РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2018Справа № 910/13502/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія

"Київ РЕ"

про стягнення 99 000,00 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача Комиса С.В. (довіреність № 1191 від 29.12.2017)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" (далі - відповідач) про стягнення 99 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245001/4098/0001376 (зі змінами), внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ТДВ Страхова компанія "Київ РЕ", позивач звернувся до останнього з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 99 000,00 грн. у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/13502/18 та призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження на 08.11.2018.

24.10.2018 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.11.2018 розгляд справи відкладено на 29.11.2018.

23.11.2018 від позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 08.11.2018.

У судовому засіданні 29.11.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалами суду, направленими на юридичну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач ухвали суду отримав, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак про причини неявки суд не повідомив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 29.11.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

15.10.2013 між ТОВ "Порше Лізинг Україна" (лізингодавець) та ОСОБА_2 (лізингоодержувач) укладено договір про фінансовий лізинг № 00008766 щодо транспортного засобу Volkswagen Golf, № шасі НОМЕР_3.

24.10.2013 між ПрАт "Страхова компанія "Уніка" (страховик) та ТОВ "Порше Лізинг Україна" укладено договір № 245001/4098/0001376 добровільного комплексного страхування на транспорті (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1, НОМЕР_3.

20.02.2015 між ПрАт "Страхова компанія "Уніка" (страховик) та ТОВ "Порше Лізинг Україна" укладено додаткову угоду № 2002205 до договорів добровільного комплексного страхування на транспорті, відповідно до якого страховик та страхувальник уклали додаткову угоду до договорів добровільного комплексного страхування на транспорті, перелік яких зазначено в додатку 1 до додаткової угоди.

Зокрема, сторони домовились внести наступні зміни: визнати вигодонабувача 2 за договором № 245001/4098/0001376 - ОСОБА_2.

Крім того, даною додатковою угодою доповнено п. 6.7 договору наступним пунктом: "Вигодонабувач 2 (ОСОБА_2) має право на отримання страхового відшкодування у разі конструктивної загибелі ТЗ або у разі настання страхового випадку, зазначеного в п. 3.1. частини 3 договору, лише за умови відсутності невиконаних зобов'язань відповідача 2 за договором фінансового лізингу, на підставі якого він користується ТЗ, включаючи, але не обмежуючись заборгованість за договором фінансового лізингу, та отримання від вигодонабувача 1 (ТОВ "Порше Лізинг Україна") його рішення про отримання вигодонабувачем 2 (ОСОБА_2) страхового відшкодування або його частини, що підтверджується листом.

29.04.2017 по вул. Яновського, перех. вул. Тамма у м. Кропивницькому трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля марки Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2017 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

01.05.2017 ОСОБА_2 звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до заяви від 21.07.2017 ОСОБА_2 надала банківські реквізити для виплати страхового відшкодування.

Як вбачається зі звіту № 83/17 від 10.08.2017, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження складає 418 549,28 грн.

Листом від 13.07.2017 страхувальник (ТОВ "Порше Лізинг Україна") повідомив позивача, що ОСОБА_2 виконані всі грошові зобов'язання за договором про фінансовий лізинг № 00008766 від 15.10.2013. Також ТОВ "Порше Лізинг Україна" надано згоду на отримання ОСОБА_2 страхових відшкодувань за договором № 245001/4098/0001376 добровільного комплексного страхування на транспорті від 24.10.2013.

На підставі звіту № 83/17 від 10.08.2017, з урахуванням умов договору 245001/4098/0001376, позивачем був складений страховий акт № 00223488 від 22.03.2018, згідно з яким сума страхового відшкодування, що підлягала виплаті, склала 415 119,02 грн.

Відповідно до наказу позивача від 22.03.2018 № 00223488 вирішено виплату страхового відшкодування у розмірі 415 119,02 грн. здійснити ОСОБА_2 шляхом безготівкового перерахування на її рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 334 170,81 грн. на рахунок ОСОБА_2, що підтверджується платіжним дорученням № 0146373 від 29.03.2018. Крім того, відповідно до платіжних доручень № 014676 від 29.03.2018 та № 014677 від 29.03.2018 позивачем сплачено 74721,42 грн. податку з доходів фізичних осіб та 6226,79 грн. військового збору з доходів фізичних осіб. Всього сплачено 415 119,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ТДВ "Страхова компанія "Київ РЕ" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/792776 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу № АК/792776 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації легкового автомобіля марки Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2.

Матеріали справи свідчать, що 20.04.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію № 21955, в якій просив відшкодувати сплачену ним страхову суму, а відповідач отримав вказану претензію 26.04.2018, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 133, проте, відповіді позивачу не надав та суму страхової виплати позивачу не відшкодував.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на наведені приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання відповідачем грошового обв'язку перед позивачем на момент розгляду та вирішення даного спору по суті настав, проте відповідач доказів виконання вказаного зобов'язання суду не надав. Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про відшкодування відповідачем страхової виплати, що була сплачена позивачем, заявлена правомірно.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу № АК/792776 розмір франшизи становить 1 000,00 грн. Крім того, судом встановлено, що оплачена позивачем вартість відновлювального ремонту становила 415 119,02 грн., а ліміт відповідальності по майну за вказаним страховим полісом становить 100 000,00 грн., тому заявлені позивачем вимоги про відшкодування йому сплаченої страхової виплати обмежені зазначеним лімітом відповідальності. Крім того, позивач самостійно вирахував франшизу в розмірі 1 000,00 грн. із суми страхового відшкодування, яке просить стягнути на свою користь з відповідача.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги у розмірі 99 000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ РЕ" (03680, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, буд. 13-Б, ідентифікаційний код 33442139) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032,м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ідентифікаційний код 20033533) грошові кошти в розмірі 99 000,00 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.12.2018.

Суддя О.Г. Удалова