ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа № 911/1889/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕКС УКРАЇНА"

(14034,Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Рокоссовського, б. 70, кв. 214, код 38510082)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР "ВІННЕРСКОМ"

(08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Северинівська, буд. 9, код 41030871)

про стягнення 710742,77 грн.

за участю представників:

позивача - Тігішвілі Г.Г.;

відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТЕКС УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР "ВІННЕРСКОМ" про стягнення 710742,77 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманого згідно договору поставки від 23.02.2017 №UT230217/01S товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 18.10.2018.

Розгляд справи відкладався.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.11.2018 постановлено закрити підготовче засідання у справі, призначено розгляд справи по суті на 29.11.2018.

29.11.2018 через канцелярію суду представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості та про збільшення позовних вимог в частині стягнення штрафу, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Просить стягнути з ТОВ "ТОРГОВО-КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР "ВІННЕРСКОМ" на користь ТОВ "ЮТЕКС УКРАЇНА" заборгованість за поставлений товар у сумі 349317,12 гривень, пеню у розмірі 94023,96 гривень, штраф у розмірі 82457,13 гривень, інфляційних втрат у розмірі 26443,44 гривень та 3% річних у розмірі 9610,00 гривень.

У зв'язку з прийняттям заяви господарським судом, у справі має місце нова ціна позову, відповідно до розміру якої буде вирішуватися спір - 572512,53 гривень.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 18.09.2018, 18.10.2018, 01.11.2018 направлялись відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що нез'явлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.02.2017 між ТОВ «Торгово-Консалтинговий центр» Віннерском» (замовник) та ТОВ «ЮТЕКС Україна» (ЮТЕКС) був укладений договір поставки №UT230217/01S, відповідно до умов якого Ютекс зобов'язується поставити, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити товар, який визначений у замовленні на поставку партії товару.

Поставка товару здійснюється на підставі замовлень на поставку партії товару, що підписуються сторонами по мірі виникнення у замовника потреб у товарі, в яких сторони визначають кількість, ціну строк поставки товару тощо.

Поставка товару здійснюється на умовах FCA відповідно до Міжнародних правил щодо тлумачення торговельних (економічних) термінів «Інкотермс 2010».

Умови оплати: 100% відсотків загальної вартості товару замовник сплачує виконавцю протягом 21 календарного дня з дати відвантаження замовлення.

На виконання умов договору поставки від 23.02.2017 №UT230217/01/S та замовлень позивачем здійснено поставку товару, який визначено в замовленнях на поставку партії товару, що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Проте, в порушення умов договору і положень статей 526, 612 Цивільного кодексу України, статей 193 Господарського кодексу України відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе грошові зобов'язання щодо оплати вартості фактично поставленого (отриманого) товару, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 349317,12 гривень, пеню у розмірі 94023,69 гривень, штраф у розмірі 82457,13 гривень, інфляційних втрат у розмірі 26443,44 гривень, 3% річних у розмірі 9610,00 гривень (з урахуванням заяви від 28.11.2018 про зменшення розміру позовних вимог).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, замовник сплачує на користь виконавця 100% відсотків загальної вартості товару протягом 21 календарного дня з дати відвантаження замовлення (п. 5.1. специфікації).

Враховуючи те, що сума боргу в розмірі 349317,12 гривень за поставлений товар підтверджується належними доказами (специфікація на товар, видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи), відповідачем, станом на час розгляду справи в суді, існування заборгованості у стягуваному розмірі 349317,12 гривень належними та допустимими доказами не спростованою, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 349317,12 гривень є обґрунтованими.

Крім суми основного боргу, позивачем нараховано пеня за несвоєчасну сплату вартості поставленого товару в розмірі 94023,69 гривень за загальний період з 13.04.2018 по 10.10.2018 та штраф у розмірі 82457,13 гривень (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.11.2018, яка була прийнята судом).

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та/або договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до п. 9.1. договору замовник несе відповідальність за недотримання ним строків оплати товарів ЮТЕКС згідно п. 3.4. даного договору, ЮТЕКС має право вимагати у замовника сплати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення оплати, від суми заборгованості за кожен день затримки оплати та у разі прострочення оплати більше ніж на 7 календарних днів штраф у розмірі 15% від суми простроченої оплати.

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем обов'язку оплати товару, передбачений договором, то вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 94023,63 гривень штрафу та 82457,13 гривень пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом та не оспорено відповідачем.

Також позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 9610,00 гривень та інфляційних втрат у розмірі 26443,44 гривень за загальний період з 13.04.2018 по 28.11.2018.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення 3 % річних в розмірі 9610,00 гривень та інфляційних втрат у розмірі 26443,44, які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати поставленного товару за договорами на підставі ст. 625 ЦК України є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані позивачем докази не спростовані та відповідачем протягом розгляду справи не заперечувались.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР "ВІННЕРСКОМ" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Северинівська, буд. 9, код 41030871) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕКС УКРАЇНА" (14034,Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Рокоссовського, б. 70, кв. 214, код 38510082) 349317,12 гривень основного боргу, 94023,69 гривень пені, 82457,13 гривень штраф, 26443,44 гривень інфляційних втрат, 9610,00 гривень 3% річних та 8587,69 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 29.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 07.12.2018.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак