ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.12.2018 Справа № 908/2612/18

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Наталія Анатоліївна, розглянувши заяву про видачу судового наказу

Заявник: Акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛІТ М» (69006, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 230, )

про стягнення 164 959,20грн. заборгованості за кредитом

ВСТАНОВИВ:

04.12.2018 до господарського суду Запорізької області звернулось Акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК із заявою від 08.10.2018 (вх. 2806/08-07/18 від 04.12.2018) про видачу судового наказу щодо стягнення з ТОВ «ВЕЛІТ М» 164959,20грн. заборгованості за кредитом, на підставі кредитного договору № б/н від 30.10.2014, який за своєю природою є договором приєднання та складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ із використанням електронного цифрового підпису.

04.12.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, заяву розподілено судді Колодій Н.А.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 147-149 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Втім, у заяві Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про видачу судового наказу, яка підписана 08.10.2018 року, не зазначено:

- офіційна електронна адреса та інші дані, які ідентифікують боржника;

- місце проживання представника, яким підписана заява про видачу судового наказу (ОСОБА_1). Натомість у вказаній заяві зазначена адреса місцезнаходження відділення АТ КБ Приватбанка у м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50. Відтак, заявником порушено вимоги п. 2, п. 3 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви 30.10.2014 ТОВ «ВЕЛІТ М» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно з якою останній приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг (що розміщені на сайті www.privatbank.ua), ОСОБА_2 банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 30.10.2014 року.

Заявник в поданій заяві обґрунтовує свої вимоги порушенням боржником зобовязань за договором банківського обслуговування № б/н від 30.10.2014 року, зазначивши при цьому, що боржник станом на 03.10.2018 року має заборгованість в загальній сумі 287656,32 грн., яка складається з:

- 164959,20 грн. заборгованості за кредитом;

- 74197,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 23.01.2018 року по 03.10.2018 року;

- 48499,35 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за період з 15.01.2018 року по 03.10.2018 року.

В обґрунтування вказаних вимог заявник надав наступні документи: копію заяви № б/н на відкриття банківського рахунку, копію витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг», довідку про розміри встановлених кредитних лімітів, копії заявок на проведення гарантованих платежів, розрахунок заборгованості, обґрунтування та пояснення до розрахунку заборгованості, копії виписок по рахунках.

З вказаної заяви вбачається, що заявник обґрунтовує свої вимоги посилаючись на договір банківського обслуговування № б/н від 30.10.2014.

Проте, судом встановлено, що фактично вказаний договір складається з заяви ТОВ «ВЕЛІТ М» від 30.10.2014 про відкриття поточного рахунку та Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_2, що розміщені в мережі Інтернет на сайті https://privatbank.ua.

При цьому, заявником не надано суду доказів видачі боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛІТ М» кредитних коштів за договором банківського обслуговування № б/н від 30.10.2014 року, доказів на підтвердження заборгованості за нарахованими процентами та комісією (первинних документів).

Письмова заява від 30.10.2014. за підписом ТОВ «ВЕЛІТ М» про відкриття банківського рахунку, "Умови та правила надання банківських послуг" та "ОСОБА_2 банку" не підтверджують наявність у останнього заборгованості перед ОСОБА_2 саме на загальну суму в розмірі 287656,32грн.

Розрахунок заборгованості за договором б/н від 30.10.2014 станом на 03.10.2018 не є документом, що підтверджує наявність у ТОВ «ВЕЛІТ М» заборгованості перед ПАТ КБ Приватбанк, а є лише односторонніми розрахунком стягуваних сум, який не відображає документальних і правових підстав для стягнення відповідних сум.

Також судом було досліджено довідку ПАТ "КБ "Приватбанк" 08.10.2018 №08.7.0.0.0/48 про розміри встановлених кредитних лімітів по поточному рахунку боржника № 4669, та встановлено, що вказаний доказ підтверджує лише розмір ліміту кредитних коштів, проте не свідчить ані про наявність боргу, ані про періоди прострочення.

Заявником надано засвідчені банком копії заявок на гарантований платіж з відміткою, що дані заявки підписані клієнтом в системі Інтернет, однак доказів цифрового підпису суду не надано.

Отже, стягувачем не надано належних та допустимих доказів підпису вказаних заявок на гарантований платіж Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛІТ М» ані в письмовій формі, ані в електронному вигляді шляхом підписання електронно-цифровим підписом.

Таким чином, заявником не в повному обсязі зазначено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не додано та не вказано переліку доказів, якими заявник обґрунтовує вимоги щодо видачі судового наказу в частині стягнення суми основного боргу, яка становить 164959,20 грн., що є порушенням приписів п. п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛІТ М» 164959,20грн. заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 148, ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк ПРИВАТБАНК у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛІТ М» 164959,20 грн. заборгованості за кредитом.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

4. Ухвала підписана 11.12.2018.

Суддя Н.А. Колодій