати» договору добровільного страхування №6110/249/000021 яким обумовлено, що розмір збитку та належного до сплати страхового відшкодування розраховується, виходячи з наступного: у випадку повного знищення, загибелі вантажу (безповоротної втрати вантажу або коли витрати на його відновлення, ремонт та перевезення в пункт призначення перевищують дійсну вартість обєкту) - розмір збитку визначається шляхом вибору меншої з сум: суми вирахування дійсної вартості вантажу на момент настання страхового випадку на базі експертної оцінки вартості вантажу Торгово-промислової палати м. Києва; суми, необхідної для придбання чи виготовлення вантажу, повністю аналогічного застрахованому; у випадку пошкодження вантажу основою для визначення розміру виплати страхового відшкодування є відновна вартість пошкодженого вантажу в межах страхової суми, вказаної в розділі «СТРАХОВА СУМА» договору.

Отже, судова колегія вважає, що позивачем не надано належних доказів в обґрунтування сум страхового відшкодування, виплачених ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ДП «Квенбергер Логістик УКР», у звязку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому колегією суддів не приймають до уваги посилання апелянта на наявні у матеріалах справи докази, які на його думку підтверджують розмір страхового відшкодування ДП «Квенбергер Логістик УКР» у сумі 78 716,92 грн., оскільки наведені апелянтом докази не узгоджуються із тими вимогами, що визначені сторонами у договорі добровільного страхування №6110/249/000021.

Крім цього, судова колегія відзначає, що виплати страхового відшкодування на загальну суму 368 289,87 грн. здійснені позивачем на рахунки ДК «Квенбергер Логістик УКР» та ПрАТ «Філіп Морріс Україна» не у відповідності, тобто, з порушенням умов Договору добровільного страхування вантажів №6110/249/000021 від 08.08.2013.

Так, в порушення п.п. 1.7. п. 1 розділу договору «Права та обовязки сторін» сторонами не був складений компресійний акт з зазначенням відомостей про зафіксований та ймовірний збиток. Відповідно до п. 3.1. розділу договору « Права та обовязки сторін» не було оформлено страховий поліс. Наявні в матеріалах справи копії заяв на безготівковий перерахунок страхового відшкодування не відповідає вимогам п. 1 розділу договору «Здійснення страхової виплати». Крім цього, в матеріалах справи відсутні такі документи як звіт про обставини настання страхового випадку, висновок експертів про ступень придатності пошкодженого вантажу, які передбачені п. 2 розділу договору «Здійснення страхової виплати». Наявний в матеріалах справи висновок №УТЄ-690 від 21.04.2017 Торгово-промислової палати України не містить відомостей про ступень придатності пошкодженого вантажу. Також, в порушення п. 3 розділу договору «Здійснення страхової виплати» не здійснювалась експертна оцінки розміру збитків.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 10.09.2018 у справі №916/686/18 є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято з додержання норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 10.09.2018 у справі №916/686/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.12.2018.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.