ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Справа №924/308/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Панасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018 р. (суддя Гладюк Ю.В., повний текст рішення складено 20.07.2018 р.) у справі №924/308/18

за позовом Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Палас"

про стягнення 1 729 726, 05 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

прокуратури - ОСОБА_3.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018 р. у справі №924/308/18 у задоволенні позову Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Палас" про стягнення 1 729 726, 05 грн., відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції, посилаючись на ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, п.1.1. договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького №33 від 20.11.2013р., вказав, що наявність декларації ХМ №66 від 10.04.2017 р. дає підстави вказувати про те, що в експлуатацію введено лише першу чергу будівництва (частина обєкта), а оскільки обєктом договору є будівництво, яке складається з трьох черг, тому до завершення будівництва в цілому та введення його в експлуатацію почергово, не можна стверджувати прострочення спірного внеску відповідачем. З огляду на вказане суд дійшов висновку про передчасність звернення з даним позовом та відмову у задоволенні позову.

Крім того, суд зазначив, що договори купівлі-продажу та міни не є належними доказами відселення громадян, однак вони є доказами того, що відповідач веде процес відселення, і до моменту введення другої та третьої черг будівництва, він може бути завершений та в процесі відселення зявляться належні докази відселення. За даних обставин та за умовами договору пайова участь відповідача у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста буде становити "0" відсотків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заступник прокурора Хмельницької області звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник, посилаючись на ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.п.1.1., 4.1. Порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького, зазначає, що 76-квартирний житловий будинок з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення (І черга) є окремим будинком, на який розроблено робочий проект, складений кошторис та який готовий до експлуатації згідно декларації ХМ №66 від 10.04.2017 р., тому обовязок забудовника сплатити передбачені договором кошти пайової участі виникає до введення в експлуатацію цього обєкта будівництва. Також вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги встановленого факту прийняття в експлуатацію обєкта по вул.Подільській, 115 у м.Хмельницькому рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.10.2017 р. у справі №924/745/17 згідно ч.4 ст.75 ГПК України .

Зважаючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів про набуття права власності на житло громадянами, у звязку з їх відселенням з будинків по вул.Подільській, 111/1, 111/1б, 113, 115, 117, 119, 121/1, 123 та з будинків по вул. Свободи, 10, 12, а також відповідного акту про відселення, апелянт вважає, що висновки суду про часткове відселення громадян ґрунтується на припущеннях.

Хмельницька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила задоволити апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області в повному обсязі.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Палас", правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20.11.2013 р. між Хмельницькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Палас" укладено договір №33 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького (а.с.12-13).

Відповідно до п.1.1. договору, його предметом є визначення для товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Палас", яке є замовником обєкту будівництва І черга: 72-х квартирний житловий будинок з 4-х квартирним пентхаузом та торгівельними приміщеннями (секція А); ІІ черга: 16-ти поверховий будинок для офісних та торгівельних приміщень (секція Б); ІІІ черга: 72-квартирний житловий будинок з 4-х квартирним пентхаузом та торгівельними приміщеннями (секція В) по вул. Подільській, 115 у м.Хмельницький, величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення 22 сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 р. №23 "Про затвердження порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького та визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради та пунктів рішення виконавчого комітету" із внесеними змінами, рішення сьомої сесії Хмельницької міської ради від 15.06.2011 р. №56 "Про визначення товариству з обмеженою відповідальністю "Хмельницькбудінвест" суми і терміну сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького та надання дозволу сплачувати внесок частинами, рішення 27 сесії Хмельницької міської ради від 28.08.2013 р. №71 "Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю "Хмельницькбудінвест" та його правонаступникам ТОВ "Гранд Палас" та ТОВ "Будинок Мирний" розміру пайової участі на створення і розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького".

У відповідності до п.1.2. договору, кошти отримані як пайова участь замовників обєктів містобудування можуть використовуватись виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького.

Пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького полягає у відрахуванні замовником до міського бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького у розмірі встановленому рішенням Хмельницької міської ради (п. 2.1. договору).

Згідно з розрахунком пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького в звязку із будівництвом І черга: 72-х квартирний житловий будинок з 4-х квартирним пентхаузом та торгівельними приміщеннями (секція А); ІІ черга: 16-ти поверховий будинок для офісних та торгівельних приміщень (секція Б); ІІІ черга: 72-квартирний житловий будинок з 4-х квартирним пентхаузом та торгівельними приміщеннями (секція В) по вул. Подільській, 115 (ТОВ "Гранд Палас") від 02.10.2013 р. №01-20-29 (а.с.14), сума пайової участі становить 1 495 928 грн.

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що розмір пайової участі, належної замовником до оплати відповідно до розрахунку величини пайової участі замовника, зробленого управлінням капітального будівництва від 02.10.2013 р. №01-20-29 складає: 1 495 928 грн.

Відповідно до п. 2.4. договору, пайова участь сплачується до прийняття в експлуатацію обєкта по вул.Подільська, 115 (замовник будівництва ТОВ "Гранд Палас").

Враховуючи невиконання товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Палас" умов договору щодо сплати коштів пайової участі на суму 1 495 928,00 грн. до міського бюджету Перший заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закону) передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3. ст.40 Закону).

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до ч.9 ст.40 Закону, істотними умовами договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту є розмір пайової участі, строк (графік) сплати пайової участі, відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

За вимогами ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 2 ст.67 ГК України визначено, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

За змістом положень ч.1 ст.173, ч.1 ст.174 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з п.1.1. договору, сторони погодили, що предметом договору є обєкт будівництва по вул. Подільській, 115, який складається з трьох черг будівництва, а саме І черга: 72-х квартирний житловий будинок з 4-х квартирним пентхаузом та торгівельними приміщеннями (секція А); ІІ черга: 16-ти поверховий будинок для офісних та торгівельних приміщень (секція Б); ІІІ черга: 72-квартирний житловий будинок з 4-х квартирним пентхаузом та торгівельними приміщеннями (секція В).

Обєкт будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та/або частини, лінійні обєкти інженерно-транспортної інфраструктури (п.1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво обєктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.05.2011 р. №45).

За змістом п.1.1. Порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького, обєктом будівництва є окремий будинок або споруда (з усім устаткуванням, яке до них відноситься, інструментом і реманентом, галереями, естакадами, внутрішніми інженерними мережами водопостачання, каналізації, газопроводу, теплопроводу, електропостачання, радіофікації, підсобними і допоміжними надвірними будівлями, благоустроєм та іншими роботами і витратами), на будівництво, реконструкцію яких повинні бути складені окремо проект і кошторис та фінансування яких здійснює інвестор або забудовник.

Згідно договору оренди землі від 29.10.2013 р. (а.с.57-60), замовником під вказане будівництво із земель житлової та громадської забудови було отримано в користування земельну ділянку, яка знаходиться в м.Хмельницькому по вул.Подільська, 115.

Крім того, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №193 від 07.11.2013 р. (а.с.63) видані на будівництво комплексу житлових будинків з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення з почерговим введенням в експлуатацію за однією адресою по вул.Подільська, 115.

Апеляційним судом встановлено та не заперечується сторонами, що для розрахунку пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Палас" було надано, зокрема, один робочий проект та один зведений кошторис вартості будівництва на всі ІІІ черги будівництва комплексу, тобто окремо проект і кошторис на кожну чергу будівництва не складався. Таким чином, розрахунок проведено щодо всього обєкту будівництва (цілісного та неподільного комплексу житлових будинків), а не щодо кожної окремої черги.

У відповідності до абз. 4 ч.9 ст.40 Закону, кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно з ч. 6 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання або ненастання певної події.

Пунктом 2.4. договору, сторони погодили, що обовязок відповідача щодо сплати пайового внеску виникає з настанням певної події, а саме прийняття в експлуатацію обєкта будівництва по вул.Подільська, 115.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, згідно декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 10.04.2017 р. №ХМ66 вважається закінченим будівництвом обєкт, а саме 76-ти квартирний житловий будинок з вбудованими та прибудованими приміщеннями комерційного призначення (І черга), м. Хмельницький, вул. Подільська, 115, замовником якого є ТОВ "Гранд Палас", готовим до експлуатації (а.с.18-20).

Відтак, беручи до уваги п.2.4 договору, а також цілісність обєкта будівництва, наявність зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації лише І черги будівництва комплексу, з урахуванням норм законодавства щодо свободи договору та обовязковості його положень для сторін, передбачених ст.67, 179 ГК України, ст.628, 629 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про ненастання обовязку відповідача щодо сплати пайової участі, з огляду на що відповідна позовна вимога є передчасною і не підлягає до задоволення. Оскільки суд відмовляє у стягненні коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, вимоги позивача про стягнення пені згідно п.3.3. договору та 3% річних на підставі ст.625 ЦК України також є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, за умовами п.2.5 договору, при умові повного відселення громадян, проживаючих в будинках по вул.Подільській, 111/1, 111/1б, 113, 115, 117, 119, 121/1, 123 та в будинках по вул.Свободи, 10, 12 відповідачу встановлюється розмір пайової участі на рівні "0" відсотків. Повне відселення громадян підтверджується відповідними документами про набуття права власності громадянами у звязку з відселенням на житло та відповідним актом про відселення, затвердженим ТОВ "Гранд Палас". Зазначені документи є невідємними додатками до договору.

Зважаючи, що наявні в матеріалах справи договори купівлі-продажу та міни часток житлових будинків (а.с.65-95) не є належними та допустимими доказами підтвердження набуття права власності на житло громадянами у звязку з їх відселенням в розумінні п.2.5. договору, а лише свідчать про можливий намір такого відселення, апеляційний суд не бере до уваги посилання відповідача про встановлення для ТОВ "Гранд-Палас" розміру пайової участі на рівні "0" відсотків.

Доводи прокурора про встановлення факту прийняття в експлуатацію обєкта по вул.Подільській, 115 у м. Хмельницькому рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.10.2017 р. у справі №924/745/17 та ненадання оцінки вказаному судом першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки на підставі ч.7 ст.75 ГПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для господарського суду.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.3 ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

На підставі ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у тому числі у разі нездійснення, або неналежного здійснення захисту цих інтересів органом місцевого самоврядування.

В обґрунтування підстав для здійснення представництва прокурор вказує на невиконання відповідачем договору про пайову участь у створенні у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хмельницького, що зумовлює ненадходження коштів пайової участі до міського бюджету на створення та розвиток інфраструктури міста, чим порушуються інтереси держави та територіальної громади міста, та нездійснення Хмельницькою міською радою самостійно заходів представницького характеру на усунення наведених порушень.

Натомість, будь-яких доказів в підтвердження нездійснення, або неналежного здійснення захисту інтересів держави органом місцевого самоврядування прокурором не надано, з огляду на що суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим наявність у прокурора в спірних правовідносинах права звертатися у суд із позовом в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018 р. у справі №924/308/18 залишити без змін, апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "05" грудня 2018 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.