ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м.Дніпро Справа № 904/12170/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "АЙ-ТІ-АУТСОРСЕРС" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2018 (повний текст складено та підписано 02.11.2018, головуючий суддя Бєлік В.Г., судді Петрова В.І., Євстигнеєва Н.М.) у справі

за позовом Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Орбіта", м.Дніпро

до Приватного підприємства "АЙ-ТІ-АУТСОРСЕРС" , м.Дніпро

про стягнення 114 523 672,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2018 зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід.

Зазначена ухвала обґрунтована посиланням на необґрунтованість заяви відповідача про відвід колегії суддів та необхідність передачі справи на автоматичний розподіл (повторний розподіл) для розгляду заяви про відвід судді.

Приватне підприємство "АЙ-ТІ-АУТСОРСЕРС" у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, направити справу до господарського суду для продовження розгляду.

Скаржник зазначає, що ПП "АЙ-ТІ-АУТСОРСЕРС" подано обґрунтовану заяву про відвід колегії суддів (обґрунтованість, на думку заявника, полягає у відмові колегії суду встановити факти підроблення з боку позивача документальних доказів по справі, крім того, під час розгляду клопотань відповідача щодо призначення судових експертиз, судова колегія відмовила в задоволенні клопотань, не заявнику, а саме позивачу, який ніколи не подавав по справі вищезазначені клопотання). Отже, відповідно до вимог чинного законодавства розгляд господарської справи повинен був здійснюватись у складі іншої колегії. Натомість, суд, в порушення норм чинного законодавства, незаконно зупинив провадження по господарській справі, чим вчинив перешкоди щодо розгляду зазначеної справи.

В порушення ст.42 ГПК України, оскаржувана ухвала була винесена господарським судом без виклику сторін, що унеможливило надати сторонам відповідні пояснення з приводу винесення цієї ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду залишити без змін.

Позивач вважає, що метою оскарження ухвали господарського суду від 01.11.2018 з боку відповідача є затягування судового процесу.

04.12.2018 відповідач не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Враховуючи, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

04.12.2018 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа за позовом Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "ОРБІТА" до Приватного підприємства "АЙ-ТІ АУТСОРСЕРС" про стягнення 114 523 672,28 грн.

Розгляд даної справи здійснюється судом першої інстанції колегіально у складі трьох суддів.

31.10.2018 представник ПП "АЙ-ТІ АУТСОРСЕРС" подав до канцелярії суду заяву про відвід колегії суддів, в якій просить суд здійснити відвід колегії суддів Господарського суду Дніпропетровської області у складі ОСОБА_1 (головуюча), судді Петрової В.І. та судді Євстигнеєвої Н.М. від розгляду даної справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України № 475/97-ВР від 17.07.1997), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі, як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра складу господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

У рішенні у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: «стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Мотивувальна частина оскаржуваної ухвали свідчить про те, що при вирішенні питання про заявлений ПП "АЙ-ТІ АУТСОРСЕРС" відвід колегії суддів від розгляду даної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про його безпідставність, оскільки доводи заявника зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями колегії суддів.

При цьому, колегія суддів враховує, що суд апеляційної інстанції, у даному випадку, не наділений правом надавати правову оцінку рішенню суду щодо визнання необґрунтованим заявленого відводу, наявності чи відсутності підстав для його задоволення, оскільки за приписами ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 1 статті 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід колегії суддів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у справі до вирішення суддею, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України, заяви ПП "АЙ-ТІ АУТСОРСЕРС" про відвід колегії суддів, оскільки зупинення провадження у даній справі є наслідком заявлення відповідачем заяви про відвід судді.

Ухвалою господарського суду від 05.11.2018 у задоволенні заяви ПП "АЙ-ТІ АУТСОРСЕРС" про відвід колегії суддів Бєлік В.Г. (головуюча), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Таким чином, ухвала господарського суду від 01.11.2018, про перегляд якої подано апеляційну скаргу, фактично вичерпала свою дію.

Відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" від 20 травня 2010 року зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, дії скаржника щодо оскарження ухвали, яка фактично вичерпала свою дію, розцінюються судом апеляційної інстанції, як такі, що скеровані на затягування розгляду справи по суті, а отже й такими, що підпадають під визначення ст. 13 ЦК України "зловживання правом".

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника про те, що оскаржувана ухвала була винесена господарським судом без виклику сторін.

Так, відповідно до протоколу судового засідання від 01.11.2018 в судовому засіданні під час оголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали був присутній представник позивача ОСОБА_4

При цьому, відповідач був повідомлений про час та місце судового засідання, яке відбулося 01.11.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи клопотанням відповідача про відкладення підготовчого засідання (т.9 а.с.115).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, яка постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

З урахуванням приписів ч.4 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства "АЙ-ТІ-АУТСОРСЕРС" відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2018 у справі №904/12170/16 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Постанова складена у повному обсязі 11.12.2018.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Березкіна

ОСОБА_5