ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" листопада 2018 р.Справа № 922/3522/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши заяву АТ "Укрсоцбанк" про визнання договору купівлі-продажу та договору факторингу недійсними по справі

за заявою колективного підприємства "Старе кафе", м. Харків,
до колективного підприємства "Старе кафе", м. Харків,
про визнання банкрутом
за участю :

представника АТ "Укрсоцбанк" - ОСОБА_1 (дов.),

представника ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" - ОСОБА_2 (директор),

ліквідатора - ОСОБА_3,

представника боржника - ОСОБА_4 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

АТ "Укрсоцбанк" звернулось до суду з заявою, в якій просить суд:

- визнати недійсним з моменту вчинення Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ 80-17, укладений 28.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Доноблінвестмен" та Колективним підприємством "Старе кафе";

- визнати недійсним з моменту вчинення Договір факторингу № 1Ф-17, укладений 31.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Доноблінвестмен" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал".

Заява прийнята до розгляду та призначена в судове засідання.

В розгляді заяви оголошувались перерви до 23.10.2018, 30.10.2018, 27.11.2018.

Розгляд заяви відкладався на 20.11.2018.

Присутній у судових засіданнях представник заявника подану заяву підтримав у повному обсязі. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що є кредитором КП "Старе кафе", а отже відповідно до ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" має право оспорити договори, укладені боржником. Заявник вважає, що оспорювані договори є фіктивними, укладені лише з метою створення штучної заборгованості боржника.

Ліквідатор проти поданої заяви банку заперечує, вказує, на те, що банк є заставним кредитором, а отже не має права на звернення з заявою про визнання договорів боржника недійсними. Крім того, заявником не доведено належними та допустимими доказами, що оспорювані договори є фіктивними та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Кредитор ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" проти поданої заяви заперечує, вказує, що банк є заставним кредитором, а отже не має права на звернення з заявою про визнання договорів боржника та іншого кредитора недійсними. Крім того, оспорювані договори були вчинені з метою реального настання відповідних наслідків, а заявником не надано доказів протилежного.

АТ "Укрсоцбанк заявило клопотання про витребування у Головного управління регіональної статистики у Харківській області та Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області балансу (форма № 1) за 1, 2 квартал 2017 року та за 2017 рік та звітів про фінансові результати (форма № 2) за 1, 2 квартал 2017 року та за 2017 рік КП "Старе кафе".

На вказане клопотання ліквідатором надані пояснення про те, що фінансова звітність за 1 та 2 квартали 2017 року КП "Старе Кафе" не подавалась, оскільки подання квартальної звітності для мікропідприємств та малих підприємств, яким є КП "Старе Кафе", чинним законодавством України не передбачено. Крім того, балансу (форма № 1) за 2017 рік та звіт про фінансові результати (форма №2) за 2017 рік до ГУ регіональної статистики та до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області також не подавались.

Враховуючи надані пояснення про неподання звітності, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання банку про витребування доказів від ГУ регіональної статистики та до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 14.11.2017 Колективне підприємство "Старе кафе", код 22699590, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_5

На офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України 14.11.2017 року було оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури № 47136, в якому зазначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника - один місяць з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, зазначено відомості про ліквідатора.

У зв'язку з виправленням описок, що були допущені в повідомленні, на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України 16.11.2017 року було оприлюднено додаткове повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за № 47193. Визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника. Зазначено відомості про ліквідатора.

Ухвалою суду від 30.10.2018 задоволено заяву арбітражного керуючого ОСОБА_5 про припинення її повноважень ліквідатора КП "Старе кафе", ліквідатором КП "Старе кафе" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3.

В установлений законом строк до суду звернулись з заявами з грошовими вимогами до боржника ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал".

Ухвалою суду від 15.02.2018 визнано вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал", , в сумі 25 070 182,73 грн. та включено 20 899 637,64 грн. до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 4 167 345,09 грн. до шостої черги реєстру вимог кредиторів, витрати щодо сплати судового збору в сумі 3200,00 грн. включено до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Визнані судом вимоги ґрунтувались, зокрема, на невиконанні боржником зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ80-17 від 28.04.2017, право вимоги за яким ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" отримало від ТОВ "Доноблінвестмен" за договором факторингу № 1Ф-17 від 31.05.2017.

Наявність заборгованості боржника за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ80-17 від 28.04.2017 перед ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" підтверджена рішенням господарського суду Харківської області № 922/2679/17 від 10.10.2017, яким позовні вимоги ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" задоволено та стягнуто з КП "Старе кафе" на користь ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" заборгованість у сумі 20 000 000,00грн.

Ухвалою суду від 24.04.2018 з урахуванням ухвали від 27.04.2018 та від 14.05.2018 окремо включені до реєстру вимог кредиторів колективного підприємства "Старе кафе" вимоги публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в сумі 12 925 777,69 грн., як такі, що забезпечені іпотекою. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів колективного підприємства "Старе кафе" відомості щодо майна, яке є предметом іпотеки за договорами іпотеки № 805/6/18/7-907 від 04.09.2007, № 805/13/18-5/7-1291 від 25.12.2007, № 805/13/18-5/8-703 від 01.08.2008, а саме нежитлову будівлю літ. "Л-3", загальною площею 910,1 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Полтавський шлях, будинок № 6. Включено до першої черги реєстру вимог кредиторів колективного підприємства "Старе кафе" вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" щодо судового збору в сумі 3200,00 грн.

Згідно ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобовязання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобовязання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобовязання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобовязання для забезпечення виконання грошових вимог.

З аналізу положень зазначеної норми, можна дійти до висновку про те, що право на подання заяв про визнання недійсними правочинів або визнання недійсними дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство у межах провадження у справі про банкрутство має арбітражний керуючий та конкурсний кредитор.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, а майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника за основним зобов'язанням на підставі договору, закону або рішення суду.

Отже, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов'язання.

Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника.

Статтею 575 ЦК України іпотека прямо визначена окремим видом застави.

Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

В частині 4 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Згідно ч. 9 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник є майновим поручителем ТОВ "Компанія Агро-Альянс", ОСОБА_6, ОСОБА_7 та відповідає за невиконання зобов'язань вказаних осіб лише в межах вартості предмета іпотеки, відомості про який внесені до реєстру вимог кредиторів боржника.

Таким чином, вимоги АТ "Укрсоцбанк" є забезпеченими, а наявність конкурсного кредитора ніяким чином не впливає на права банку щодо погашення існуючої заборгованості боржником.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Банком не доведено порушення його прав укладенням боржником оспорюваних правочинів та не обґрунтовано його право на звернення до суду з даною заявою.

Крім того, заявник просить визнати недійсним договір, який укладено не боржником, а іншими особами. АТ "Укрсоцбанк" взагалі не обґрунтовано його право оспорювати договір, укладений між кредитором боржника та іншою особою, яка не є учасником в справі про банкрутство, в межах даної справи.

Позиція стосовно того, що заставний кредитор не має права заявляти вимогу про визнання недійсними правочинів відповідно до приписів ч.1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладена Верховним Судом у постанова від 05.04.2018 у справі № 922/2610/15.

Викладене є підставою для відмови в задоволенні поданої заяви.

Стосовно викладених заявником обґрунтувань щодо невідповідності укладеного боржником та ТОВ "Доноблінвестмен" договору купівлі - продажу цінних паперів вимог чинного законодавства суд зазначає, що вказані факти не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду заяви.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбачені статтею 203 ЦК України, зокрема частиню 1 передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Суд зазначає, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Заявник, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Суд встановив, що 28.04.2017 між ТОВ "Доноблінвестмен" (продавець), яке представлено повіреним ТОВ "Донброкфінанс" (повірений) та КП "Старе кафе" (покупець) було укладено договір купівлі продажу цінних паперів № БВ 80-17, згідно умов якого ТОВ "Доноблінвестмен" зобов'язується передати у власність Боржника цінні папери - акції прості іменні емітента ПАТ "ДЖИ ПІ АЙ-ІНВЕСТ", номінальною вартістю 100,00 грн. в кількості 2056 штук на загальну вартість 20 000 000,00 грн., а боржник, в свою чергу, зобов'язався протягом 30 днів з дати укладання цього договору сплатити 20 000 000,00 грн. на користь ТОВ "Доноблінвестмен".

ТОВ "Доноблінвестмен" при укладанні вищевказаного договору було представлено повіреним ТОВ "Донброкфінанс", яке мало ліцензію НКЦПФР на Професійну діяльність з цінними паперами - діяльність з торгівлі цінними паперами - Брокерська діяльність серія АЕ №294692, що підтверджується Рішенням НКЦПФР від 24.06.2014 р. № 821, яке розміщено в загальнодоступному доступі.

Стосовно того, що вказаний правочин є фіктивним суд зазначає, що в матеріалах справи містяться всі необхідні докази, які підтверджують перебування цінних паперів у власності КП "Старе Кафе", а саме договір купівлі - продажу цінних паперів № БВ80-17 від 28.04.2017, акт прийому передачі цінних паперів до цього договору, довідка про відкриття рахунку в цінних паперах, а також виписка про стан рахунку в цінних паперах, що свідчить про реальне виконання договору стороною та відсутність ознаки фіктивності правочину.

Колишнім ліквідатором КП "Старе кафе" надано пояснення, що за результатами ліквідаційної процедури, КП "Старе Кафе" було складено проміжний ліквідаційний баланс станом на 06.10.2017, в якому була допущена арифметична описка та помилково не внесено наявність цінних паперів, однак, сума заборгованості за цінні папери була внесена. Після того, як було виявлено цю арифметичну описку, колишнім ліквідатором було подано до матеріалів справи уточнений акт №1 інвентаризації наявності фінансових інвестицій.

На виконання ухвали господарського суду Харківської області від 30.10.2018 ТОВ "Рівайвел Кепітал" надано до матеріалів справи виписку вих. №392 від 09.11.2018 про операції з цінними паперами депонента (КП "Старе Кафе" () за період з 28.04.2018 по 09.11.2018, з якої вбачається, що 28.04.2017 р. на рахунок КП "Старе Кафе" в цінних паперах № 401489-11А40003062 були зараховані акції іменні прості UА в кількості 2 056 від ТОВ "Доноблінвестмен", які станом на 09.11.2018 знаходяться на цьому рахунку.

З огляду на викладене, підтверджується, що 28.04.2017 р. цінні папери були зараховані на рахунок КП "Старе Кафе" та перебувають у його власності.

Згідно укладеного договору депозитарною установою є ТОВ "ІК Вєлєс Капітал".

В матеріалах справи міститься ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "ІК Вєлєс Капітал", код 33847438, згідно якого 20.03.2018 здійснена Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, про що на сайті опубліковано відповідне оголошення, отже вказане товариство змінило свою назву на ТОВ "Рівайвел Кепітал". На сайті ТОВ "ІК Вєлєс Капітал" відповідно до вимог чинного законодавства про депозитарну діяльність та цінні папери оприлюднено всі ліцензії, які має вказана юридична особа, в тому числі ліцензія на депозитарну діяльність депозитарної установи серія АЕ № 286606.

АТ "Укрсоцбанк" також посилається на те, що рішенням НКЦПФР від 10.08.2007 № 620 з 11.08.2017 зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів ПАТ "ДЖИ ПІ АЙ-ІНВЕСТ". Крім того, рішенням НКЦПФР від 19.09.2018 № 648 з 20.09.2018 заборонено торгівлю цінними паперами ПАТ "ДЖИ ПІ АЙ-ІНВЕСТ".

Суд зазначає, що вказане не може свідчити про фіктивність оспорюваного правочину, оскільки такі обставини виникли вже після укладення відповідного договору та не могли бути передбачені сторонами договору.

Боржник також зазначив, що уклав оспорюваний правочин з метою отримання прибутку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про акціонерні товариства" акції акціонерного товариства можуть купуватися та продаватися на фондовій біржі.

Пунктом 2 частини 2 статті 8 вищезазначеного Закону встановлено, що ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається: 2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржею за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство здійснює розміщення або продаж кожної акції, яку воно викупило, за ціною, не нижчою за її ринкову вартість, що затверджується наглядовою радою, крім випадків: розміщення акцій під час заснування товариства; розміщення акцій під час злиття, приєднання, поділу, виділу товариства.

Так, згідно даних Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України, які розміщені на офіційному веб-сайті, біржовий курс акцій ПАТ "ДЖИ ПІ АЙ-ІНВЕСТ", міжнародний ідентифікаційний номер цінного папера - UА станом на 04.11.2016 р. складав 9 674,00 грн. за один цінний папір.

Отже, цінні папери емітента ПАТ "ДЖИ ПІ АЙ-ІНВЕСТ" перебували в обігу на Фондовій біржі ПАТ "ФБ "Перспектива", отже відповідно до п.2 ч.2 ст.8 Закону України "Про акціонерні товариства" ринкова вартість таких цінних паперів - це середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі.

3 урахуванням того, що станом на 04.11.2016 ринкова вартість цінних паперів (міжнародний ідентифікаційний номер цінного папера - UА) складала 9 647,00 грн., то в квітні 2017р. вартість таких самих цінних паперів складала вже 9 727,63 грн., при цьому боржник розраховував на продаж вказаних акцій за більшою ціною, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд зазначає, що боржник здійснював господарську діяльність на власний розсуд, укладення збиткових договорів є власним комерційним ризиком підприємства та нездійснення подальшого продажу акцій не може свідчити, що укладення такого правочину є фіктивним.

Суд зазначає, що не виявив ознак того, що оспорюваний договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ 80-17, який укладений між боржником та ТОВ "Доноблінвестмен", не відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подана заява нормативно та документально необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1, 20, 42, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 233-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вх. № 26003 від 07.09.2018) про визнання договору купівлі-продажу та договору факторингу недійсними відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.12.2018.

Суддя ОСОБА_8