РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2018 року м. Чернігівсправа № 927/730/18
Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Ткач І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради.

Відповідач: Приватне підприємство «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство»

Предмет спору: про стягнення 124 773,52 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 08.08.2018, ОСОБА_2, довіреність від 06.06.2018.

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 03.04.2018.

У судовому засіданні 29.11.2018 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 104685,61 грн. боргу з оплати комунальних послуг, 16926,66 грн. пені за період з 28.03.2018 по 24.09.2018, інфляційні нарахування у сумі 1318,89 грн. за період з 19.12.2017 по 27.09.2018, три відсотки річних у сумі 1842,36 грн. за період з 19.12.2017 по 27.09.2018, за договором № 41/10 від 02.09.2010 оренди приміщень в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованих по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові.

Ухвалою від 03.10.2018 вказана позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі № 927/730/18, розгляд справи по суті призначено на 31.10.2018.

18.10.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позов від 18.10.2018, в якому просить суд закрити провадження по справі в частині позовних вимог щодо стягнення відшкодування витрат з комунальних послуг за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року включно; в задоволенні іншої частини позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, відповідач зазначає, що є рішення господарського суду Чернігівської області по справі № 927/287/18 за позовом КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради до Приватного підприємства «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство» про стягнення 80959,66 грн відшкодування витрат з комунальних послуг за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року на підставі договорів оренди будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованих по проспекту Мира, 20 у м. Чернігові. Вказаним рішенням у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили, а тому повторна подача тих самих позовних вимог є недопустимим. Розгляд можливий лише щодо заборгованості за березень та квітень 2018 року, оскільки даний період не був предметом позову по справі № 927/287/18.

Також відповідач зазначає, що своєчасно та в повному обсязі здійснював оплату за комунальні послуги та оренду приміщень. В останній опалювальний сезон відповідач не здійснював оплату за послуги з теплопостачання в звязку з їх неналежною якістю, про що було відомо позивачу, оскільки між позивачем та відповідачем регулярно відбувається листування з приводу неналежної роботи опалювальної системи. Температурний режим орендованих приміщень не відповідає нормам з вини самого ж позивача. Актом обстеження № 12 від 29.12.2016, підписаного представниками позивача та відповідача, було встановлено відсутність опалення в приміщеннях літ. 1-41 (59,1 кв. м) та 1-40 (36,8 кв. м) по причині несправності опалювальної системи. Як вбачається з листа позивача № 198-17 від 17.05.2017 останнім здійснюється розрахунок плати за опалення не враховуючи факту, що деякі приміщення є неопалювальні. Відповідач вважає, що виставлені суми за оплату послуг з опалення мають бути перераховані позивачем в звязку з їх неналежною якістю.

26.10.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив вих. № 854-18 від 24.10.2018 в якій просить задовольнити позов про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг у повному обсязі. Стосовно заперечень відповідача у відзиві про те, що позов про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг позивачем подано повторно зазначено, що предметом позову за справою № 927/287/18 було стягнення боргу з плати комунальних послуг та санкцій за прострочення оплати, а у позові за справою № 927/730/18 предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача здійснених витрат з оплати комунальних послуг в період з листопада 2017 по травень 2018 та нарахованих пені, інфляційні та три проценти річних на прострочене грошове зобовязання.

Також позивач зазначає, що окремого договору з постачальником послуги теплопостачання КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ фірми «ТехНова» відповідач не укладав, тому умови 2-го абзацу п. 3.2 договору № 41/10 від 02.09.2010 встановлюють для сторін права та обовязки щодо відшкодування та проведення розрахунків за комунальні послуги.

Стосовно викладених відповідачем доводів з приводу невідповідності температурного режиму нормам встановленим Санітарними правилами для підприємств громадського харчування, включаючи кондитерські цехи і підприємства, що виробляють мяке морозиво позивач зазначає, що посилання відповідача на акти обстеження приміщення щодо відсутності та якості опалення не мають юридичної сили, оскільки акти складено в односторонньому порядку без виклику позивача й не можуть впливати на факт зменшення площ за умовами п. 3.2 договору № 41/10.

30.10.2018 від представника відповідача надійшла вимога про компенсацію здійснених витрат в якій просить стягнути з позивача 4000 грн на користь відповідача в порядку компенсації здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи. Додано копію платіжного доручення № 1387 від 10.10.2018 про сплату відповідачем адвокату ОСОБА_3 4000 грн. за надання правової допомоги, копію договору про надання правової допомоги від 03.04.2018, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ОСОБА_3 та рекомендацій щодо застосування рекомендованих ставок адвокатського гонорару.

30.10.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії відповіді позивача на адвокатський запит від 18.10.2017, яке залучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 31.10.2018 судом оголошено перерву до 08.11.2018.

07.11.2018 до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив у якому зазначає, що не може погодитись з твердженням позивача щодо відмінності між позовними вимогами заявленими по даній справі, а також вимогами, які були покладені в основу господарської справи № 927/287/18, адже вони є тотожними. Зокрема: в обох справах мова іде про вартість наданих комунальних послуг з теплопостачання; в обох випадках позивачем предявлено позов по тим самим сумам заборгованості, що були предметом розгляду господарської справи № 927/287/18, а саме за листопад 2017 року 16764,23 грн, за грудень 2017 року 18485,94 грн, за січень 2018 року 25118,47 грн, за лютий 2018 року - 20591,02 грн; в обох випадках підставою предявлення позову був п. 3.2 Договору оренди № 41/10 від 02.09.2010 укладеного між позивачем та відповідачем, що також вказує на один і той самий предмет спору.

Відповідач зазначає, що позивач відмовляється надавати технічну документацію системи опалення, яка є необхідною для її ремонту, не вживає жодних дій для приведення системи опалення в нормальний робочий стан. Зважаючи на викладені обставини відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

07.11.2018 до суду надійшло письмове пояснення представника відповідача від 07.11.2018 в якому повідомлено, що згідно інформації отриманої на адвокатський запит не тільки відповідач є орендарем приміщень у вказаній будівлі, що в свою чергу говорить про наявність розподілу витрат за комунальні послуги з опалення будівлі між всіма орендарями, однак позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів про здійснення такого розподілу. Позивачем подано рахунки-фактури, які ним же сформовані та які ніяким чином не підтверджують обєм та вартість спожитих відповідачем послуг з опалення. При чому, по більшості рахунків-фактур в матеріалах справи відсутні докази направлення таких рахунків саме відповідачу. Також в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт сплати позивачем послуг з теплопостачання саме по орендованим відповідачем приміщенням. Більше того, відсутні докази, що платежі були здійснені за надані послуги з теплопостачання по будівлі, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 20.

08.11.2018 судом оголошено перерву до 15.11.2018, а в судовому засіданні 15.11.2018 судом продовжено перерву до 29.11.2018.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

02.09.2010 між Комунальним підприємством Діловий центр Чернігівської обласної ради (орендодавець) та Приватним підприємством Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство (орендар) укладено договір оренди приміщень № 41/10 в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованих по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові (далі договір). Цей договір нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 1261.

Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежилого приміщення (надалі майно), яке розташоване в будівлі по проспекту Миру, 20, у м. Чернігові, що закріплені за орендодавцем на праві господарського відання, у складі приміщення, які знаходяться в підвалі вищезазначеної будівлі, загальною площею 377,3 кв. м, що мають окремий вхід.

Відповідно до п. 1.1.2 договору приміщення передається в оренду з метою розміщення в ньому підприємства громадського харчування: їдальні, дитячого кафе, буфету, кафе-морозиво (без реалізації горілчаних виробів), а саме частина будівлі бувшого готельного комплексу Десна - приміщення підвалу: літ. 1-33, літ. 1-36, літ. 1-38, з літ. 1-40 по літ. 1-56, літ. 1-58, з літ. 1-70 по літ. 1-72, літ. 1-ІІ, літ. 1-ІІІ площею 377,3 кв. м.

Згідно п. 1.2 договору майно забезпечене централізованими електро-, тепло- та водопостачання підключене до водовідведення. Внутрішні електричні і сантехнічні системи та обладнання знаходяться в діючому стані.

Згідно п. 3.2 договору до орендної плати не включається оплата комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, газ, електрична та теплова енергія і т.п.), які орендар сплачує за окремими договорами з постачальниками таких послуг. Якщо комунальні послуги сплачує орендодавець, то орендар компенсує йому здійснені витрати пропорційно займаній площі (або кількості працюючих осіб в залежності від виду комунальних послуг) згідно виставлених рахунків у пятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків. Орендодавець одночасно з рахунками надає орендареві акт наданих комунальних послуг, який останній повинен підписати та повернути орендодавцеві не пізніше трьох днів з моменту його отримання.

У відповідності до п. 3.8 договору у разі несвоєчасної або в неповному обсязі сплати вартості комунальних послуг та компенсації вартості витрат з утримання будівлі відповідно до п. 3.2 цього Договору орендар повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

Згідно п. 5.2 договору орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, суму вартості комунальних послуг та інші платежі в порядку і терміни, зазначені у цьому договорі.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір діє з 02.09.2010 і по 23.08.2025 включно.

02.09.2010 вказаний Договір посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Між сторонами підписано ОСОБА_2 № 1 прийому-передачі в оренду майна комунальної власності області, розташованого за адресою пр. Миру, 20 у м. Чернігові, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежилого приміщення, яке розташоване в будівлі по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові, що закріплені за орендодавцем на праві господарського відання у складі приміщення, які знаходяться в підвалі вищезазначеної будівлі, загальною площею 377,3 кв. м, що мають окремий вхід.

До матеріалів справи додана копія Додаткової угоди № 1 від 31.12.2010 до договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 02.09.2010 № 41/10, якою сторонами погоджено п. 3.2 договору викласти в іншій редакції (а.с. 31-32).

Оскільки вказана додаткова угода №1 до Договору всупереч вимогам 793 ЦК України нотаріально не посвідчена і відповідно до положень ст. 220 ЦК України є нікчемною, вказана додаткова угода є неналежним доказом у справі і до уваги судом не приймається.

До відзиву на позов відповідачем додана копія рішення господарського суду Чернігівської області від 24.05.2018 по справі № 927/287/18 ( а.с. 96-103).

У Єдиному державному реєстрі судових рішень розміщено рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.05.2018 у справі №927/287/18 за позовом Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради до Приватного підприємства «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство» про стягнення 87025,50 грн.

Дата набрання законної сили рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.05.2018 у справі №927/287/18 19.06.2018.

Відповідно до ч.1 ст.3 та ч.3 ст.6 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З урахуванням викладеного судом при прийнятті рішення у справі використовується текст судового рішення у справі №927/287/18 який розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, вказаним рішенням встановлено, що Комунальним підприємством Діловий центр Чернігівської обласної ради подано позов до Приватного підприємства Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство про стягнення 80959,66 грн. відшкодування витрат з комунальних послуг за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року на підставі договорів оренди приміщень № 41/10 від 02.09.2009 , № 63/10 від 27.01.2011, № 06/12 від 17.04.2012 в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованих по проспекту Мира, 20 у м. Чернігові та 5118,90 грн. пені, 570,97 грн. індексу інфляції, 375,97 грн. 3 % річних.

Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача здійснених витрат з оплати послуг теплопостачання в період з листопад-грудень 2017 та січень-лютий 2018 та нарахованих пені, інфляційних та річних за прострочене грошове зобовязання.

Укладення між Комунальним підприємством Діловий центр Чернігівської обласної ради та Приватним підприємством Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство договору оренди приміщень № 63/10 в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованих по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові від 27.01.2011 та договору оренди приміщень № 06/12 в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованих по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові від 17.04.2012 не впливають на предмет спору, оскільки опалювальні приміщення відсутні згідно умов договорів та наявної в матеріалах справи інформації позивача на адвокатський запит. А тому, відсутня необхідність встановлення обставин за цими правочинами щодо невиконання зобовязань відповідачем по оплаті витрат з опалення, в звязку з чим такі договори не є належними доказами по предмету заявленого позову за змістом ст. 76 ГПК України.

Вказаним рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.05.2018 по справі № 927/287/18 в позові Комунального підприємства Діловий центр Чернігівської обласної ради до Приватного підприємства Регіональне інформаційне-інвестиційне агентство про стягнення 87025,50 грн відмовлено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Оскільки, під час розгляду справи судом встановлено, що між тими ж сторонами, про той же самий предмет і з тих же підстав є рішення Господарського суду Чернігівської області у справі №927/287/18 від 24.05.2018, яке набрало законної сили 19.06.2018, провадження у справі в частині стягнення заборгованості з теплопостачання за період з листопада 2017 по лютий 2018 у сумі 80959,66 та нарахованих на суму боргу 527,90 грн. пені, 570,97 грн. інфляційних та 375,97 3% річних за період, який був предметом спору у справі №927/287/18, необхідно закрити на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Розглянувши вимоги в частині стягнення з відповідача понесених позивачем витрат за теплопостачання з березня по квітень 2018 в сумі 23725,95 грн., нарахованих позивачем сум пені, інфляційних витрат та 3% річних як на вказану вище суму боргу, так і на заборгованість за період з листопада 2017 по лютий 2018, яка не була предметом спору по справі №927/287/18, суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1, 3 та 4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідно до ст.76, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як узгоджено сторонами у п.3.2 Договору якщо комунальні послуги сплачує орендодавець, то орендар компенсую йому здійснені витрати пропорційно займаній площі (або кількості працюючих осіб в залежності від виду комунальних послуг) згідно виставлених рахунків у пятиденний термін з моменту виставлення відповідних рахунків.

Орендодавець одночасно з рахунками надає орендареві акт наданих комунальних послуг, який останній повинен підписати та повернути орендодавцеві не пізніше трьох днів з моменту його отримання.

Позивачем надано рахунок-фактура №СФ-0000641 від 30.04.2018 на відшкодування витрат по опаленню за квітень 2018 на суму 3832,78 грн. та лист відповідачу №444-18 від 14.04.2018 про направлення вказаної рахунку-фактури та акту надання послуг від 30.04.2018. Однак, доданий фіскальний чек від 15.05.2018 (а.с.64) підтверджує направлення листа на адресу ОСОБА_5, а не відповідача.

Рахунок-фактура №СФ-0000493 від 31.03.2018 на відшкодування витрат по опаленню за березень 2018 на суму 19893,17 грн. та лист відповідачу №348-18 від 12.04.2018 про направлення вказаної рахунку-фактури та акту надання послуг від 31.03.2018. Однак, доданий фіскальний чек від 13.04.2018 (а.с.67) підтверджує направлення листа на адресу ПАБ Фальварек, а не відповідача.

Отже, суду на надано належних та допустимих доказів на підтвердження направлення рахунків та актів наданих комунальних послуг відповідачу за спірних період.

На підтвердження понесених витрат з теплопостачання позивачем надано копії банківських виписок (а.с. 36-61) лише частина яких підтверджує оплату позивачем теплопостачання за спірний період, а саме за березень 2018. Доказів оплати за теплопостачання за квітень 2018, вимоги про відшкодування витрат за який заявлено, суду не надано. Всі інші банківські виписки підтверджують оплату позивачем теплопостачання за період, по якому вже винесено рішення у справі №927/287/18.

Разом із тим, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заявлених до стягнення з відповідача сум за теплопостачання за березень-квітень 2018, що входить до предмета доказування, враховуючи заперечення позову відповідачем.

Так, суду не надано договору позивача з підприємством теплопостачання якому здійснювалась оплата, а тому позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами те, що оплата відповідно до наданих банківських виписок здійснювалась за теплопостачання будівлі, яку орендує відповідач. При цьому судом враховується, що підприємство позивача створене для здійснення господарської комерційної діяльності, з метою ефективного використання комплексу будівель, які розташовані у м. Чернігові за адресами: вул. Шевченка, 7, пр-кт Миру, 14, пр-кт Миру, 18, пр-кт Миру,20, пр-кт Миру, 49 а, вул. Старобілоуська, 25 а, вул. Преображенська, 12, вул. Коцюбинського, 70 та адміністративного приміщення в цокольному поверсі житлового будинку ипо пр-кту Миру, 61, які є обєктами комунальної власності Чернігівської області (п.2.1 Статуту КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради).

Під час розгляду справи відповідачем суду надано лист позивача від 24.10.2018 з інформацією стосовно орендарів приміщення по пр-кту Миру, 20 у м. Чернігові з інформацією про розмір орендованої та опалювальної площі.

Вказаний доказ судом прийнято до розгляду відповідно до ч.8 ст.80 ГПК України, оскільки його не було додано до відзиву по позов з причин, що не залежали від відповідача на дату подання відзиву на позов , а саме 18.10.2018, вказаного листа не існувало.

Листом позивача від 24.10.2018 підтверджується, що в період з жовтня 2017 до 31.04.2018 приміщення у будівлі по пр-кту Миру, 20 в м. Чернігові орендували 18 осіб, приміщення загальною площею 147,4 кв. м. з 09.10.2017 по 26.04.2018 не були орендовані.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано як обґрунтованого розрахунку так і доказів на його підтвердження пропорційності заявленої до стягнення суми розміру опалювальної площі, яку орендує відповідач, доказів понесених витрат за квітень 2018, доказів направлення рахунків та актів наданих послуг за спірний період відповідачу .

Оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що у позові про стягнення заборгованості за комунальні послуги за березень-квітень 2018 необхідно відмовити.

Вимоги по стягненню 16398,76 грн. пені, 747,92 грн. інфляційних та 1466,39 відсотків річних є похідними від заявленої до стягнення суми боргу.

В звязку з відмовою у стягненні заборгованості за період з березня по квітень 2018, закриттям провадження у справі в частині стягнення 80959,66 грн. боргу за період з листопада 2017 по лютий 2018, судом відмовлено і у позові про стягнення 16398,76 грн. пені, 747,92 грн. інфляційних та 1466,39 відсотків річних.

Судом не приймаються до уваги при вирішенні спору надані відповідачем акти обстеження стану забезпечення теплопостачання у орендованих приміщеннях, а саме: від 27.03.2013, від 29.12.2016 оскільки ці акти не підтверджують на належне теплопостачання у спірний період; від 28.11.2017, 26.12.2017, 25.01.2018, 27.02.2018, 23.03.2018, оскільки їх складено без участі та без виклику представника позивача.

Листування сторін щодо якості теплопостачання у орендованих відповідачем приміщеннях (а.с.111-125) ніяким чином не впливає на оцінку обставин справи за позовом про стягнення заборгованості як і платіжні доручення про оплату відповідачем орендної плати за орендоване приміщення (а.с.126-153), а тому до уваги судом не приймаються.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням вказаної норми при вирішенні спору судом застосовується рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 у якому зазначено, що хоча пункт 1 Конвенції зобовязує суди обґрунтувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

В звязку з цим всі інші обґрунтування позову та заперечення не впливають на прийняте судом рішення.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат: витрати на правову допомогу 4000 грн.

У підтвердження доказів понесення витрат по оплаті правової допомоги у даній справі в розмірі 4000 грн відповідачем надано платіжне доручення № 1387 від 10.10.2018.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідачем надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000287 на імя ОСОБА_3, копію довіреності, копію договору про надання правової допомоги від 03.04.2018, копію платіжного доручення № 1387 від 10.10.2018 про оплату ОСОБА_3 4000 грн за надання правової допомоги, рекомендації щодо застосування рекомендованих ставок адвокатського гонорару.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, заявлені відповідачем витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Судовий збір у справі покладається на позивача.

Керуючись ст.123, 126, 129, п.3 ч.1 ст.231, 232, 233, 236-238, 240-241,252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Закрити провадження у справі в частині стягнення 80 959,66 грн. боргу, 527,90 грн. пені, 570,97 грн. інфляційних та 375,97 грн. 3% річних.

В іншій частині позову про стягнення 23 725,95 грн. боргу, 16 398,76 грн. пені, 747,92 грн. інфляційних та 1 466,39 грн. 3% річних відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства Діловий центр Чернігівської обласної ради (м. Чернігів, пр. Миру, 49 А ) на користь Приватного підприємства Регіональне інформаційне-інвестиційне агентство (м. Чернігів, пр. Миру, 20 ) 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 04.12.2018.

Суддя Ю.В. Федоренко