РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2018Справа № 910/6769/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/6769/18

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжиніринг";

до публічного акціонерного товариства "Національна суспільна

телерадіокомпанія України"

про стягнення 5 314 041,35 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Серьогін С.Ю., адвокат, ордер серії КС № 324720 від 29.05.2018р.;

від відповідача: Костогризова Г.С., довіреність № 01-23/8 від 09.01.2018р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжиніринг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" про стягнення 5 314 041,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №85/25-4 від 03.04.2017р. щодо повної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Мельник В.І.) від 01.06.2018р. відкрито провадження у справі № 910/6769/18 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 09.07.2018р.

02.07.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позов не визнає.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/1325 від 31.07.2018, у зв'язку із лікарняним судді Мельника В.І., матеріали судової справи №910/6769/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/6769/18 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. справу №910/6769/18 прийнято до провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Підготовче засідання у справі призначено на 04.10.2018р. При цьому, суд у строк до 01.10.2018р. зобов'язав позивача надати оригінали всіх наявних документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду); письмову відповідь на відзив та докази її направлення на адресу відповідача; докази, які підтверджують фактичне виконання робіт на загальну суму 22 950 000,00 грн. та спростовують висновки Державної аудиторської служби України, викладені в акті від 22.08.2017р.

Присутній у підготовчому засіданні 04.10.2018р. представник позивача надав суду для огляду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви; інші витребувані докази - суду не надав.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/6769/18 на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 25.10.2018р.

23.10.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшли відповідь на відзив та заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 4 288 560,74 грн. основного боргу, 156 008,85 грн. інфляційних втрат, 105 745,33 грн. 3% річних, 709 786,18 грн. пені, 300 199,25 грн. штрафу.

24.10.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 25.10.2018р. судом встановлено, що заява про збільшення позовних вимог подана у встановлений судом строк та з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, а саме: з наданням доказів сплати судового збору та направлення копії заяви на адресу відповідача.

Отже, заява позивача про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду та справа розглядається в межах сум 4 288 560,74 грн. основного боргу, 156 008,85 грн. інфляційних втрат, 105 745,33 грн. 3% річних, 709 786,18 грн. пені, 300 199,25 грн. штрафу, визначених позивачем.

В судовому засіданні 25.10.2018р. оголошено перерву до 02.11.2018р. для надання відповідачу часу ознайомитись з доказами, поданими позивачем.

31.10.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив та заперечення проти заяви про збільшення розміру позовних вимог.

31.10.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення по справі.

02.11.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 02.11.2018р. позов не визнав.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2018р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.11.2018р.

Присутній в судовому засіданні 22.11.2018р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.11.2018р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017 між позивачем (за договором - виконавець) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено договір № 85-25/4, відповідно до п. 1.1. якого замовник замовляє та зобов'язується оплатити, а виконавець зобов'язується надати послуги з підготовки, встановлення, експлуатації та демонтажу конструкцій глядацьких трибун для ПКЄ-2017 (далі - послуги).

Відповідно до п.1.2 договору, послуги, що надаватимуться виконавцем за цим договором, включають в себе надання усього обладнання та конструкцій глядацьких трибун, здійснення усього комплексу дій, робіт, послуг, необхідних для підготовки, встановлення, експлуатації та демонтажу (в тому числі вивезення за межі місця надання послуг до 22.05.2017) конструкцій глядацьких трибун для ПКЄ-2017 (у тому числі планування робіт, проектування, виконання, впровадження, експлуатація, ремонт, обслуговування, можливу реконфігурацію та демонтаж глядацьких трибун для ПКЄ-2017) власними або самостійно залученими матеріальними, технічними, трудовими, будь-якими іншими необхідними ресурсами виконавця.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 03.04.2017р., підписаної уповноваженими представниками позивача та відповідача, сторони погодили викласти п.п.3.1 та 3.3 договору в наступній редакції:

« 3.1. Загальна вартість послуг за цим договором становить 22 950 000 грн. з ПДВ та сплачується замовником виконавцю шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, вказаний у цьому договорі.

3.3. Замовник здійснює попередню оплату послуг за цим договором у розмірі 80% від суми, зазначеної в.п.3.1 договору, а саме у розмірі 18 360 000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати укладення договору на поточний рахунок виконавця, вказаний у договорі».

Як зазначає позивач, відповідачем була здійснена попередня оплата у сумі 18 360 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 06.04.2017р.

Відповідно до п.3.4 договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати закінчення надання послуг за цим договором, тобто демонтажу конструкцій глядацьких трибун для Пісенного Конкурсу Євробачення 2017 та їх вивезення за межі території Місця надання послуг, виконавцем складається та направляється замовнику Акт наданих послуг. Акт повинен містити детальний опис (перелік) конкретних послуг, що надавалися в межах цього договору.

Відповідно до п.3.5 договору, у разі відсутності у замовника претензій щодо якості та обсягу наданих послуг, замовник підписує Акт, що є підтвердженням прийняття послуг за договором та підставою для їх повної оплати (сплати несплаченої суми від загальної вартості послуг).

Так, позивачем після закінчення демонтажу конструкцій глядацьких трибун для Пісенного Конкурсу Євробачення 2017 та їх вивезення за межі території Місця надання послуг було складено та передано відповідачу Акт наданих послуг №01 від 21.12.2017р.

Відповідач надіслав позивачу лист за вих. №2-21/4389 від 14.12.2017р., яким визнав, що послуги за договором було надано в обумовлений договором спосіб та строк, в тому числі й зокрема виконання вимог додатку № 1 до договору. Разом з тим, відповідач надав Акти наданих послуг №01 від 21.12.2017р. у двох екземплярах, який був підписаний позивачем із запереченням, які стосувались вартості послуг, оскільки відповідно до п.3.8 договору вартість послуг може бути змінена виключно за погодженням сторін, шляхом внесення відповідних змін до договору.

Відповідно до п.3.6 договору, протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати підписання Акту обома сторонами замовник сплачує залишок несплачених коштів після вирахування суми попередньої оплати.

28.12.2017р. відповідачем було сплачено позивачу 301 439,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 584 від 27.12.2017р.

Строк дії договору встановлюється з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 30.05.2017р., але в частині розрахунків в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.8.1 договору).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач не виконав своє зобов'язання щодо оплати наданих послуг в розмірі 4 288 560,74 грн. протягом п'яти робочих днів з моменту підписання Акту надання послуг, що стало підставою звернення з даним позовом та нарахування 156 008,85 грн. інфляційних втрат, 105 745,33 грн. 3% річних, 709 786,18 грн. пені, 300 199,25 грн. штрафу.

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.17. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України (далі - Держаудитслужба) на II квартал 2017 року та на підставі направлень, виданих Головою Держаудитслужби Гавриловою Л. В., заступником директора департаменту у галузі освіти, науки, спорту та інформації Держаудитслужби Мошиченком Ю. П. та ревізійною групою, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», у тому числі щодо використання бюджетних та інших коштів, виділених на підготовку та проведення пісенного конкурсу «Євробачення-2017» за період з 01.10.2016р. по 01.08.2017р.

22.08.2017 Держаудитслужбою був складений Акт № 03-21/9 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», у тому числі щодо використання бюджетних та інших коштів, виділених на підготовку та проведення пісенного конкурсу «Євробачення-2017» за період з 01.10.2016р. по 01.08.2017р.

Також, на підставі направлень, виданих в.о. начальника західного офісу Держаудитслужби від 14.07.2017 № 756-755, головним державним аудитором відділу контролю у галузі культури, спорту та інформації західного офісу Держаудитслужби Куцем Р.Я. та провідним державним фінансовим інспектором цього ж відділу Павлишином А. М. проведено зустрічну звірку в товаристві з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжирінг" з питань документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків з публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в межах підготовки та проведення пісенного конкурсу «Євробачення-2017» за період з 01.10.2016р. по 01.08.2017р.

02.08.2017р. Західний офіс Держаудитслужби надав Довідку № 03-01-35/16 зустрічної звірки в товаристві з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжирінг" щодо документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків з публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в межах підготовки та проведення пісенного конкурсу «Євробачення-2017» за період з 01.10.2016р. по 01.08.2017р.

Згідно вищезазначених Акту № 03-21/9 та Довідки № 03-01-35/16, Держаудитслужбою було встановлено, що позивачем включено до розрахунку тканину для декорування на суму 199 179 грн., відповідно Держаудитслужбою не встановлено та не виявлено підтвердження витрат по придбанню тканини на суму 15 840,00 грн.; було також встановлено, що договором передбачено, зокрема, демонтаж, в тому числі вивезення за межі місця; надання послуг має відбутися до 22.05.2017р., проте позивачем до детального розрахунку вартості послуг включено орендну плату елементів конструкцій з 23.05.2017р. по 01.06.2017р. Звіркою витрат на персонал, включеного до детального розрахунку вартості послуг загалом на 783 508,68 грн., не підтверджено документально витрат на суму 43 467,35 грн., в тому числі на оплату праці по угодах цивільно-правового характеру - 28 160,00 грн. та власного персоналу - 15 316,35 грн. Крім того, зустрічною звіркою у позивача за всіма договорами встановлено невідповідність в частині включення позивачем до фактичного розрахунку вартості послуг розмір прибутку, який не планувався взагалі, але передбачено його отримання на загальну суму 1 206 249,30 грн. Також, за всіма договорами позивачем безпідставно включено у витрати оплату послуг з реєстрації пропозиції на участь у закупівлях, які не передбачені розрахунками вартості надання послуг за договорами на загальну суму 5440,00 грн.

17.10.2017р. на адресу відповідача надійшов лист Держаудитслужби від 04.10.2017р. за №03-14/562 «Про усунення порушень», які відображені в Акті від 22.08.2017р. №03-21/9.

З урахуванням Акту від 22.08.2017р. №03-21/9 та Довідку від 02.08.2017р. №03-01-35/16 Держаудитслужби, 21.12.2017р. між відповідачем та позивачем було підписано Акт надання послуг №1 від 21.12.2017р. на суму 18 661 439,26 грн.

Як зазначає відповідач, загальна вартість наданих позивачем послуг склала 18 661 439,26 грн., яку відповідач, в свою чергу, оплатив у повному обсязі, виконавши взяті на себе зобов'язання щодо оплати наданих позивачем послуг у повному обсязі.

Відповідач вказує, що позивач, підписавши Акт №01 на суму 18 661 439,26 грн., погодився з його змістом та вартістю наданих послуг, з огляду на що, посилання позивача на заперечення до Акту №01 є безпідставними та необґрунтованими.

Проаналізувавши умови спірного договору, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є змішаним, а саме: договором підряду та надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 та Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, відповідні роботи та послуги були прийняті відповідачем без претензій та зауважень, про що сторонами було складено акт № 01 від 21.12.2017р.

При цьому, вказаний акт підписаний позивачем з приміткою, що підпис в акті дійсний за умови наявності заперечення №01 від 21.12.2017р. до акту, в якому зазначено, що позивач заперечує проти зазначеної в акті суми 18 661 439,26 грн. та наполягає за заміні суми в акті на таку, що відповідатиме умовам підписаного договору і складає 22 950 000,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання щодо сплати 20% вартості послуг, визначених п.3.1 договору, що становить 4 288 568,74 грн., протягом 5 робочих днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі наданих послуг та акту прийому - передачі матеріальних цінностей в обсягах визначених договором, не виконав. Доказів іншого матеріали справи не містять.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 4 288 560,74 грн. відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 4 288 560,74 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати виконаних робіт, у відповідності до п. 3.6. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 4 288 560,74 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача відносно того, що вартість виконаних робіт становить 18 661 439,26 грн., відповідно у нього відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки в якості передплати ним було сплачено позивачу 18 360 000,00 грн., та в подальшому 301 439,26 грн. відхиляються судом.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору, його умови визначаються сторонами на їх розсуд і є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Вартість робіт була встановлена за взаємною згодою сторін, відображена в договорі та вказана в специфікації до нього.

Враховуючи належне та повне виконання позивачем договірних зобов'язань, що об'єктивно підтверджується підписаним сторонами актом приймання робіт та імперативність положень частини 3 статті 632 ЦК України, посилання відповідача на акти ревізії як на підставу для зменшення ціни договору є необґрунтованими.

Матеріали справи не містять доказів підписання між сторонами додаткової угоди про зменшення ціни договору з 22 950 000,00 грн. до 18 661 439,26 грн.

Відтак, зауваження Держаудитслужби не можуть свідчити про виникнення підстав для зміни такої істотної умови укладеного договору як ціни, оскільки узгодження зміни ціни договору в бік зменшення між сторонами не відбулося.

Також суд зазначає, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання позивача на висновки Державної аудиторської служби України є безпідставними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено прострочення строків оплати визначених п.3.6 договору, відповідно є підстави для стягнення з відповідача пені та штрафу.

Проте, враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 709 786,18 грн. пені, 300 199,25 грн. штрафу на підставі статті 231 Господарського кодексу України, суд вважає вказані вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки приписи статті 231 ГК України передбачають відповідальність, якщо порушено саме не грошове зобов'язання, натомість у даній справі має місце порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 156 008,85 грн. інфляційних втрат, 105 745,33 грн. 3% річних, нарахованих за період з 28.12.2017р. по 29.05.2018р. включно.

Згідно ст. 229 ГК України та ст.625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3% річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних втрат є більшим, ніж нараховано позивачем, однак суд, не виходячи за межі позовних вимог, задовольняє зазначені вимоги відповідно до розрахунку позивача..

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов'язань за договором щодо оплати наданих послуг належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Так, вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є підтвердженою та підлягає задоволенню в розмірі 246 325,68 грн.

Норми статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачають, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Артмакс Інжиніринг» та адвокатом Серьогіним С.Ю. укладено Договір №022 про надання правової допомоги від 18.01.2018р., а також додаткова угода до нього № 1 від 16.10.2018р. предметом якого є представництво та захист прав і законних інтересів замовника в господарському суді міста Києва з питання стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» за договором № 85/25-4 від 03.04.2017р.

Відповідно до п.3.1 Договору про надання правової допомоги № 022 (в редакції згідно додаткової угоди № 1 від 16.10.2018р. до договору), загальна вартість адвокатських послуг виконавця визначається шляхом складання усіх сум актів наданих послуг, але не може перевищувати 350 000,00 грн..

Згідно з актом №1 наданих послуг від 17.10.2018р. вартість адвокатських послуг склала 301 000,00 грн.

Платіжними дорученнями № 884 від 19.10.2018р. позивач сплатив на рахунок адвоката Серьогіна С.Ю. 301 000,00 грн., детальний опис послуг адвоката на виконання умов договору про надання правничої допомоги визначено в акті №1 наданих послуг від 17.10.2018р.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (04119, м. Київ, вул. Мельникова, 42; ідентифікаційний код 23152907) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Артмакс Інжиніринг" (79044, м. Львів, вул. Мельника, 18; ідентифікаційний код 31526494, п/р 3233 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 325321) суму основного боргу в розмірі 4 288 560 грн. 74 коп., інфляційні втрати у розмірі 156 008 грн. 85 коп., 3% річних у розмірі 105 745 грн. 33 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 68 254 грн. 72 коп. та 246 325 грн. 68 коп. - витрат на правничу допомогу.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.12.2018р.

Суддя А.І. Привалов