ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 рокуСправа № 912/2309/18
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судових засідань Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/2309/18

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Іванова Василя Михайловича, 25000, АДРЕСА_1

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м. Київ, вул. Тверська, 5

про визнання неправомірною відмови у продовженні договору, визнання продовженим договору

Представники сторін:

від позивача - Усатенко В.Ю., ордер КР №97113 від 12.09.2018 року, посвідчення адвоката №123, видано 26.02.2016 року;

від відповідача - Стрілець О.С., довіреність № 2790 від 01.11.18;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" до Фізичної особи-підприємця Іванова Василя Михайловича про зобов'язання повернути нерухоме майно, площею 182,05 кв.м., балансовою вартістю 398 600,00 грн, яке розташоване за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, буд. 2/30, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що фізична особа-підприємець Іванов Василь Михайлович відмовляється в добровільному порядку повернути майно, передане йому згідно договору оренди №26-34 нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.02.2014, а саме площею 182,05 кв.м., вартістю 398 600,00 грн, розташоване за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, буд. 2/30.

Ухвалою від 04.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10:00 год. 02.10.2018.

27.09.2018 на адресу господарського суду надійшла зустрічна позовна заява від 25.09.2018 від Фізичної особи-підприємця Іванова Василя Михайловича до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з наступними вимогами:

- визнати неправомірною відмову Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в продовжені з Фізичною особою-підприємцем Івановим Василем Михайловичем Договору оренди нерухомого майна від 28.02.2014 №26-34 про оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 2/30;

- визнати продовженим Договір оренди нерухомого майна від 28.02.2014 №26-34 про оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 2/30, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди і на той самий строк - 4 роки 4 місяці.

Свої позовні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує посиланнями на положення ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, ч.4 ст. 284, ч.1 ст. 285 Господарського кодексу України, ч.3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою від 28.09.2018 зустрічну позовну заяву від 25.09.2018 Фізичної особи-підприємця Іванова Василя Михайловича до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, враховано, що підготовче засідання по справі № 912/2309/18 призначено на 02.10.2018 о 10:00 год.

У підготовчому засіданні 02.10.2018 оголошувалась перерва до 15:00 год 23.10.2018 в порядку норм ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 23.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, продовжено відповідачу за зустрічним позовом строк подання відзиву на зустрічний позов до 26.10.2018 та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16:00 год. 30.10.2018.

29.10.2018 відповідачем за первісним позовом подано до суду заяву від 29.10.18 про стягнення з позивача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

30.10.2018 засобами електронного зв'язку без електронного цифрового підпису від позивача надійшла заява про відмову від позову, закриття провадження у справі та повернення судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від30.10.2018 господарський суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 20.11.2018 о 14:00 год., запропонував позивачу за первісним позовом у строк до дня наступного засідання подати до суду належним чином оформлену заяву від 30.10.2018р. про закриття провадження у справі, з врахуванням норм приписів пункту 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України та статей 5, 6, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та запропонував відповідачу за первісним позовом письмово висловити свою позицію щодо заяви позивача за первісним позовом від 30.10.2018р. про закриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні 20.11.2018 приймали участь представники обох сторін.

16.11.2018 відповідачем за первісним позовом подано до суду заперечення (на заяву відповідача стосовно понесених витрат) від 15.11.2018.

31.10.2018 від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на електронну адресу суду надійшла заява про закриття провадження по справі №912/2309/18 у зв'язку з відмовою позивача від позову. У заяві позивач за первісним позовом просить також вирішити питання про повернення судового збору з бюджету згідно ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України. Дана заява надіслана до суду з електронним цифровим підписом.

Представником позивача за первісним позовом в підготовчому засіданні 20.11.2018 підтримано заяву від 31.10.18 про відмову від первісного позову.

Господарський суд в судовому засіданні роз'яснив учасникам справи наслідки поданої відмови від первісного позову, а саме те, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається; наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ухвали від 20.11.2018 суд постановив прийняти відмову Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від первісного позову до Фізичної особи - підприємця Іванова Василя Михайловича про зобов'язання повернути нерухоме майно, закрив провадження за первісним позовом у справі № 912/2309/18 у зв'язку з відмовою позивача за первісним позовом від позовних вимог; закрив провадження за первісним позовом у справі № 912/2309/18 у зв'язку з відмовою позивача за первісним позовом від позовних вимог.

Цією ж ухвалою від 20.11.2018 суд закрив підготовче провадження за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Іванова Василя Михайловича до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання неправомірною відмови у продовження договору, визнання продовженим договору до судового розгляду по суті на 30.11.2018р. о 09:00 год.

У судовому засіданні 30.11.2018р. приймали участь представники обох сторін, які наполягали на раніше викладених правових позиціях.

Розглянувши позовні вимоги за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Іванова Василя Михайловича до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання неправомірною відмови у продовженні договору, визнання продовженим договору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.14 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Івановим В.М. (далі - Орендар) укладено Договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності ( нежитлового приміщення) № 26-34, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення магазину з підвалом загальною площею 264,03 кв.м. (далі - Майно), розташовані в одноповерховій будівлі за адресою: м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції, 2/30 та перебуває на балансі Знам'янської дирекції залізничних перевезень Одеської залізниці (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31 серпня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 483 390 грн. без ПДВ.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності та майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності врегульовано статтею 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендодавцями є, зокрема: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

В зв'язку із утворенням Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови КМ України від 25.06.2014 року «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і згідно ст.. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», були внесені зміни в Договір шляхом укладання Додаткового Договору від 12.02.2016 року згідно з яким, орендодавцем та балансоутримувачем майна є - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та внесені зміни щодо площі майна - 182,05 кв.м. та його "вартості яке склало - 398 60000 грн.

Факт передання орендованого майна до Статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» підтверджується зведеним переліком майна від 18.08.2015.

В зв'язку із утворенням Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.14 р. "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" і згідно зі ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", були внесені зміни в Договір шляхом укладення Додаткового договору від 12.02.16, згідно з яким і орендодавцем, і балансоутримувачем майна є - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", крім того внесені зміни щодо площі майна - 182,05 кв.м. та його вартості - 398 600,00 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Пунктом 2 Постанови встановлено, що статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, зокрема майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 затверджено Статут публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Статут).

Пунктом 2 Статуту встановлено, що товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до пункту 20 Статуту, товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту.

Пунктом 33 Статуту передбачено, що товариство здійснюючи право власності, володіє, користується та розпоряджається належним йому майном і вчиняє стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, Статуту та меті діяльності підприємства.

Факт передачі орендованого майна до Статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця" підтверджується зведеним переліком майна від 18.08.15 р., який підписано комісією та затверджено Міністром інфраструктури України.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" передбачено, що внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 вищезазначеного Закону України, переоформлення правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, внесені до статутного капіталу товариства, здійснюється протягом двох років з дня державної реєстрації товариства.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесеного до статутного капіталу товариства, здійснюється на підставі передавального акту та акту оцінки майна залізничного транспорту, внесеного до статутного капіталу товариства. Передавальний акт та/або акт оцінки майна залізничного транспорту є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу товариства.

Згідно зі ст. 329 Цивільного кодексу України, юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, гне заборонених законом.

Відповідно до ст. 85 Господарського кодексу України, ст. 115 Цивільного кодексу України, господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Частиною 1 статті 770 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ПАТ "Укрзалізниця" набуло право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції, 2/30 та стало Орендодавцем за Договором, укладеним з Фізичною особою-підприємцем Івановим В.М.

На виконання умов додаткового договору від 12.02.16 р. до Договору оренди від 28.02.14 № 26-34 від ПАТ "Укрзалізниця" до Фізичної особи-підприємця Іванова В.М. передано нерухоме майно, яке є об'єктом оренди, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі.

Пунктом 10 Договору визначено, що його укладено строком на 1 рік, що діє з 28.02.14 по 27.02.15 включно. Договір неодноразово пролонговувався. 10.04.18 сторонами підписано Додатковий договір до Договору оренди від 28.02.14 №26-34, яким п. 10.1 Договору викладено в наступній редакції: "Цей договір діє до 30 червня 2018 року".

Пунктами 10.4 - 10.6 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом 1 місяця Договір вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід'ємною частиною Договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди.

Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни або припинення чинності цього Договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком приватизації орендованого майна Орендарем.

Чинність цього Договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- загибелі орендованого майна;

- достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду;

- банкрутства Орендаря;

- смерті Орендаря - фізичної особи;

- в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України). Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з нормами частини 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 цього Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з п. 10.6 договору його чинність припиняється, зокрема, закінченням строку, на який його було укладено.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором - у розумний строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які було передбачено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 Господарського кодексу України орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди. Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі, якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення терміну договору.

Пунктом 10.4 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом 1 місяця Договір вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід'ємною частиною Договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди.

За твердженням позивача за зустрічним позовом від Орендодавця за 3 місяці до закінчення терміну дії договору оренди не надходило жодного листа про намір використовувати об'єкт оренди для власних потреб. Відповідачем за зустрічним позовом вказаний факт не спростовано, доказів протилежного не надано.

За твердженням відповідача за зустрічним позовом, Листами № Н-7/311 від 16.04.18 та № 38/ДНКМ від 06.07.18 повідомлено відповідача, що строк дії Договору оренди спливає 30.06.18 та на новий термін продовжуватись не буде та зазначено про необхідність проведення остаточних розрахунків та повернення орендованого майна балансоутримувачу. Листом від 27.07.18 № 45/ДНКМ-3 відповідач за зустрічним позовом повідомив позивачу за зустрічним позовом, що оскільки станом на 26.07.18 акти повернення майна балансоутримувачу орендарем не підписано, майно не повернено та продовжує використовуватись, ФОП Іванову В.М. необхідно з'явитись 08.08.18 о 09:00 год за адресою об'єкта оренди для підписання акту повернення майна з оренди. В матеріалах справи містяться докази отримання зазначених листів ФОП Івановим В.М.

Представниками позивача 08.08.18 складено Акт, зі змісту якого вбачається, що ФОП Іванов В.М. від підписання акту повернення майна з оренди, а також даного Акту відмовився, звільняти приміщення також відмовився.

ФОП Іванов В.М. зазначає, що 10.05.18 ним направлено лист Орендодавцю про продовження договору оренди від 28.02.14 № 26-34. Орендодавцем надано відповідь №УУЮ-13/346 від 13.06.18, у якій відмовлено в продовженні терміну дії договору оренди приміщення, оскільки зазначене приміщення планується передавати в оренду через аукціон.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що об'єкт оренди в подальшому буде передано в оренду, а отже Орендар має переважне право на укладення договору оренди на той же строк.

05.07.18 Орендарем направлено на адресу Орендодавця лист з проханням роз'яснити причини відмови у поновленні договору оренди. Орендодавцем було надано відповідь листом від 13.07.18, однак причини відмови Орендарю у праві на поновлення договору оренди з урахуванням його переважного права, повідомлено не було.

07.08.18 Орендарем направлено на адресу Орендодавця лист з пропозицією укласти договір оренди приміщення, розташованого за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 2/30 на новий термін. Відповіді на вказаний лист сторонами до матеріалів не надано.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів наявності жодних підстав для відмови Орендодавця у поновленні договору оренди майна з ФОП Івановим В.М. Посилання відповідача на намір передати приміщення в оренду через електронний аукціон свідчить про намір відповідача і в подальшому передавати орендоване приміщення в оренду.

На підставі викладеного, господарський суд дійшов висновку, що відмова Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в продовжені з Фізичною особою-підприємцем Івановим Василем Михайловичем Договору оренди нерухомого майна від 28.02.2014 №26-34 про оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 2/30 є неправомірною. Відповідно, господарський суд задовольняє позовні вимоги в цій частині.

За змістом ч.1 ст.763, ч.1 ст.764, ч.1 ст.777 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Згідно із ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Згідно із положеннями ст.285 ГК України орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди. Орендар може бути зобов'язаний використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду. Орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.

Верховний суд України у своїй постанові від 17.05.2017 у справі №3-122гс17 зазначив, що сутністю переважного права є укладення договору найму на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Наймач повинен повідомити наймодавця про своє переважне право у строк, визначений у договорі, або в розумний строк до закінчення строку договору найму.

Також суд зазначає, що з аналізу положень ст. 777 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається можливість реалізації наймачем свого переважного права, та наявність підстав для захисту такого права відповідно до ст. 3 ЦК України, лише за наявності таких умов: попередній орендар до закінчення терміну дії договору оренди або у визначений строк повідомив орендодавця про свій намір реалізувати переважне право оренди, при здійсненні процедури укладення нового договору оренди (конкурсу, направлення проектів договорів, заяв) у попереднього орендаря та інших потенційних орендарів (одного учасника) рівні умови пропозиції щодо істотних умов договору, у т.ч. орендної плати, сторони (орендодавець) та попередній орендар дійшли згоди щодо плати та інших умов договору.

Господарський суд враховує, що у даному випадку попередній орендар до закінчення строку дії договору неодноразово повідомляв орендаря про намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк, доказів наявності інших претендентів на об'єкт оренди з кращими пропозиціями щодо істотних умов договору оренди відповідачем за зустрічним позовом до матеріалів справи не надано, між сторонами відсутні суперечності щодо розміру орендної плати та інших істотних умов договору. Матеріали справи також не містять інформації щодо наміру Орендодавця використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

В той же час, господарський суд враховує, що ФОП Іванов В.М. продовжує користуватися об'єктом оренди на теперішній час ( понад 5 місяців з дня закінчення строку дії договору), сплачувати орендну плату та інші платежі. Такі платежі прийняті відповідачем та не були повернуті.

За змістом п. 10.11 Договору, якщо Орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної оррендної плати за користуваннея майном за час прострочення.

Доказів того, що відповідач висував вимоги до позивача щодо стягннення неустойки, сторонами не подано.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позивачем дотримано усіх обов'язкових умов для визнання продовженим Договору оренди нерухомого майна від 28.02.2014 №26-34 про оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 2/30, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди і на той самий строк - 4 роки 4 місяці. Відповідно, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, господарський суд задовольняє позовні вимоги за зустрічним позовом у повному обсязі.

На підставі норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на відповідача за зустрічним позовом, оскільки спір виник з його вини. Так як ФОП Іванов В.М. звільнений від сплати судового зобру, останній підлягає стягненню з ПАТ "Українська залізниця" в дохід Держбюджету України.

В той же час, ФОП Івановим В.М. заявлено до стягнення 8 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.18 між Фізичною особою-підприємцем Івановим Василем Михайловичем та Адвокатським об'єднанням "Усатенко і Усатенко" укладено Договір про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Адвокатське об'єднання бере на себе зобов'язання в інтересах клієнта надавати йому професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, передбачених даним Договором, а Клієнт зобов'язується сплатити грошову винагороду (гонорар) Адвокатському об'єднанню за надання професійної правничої допомоги, а також фактичні витрати, пов'язані з виконанням цього Договору.

29.10.18 Фізичною особою-підприємцем Івановим Василем Михайловичем та Адвокатським об'єднанням "Усатенко і Усатенко" підписано Додаткову угоду до Договору, пунктом 1 якої погоджено, що вартість професійної правничої допомоги становить 8 000,00 грн. Пунктом 3 вказаної Додаткової угоди визначено, що після закінчення надання професійної правничої допомоги (або ж звітного періоду, якщо правова допомога надається на постійній основі протягом строку дії договору) Адвокатське об'єднання протягом 5 робочих днів готує та передає на погодження Клієнтові два примірники акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги. Клієнт зобов'язаний протягом 5 робочих днів розглянути та підписати вказаний акт або надати письмові мотивовані заперечення. Після підписання Клієнт протягом 5 робочих днів передає один примірник підписаного Акту Адвокатському об'єднанню. У випадку наявності у Клієнта зауважень до наданої професійної правничої допомоги та/або акту приймання-передачі, такі недоліки усуваються Адвокатським об'єднанням протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмових мотивованих зауважень від клієнта. Після усунення недоліків погодження акту відбувається у порядку, встановленому цим пунктом Договору.

Сторонами підписано 29.10.18 Акт приймання-передачі виконаних робіт на суму 8 000,00 грн.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З наданого до матеріалів справи Розрахунку вбачається, що правова допомога на суму 8 000,00 грн. надана у зв'язку з розглядом справи № 912/2309/18.

Вказану суму оплачено ФОП Івановим В.М., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 29.10.18.

Господарський суд не приймає до уваги заперечення ПАТ "Українська залізниця" від 15.11.18 про те, що ФОП Івановим В.М. пропущено строк для подання заяви про відшкодування витрат на правову допомогу з огляду на таке.

Дійсно, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору.

Однак, позивачем за зустрічним позовом зазначено у зустрічній позовній заяві, що на професійну правничу допомогу він планує витратити 8 000,00 грн., що свідчить про дотримання останнім відповідних вимог процесуального законодавства.

Враховуючи надані докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг адвоката та обґрунтованість їх розміру, предмет позову, підготовлені адвокатом документи, участь останнього у засіданнях суду, господарський суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити Фізичної особи-підприємця Іванова Василя Михайловича до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в продовжені з Фізичною особою-підприємцем Івановим Василем Михайловичем Договору оренди нерухомого майна від 28.02.2014 №26-34 про оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 2/30.

Визнати продовженим Договір оренди нерухомого майна від 28.02.2014 №26-34 про оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 2/30, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди і на той самий строк - 4 роки 4 місяці.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, і.к. 40081200) на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5 м. Київ, 01601; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 3 524,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, і.к. 40081200) на користь Фізичної особи-підприємця Іванова Василя Михайловича (25002, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5), Виробничому підрозділу "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (27400, м. Знам'янка, вул. М. Грушевського, 10), Фізичній особі-підприємцю Іванову Василю Михайловичу (25002, м. Кропивницький, пров. Ковалівський, буд. 3).

Повне рішення складено 07.12.2018.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.