УХВАЛА

м. Київ

12.12.2018Справа № 910/13785/18
За заявою ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Американський Інститут лазерних технологій "Аілаз

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: без виклику.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Американський Інститут лазерних технологій "Аілаз" про визнання недійсним рішення загальних зборів.

Ухвалою суду від 22.10.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 29.11.2018.

В підготовчому засіданні 29.11.2018 оголошено перерву до 10.12.2018.

10.12.2018 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Позивач просить забезпечити позов шляхом за пунктом 2 частини першої статті 137 ГПК України - заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «АІЛАЗ» (ідентифікаційний код 33103513) вчиняти будь-які дії щодо виключення зі складу учасників ТОВ «АІЛАЗ» ОСОБА_1; за пунктом 4 частини першої статті 137 ГПК України - заборонити вчинення реєстраційних дій щодо державної реєстрації виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариство з обмеженою відповідальністю «Американський Інститут лазерних технологій «АІЛАЗ», ідентифікаційний код 33103513.

Заявник посилається на наступні обставини: позивач займав активну позицію по захисту своїх прав, на загальних зборах учасників, що відбулися 21.09.2018 року на вимогу одного з учасників ТОВ «АІЛАЗ», було також розглянуто питання про виключення Позивача зі складу учасників Товариства. При цьому відповідно до Протоколу № 21/09/2018 Протоколом №21/09/2018 чергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Американський інститут лазерних технологій «АІЛАЗ» () від 21.09.2018 року (надалі - Протокол) було прийнято рішення про виключення Позивача зі складу учасників ТОВ «АІЛАЗ» (пункт третій порядку денного). Як зазначено в Протоколі, підставою виключення Позивача зі складу учасників Відповідача стало те, що нібито Позивач не вніс свій внесок до статутного капіталу Товариства. Позивач категорично не погоджується із своїм виключенням із складу учасників, оскільки таке виключення є незаконним та безпідставним. При чому, пункт 3 на нашу думку, був доданий до порядку денного зборів від 21.09.2018 року саме для вчинення психологічного тиску на Позивача намагаючись схилити його до відмови у наполяганні на проведенні аудиту, адже з приводу проведення аудиту Товариства вже тривалий час йдуть напружені дебати та подано позов до Господарського суду м. Києва з цього приводу та відкрито судове провадження № 910/11422/18. Хоча проведення аудиту й прямо передбачено Статутом TOB «AIJIA3», керівництво Товариства всіма можливими методами уникає проведення аудиту перекладаючи тягар сплати за аудиторські послуги на плечі Позивача. Також, відповідна поведінка може свідчити про спробу Відповідача приховати незаконні фінансові махінації, що відбувались з активами Товариства, а Позивач в даному випадку повністю незгоден з таким підходом до ведення корпоративних справ. При цьому на цей момент рішення не виконане, оскільки в ЄДР інформація про виключення Позивача зі складу учасників не внесена. В той же час Позивач має обґрунтовані побоювання, що Товариство продовжить вчинювати дії з незаконного виключення Позивача зі складу учасників шляхом проведення державної реєстрації змін складу учасників Товариства. Це призведе до порушення прав Позивача, що буде потребувати застосування самостійного способу захисту - скасування державної реєстрації, а отже значно ускладнить виконання рішення суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заява ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Позивач просить заборонити ТОВ "Аілаз" вчиняти будь-які дії щодо виключення його зі складу учасників. Суд звертає увагу позивача, що вказаний засіб забезпечення не може бути застосований, оскільки, товариство уже здійснило дії по виключенню позивача зі складу учасників, прийнявши оспорювань у даній справі рішення, в зв'язку з чим відсутній предмет для забезпечення. В заяві позивачем не визначається, які ще дій, крім прийняття рішення загальними зборами учасників товариства, щодо виключення позивача зі складу учасників товариства можуть бути вчинені відповідачем, і відповідно які саме дії він просить заборонити вчиняти. Пунктом 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, проте як уже зазначено було вище, позивачем не вказано, які саме дії він просить заборонити вчиняти відповідачу. Щодо вимоги про заборону вчинення реєстраційних дій щодо виключення позивача зі складу учасників товариства, то позивачем не зазначено коло осіб, на яких розповсюджуються вказані заходи забезпечення. Крім того, суд звертає увагу, що заявник посилається при заявленні заходу забезпечення по забороні вчиняти реєстраційні дії на п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, який передбачає заборону іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов"язання. Позивач не вказує, яким саме чином п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України охоплює заявлений ним спосіб забезпечення, оскільки ним не заявляються до застосування заходи забезпечення щодо заборони третім особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов"язання. Отже саме позивач послався у своїй заяві на п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України однак, не визначив заходи забезпечення, які він просить застосувати, згідно вимог вищезазначеної статті.

Суд звертає особливу увагу на ту обставину, що заявлені заходи забезпечення є неспівмірними заявленому у даній справі предмету позову, оскільки, не пов'язані з безпосередньо з предметом позовних вимог. Заявником не вказано, яким чином застосовані заходи забезпечення позову щодо заборони вчиняти дії та реєстраційні дії щодо його виключення зі складу учасників сприятимуть виконанню рішення про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Суд вбачає, що обраний позивачем захід забезпечення позову не є співмірними з предметом заявленого позову.

Отже обрані заявником заходи забезпечення позову є неспівмірними з предметом позову, заявленим у справі № 910/13785/18.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття визначених у заяві заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідача не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/13785/18 шляхом заборони вчиняти дії та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо виключення зі складу учасників ТОВ "Аілаз" ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя І.В.Усатенко