СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"12" грудня 2018 р. Справа № 905/297/18

Східний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого: ОСОБА_1
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від03.07.2018 року (повне рішення складено 13.07.2018 року)
у справі за позовом до про№ 905/297/18 (суддя Л.В. Ніколаєва) Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ Приватного акціонерного товариства Горлівськтепломережа, м. Лиман, с. Щурове, Донецька область стягнення 50 901 741,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.07.2018 року (повне рішення складено 13.07.2018 року) у справі №905/297/18 позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ до Приватного акціонерного товариства Горлівськтепломережа, м. Лиман, с. Щурове, Донецька область задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Горлівськтепломережа на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 27 085 698,42 грн. основного боргу, 2 172 143,92 грн. 3% річних, 15 299 274,95 грн. інфляційних втрат та 539 831,71 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивач 26.11.2018 року звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №14/4-3070 від 26.11.2018р., в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2018 року у справі №905/297/18 скасувати в частині відмови у стягненні пені у розмірі 6 344 624,68 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства Горлівськтепломережа на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України пеню у розмірі 6 344 624,68 грн. Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги просить покласти на відповідача.

Одночасно заявником в тексті апеляційної скарги викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2018р. року визначено колегію у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя (доповідач), судді: Радіонова О.О., Стойка О.В.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 03.07.2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Повне рішення складено 13.07.2018 року. Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказане рішення, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, є 02.08.2018 року.

При цьому, дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення було направлено сторонам по справі лише 02.11.2018 року, що підтверджується відтиском вихідного штампу канцелярії господарського суду Донецької області на звороті останньої сторінки рішення.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ звернулось до суду з апеляційною скаргою 26.11.2018 року, про що свідчить дата оформлення, вказана на експрес-накладній, наявній на поштовому конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, тобто з пропуском двадцятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення він отримав лише 05.11.2018 року, в підтвердження чого надав копію поштового конверта, витяг з сайту «Укрпошта» та копію першої сторінки рішення з відповідним вхідним номером та датою.

Також, посилається на опублікування рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2018 року у справі №905/297/18 в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 05.11.2018 року.

Вимога щодо подачі апеляційної скарги в межах встановленого на це строку, а також можливість його поновлення судом в разі доведеності поважності причин такого пропуску передбачена у ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відмова заявнику у відновленні процесуального строку є обмеженням гарантованого статтями 55, 129 Конституції України права на судовий захист та права на оскарження судового рішення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010р. у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

У справі "Пелевін проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див., наприклад, рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А, N 11). Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі "Ашінгдан проти Сполученого Королівства", від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія А, N 93).

Розглянувши подане позивачем клопотання, зазначені у ньому причини пропуску з відповідними доказами на їх підтвердження, враховуючи, те що останній звернувся до суду з апеляційною скаргою протягом 20-ти днів з дня отримання оскаржуваного рішення, Східний апеляційний господарський суд вважає, що апелянтом за поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, тому клопотання Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ про поновлення пропущеного процесуального строку підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Предметом позову у даній справі є стягнення 530 089,76 грн. заборгованості, що є вимогою майнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 06.02.2018, що діяла на момент звернення позивача до суду з позовною заявою) за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

Виходячи з наведених ставок, сума судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до суду з позовною заявою становила максимальну ставку 616 700,00 грн. (350*1 762,00 грн.).

Згідно з приписами п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір" в редакції Закону України 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Однак, як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ оскаржує рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2018 у справі № 905/297/18 в частині відмови у стягненні 6 344 624,68 грн. пені та просить суд стягнути з відповідача зазначену суму пені.

За змістом п. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи те, що позивачем був заявлений перегляд рішення лише в частині стягнення 6 344 624,68 грн. пені, скаржником мав бути сплачений судовий збір у сумі 142 754,06 грн. (6 344 624,68 грн. *1,5% *150%).

Втім, зазначена сума судового збору сплачена не була, доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2018 року у справі №905/297/18 до апеляційної скарги позивачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, вищенаведене є підставою для застосування наслідків, які передбачені в ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Згідно з ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ на рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2018 року (повне рішення складено 13.07.2018 року) у справі №905/297/18 залишити без руху.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлений при поданні апеляційної скарги недолік, а саме:

- сплатити судовий збір в розмірі 142 754,06 грн. за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2018 року у справі №905/297/18 та надати до Східного апеляційного господарського суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК Шевченкі/мХар Шевченківс/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999654; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 2002; код класифікації доходів бюджету 22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

3. Роз'яснити апелянту, що в разі неусунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Л.Ф. Чернота