ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа№ 910/5946/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Суліма В.В

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача Шалашова В.І. довіреність № б/н від 26.02.18

від відповідача: Замоздра В.В. адвокат, представник згідно ордеру серії КВ №758631 від 16.12.18 про надання правової допомоги

від третьої особи не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І.В.

на рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року (дата складення повного тексту 17.09.2018 р.)

у справі № 910/5946/18 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І.В.

до Приватного підприємства "Селтік "

про стягнення 424 610,40 грн.

за зустрічним позовом Приватного підприємства "Селтік "

до Публічного акціонерного товариства "БГ Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Приватного підприємства "Селтік " - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сан Таун"

про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень від 01.11.2013 №7265, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І.В. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило стягнути з Приватного підприємства "Селтік" 424 610,40 грн. заборгованості (т.І, а.с. 7-10, 60-61).

Приватне підприємство "Селтік" звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом про визнання недійсним Договору оренди нежитлових приміщень від 01.11.2013 №7265 (т.І, а.с.141-148).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/5946/18 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено (т.ІІ, а.с.70-81).

Публічне акціонерне товариство "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ Банк" Луньо І.В. звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/5946/18, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити повністю та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2018 року, апеляційна скарга ПАТ "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ Банк" Луньо І.В. у справі №910/5946/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Сулім В.В.

11 жовтня 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/5946/18 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Сулім В.В.) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5946/18, розгляд апеляційної скарги скарга ПАТ "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ Банк" Луньо І.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/5946/18 призначено на 23 жовтня 2018 року.

18 жовтня 2018 року від представника ПП "Селтік" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

22 жовтня 2018 року від ПАТ "БГ Банк" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи №910/5946/18, в якому просить зупинити розгляд справи №910/5946/18 до завершення касаційного перегляду справи №826/26802/15.

23 жовтня 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/5946/18 відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "БГ Банк" про зупинення розгляду справи №910/5946/18, а також оголошено перерву у судовому засіданні до 04.12.2018 р.

12 листопада 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі змінено дату та час судового розгляду на 10.12.2018 р.

У судовому засіданні 10 грудня 2018 року представник ПАТ "БГ Банк" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити повністю та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник ПП "Селтік" у судовому засіданні 10 грудня 2018 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судове засідання 10 грудня 2018 року представник ТОВ "Сан Таун" не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", чином, що підтверджується в т.ч. реєстром на відправлення кореспонденції, довідкою ПАТ "Укрпошта" щодо причини повернення поштового відправлення з підстав "по закінченню встановленого строку зберігання", роздруківкою з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення з ідентифікатором 658 зі статусом "15.11.2018" "відправлення не вручене під час доставки: інші причини".

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

01 листопада 2013 року ПАТ "Банк Перший" (після зміни найменування ПАТ "БГ Банк"), як орендодавцем та ТОВ "Сан Таун", як орендарем укладено Договір оренди нежитлових приміщень №7265 (далі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, яке належить орендодавцю на підставі права власності, а саме: нежитлове приміщення у будівлі орендодавця, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46, на першому та другому поверхах, загальною площею 72,65 кв.м. для розміщення офісу (далі - приміщення) (т.І, а.с. 12-16).

Відповідно до п. 1.2. Договору оренди строк оренди за цим договором починається з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення орендарю та закінчується 31.12.2014 р.

За користування приміщенням орендар зобов'язався сплачувати щомісячно орендодавцеві оренду плату у розмірі 5 579,58 грн., крім того ПДВ 20% - 1 115,92 грн., разом з урахуванням ПДВ 6 695,50 грн. (п. 3.1 Договору оренди).

Відповідно до 3.2 Договору оренди орендна плата перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 30 числа місяця, що передує оплачуваному за реквізитами згідно з пунктом 3.3 Договору.

Крім орендної плати орендар зобов'язаний компенсувати орендодавцю вартість наступних спожитих комунальних послуг: електроенергія, вода, вивіз сміття (п. 3.4. Договору оренди).

Відповідно до п. 3.10 Договору оренди, оплата першого та останнього місяців оренди приміщення здійснюється шляхом використання орендодавцем гарантійного платежу перерахованого йому орендарем в розмірі та порядку, встановленому цим договором.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.2 Договору).

Відповідно до п. 7.3 Договору оренди, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.2 цього договору та закінчується ___, в момент повернення приміщення орендодавцю.

В подальшому сторонами укладались Додаткові договори якими вносились зміни до п. 1.2 Договору оренди в частині строку оренди: а саме Додатковим договором від 31.12.2015 р. визначено термін оренди "з 01.01.2015 р. по 26.02.2016 р." (т.І, а.с. 17), а Додатковим договором від 01.02.2016 р. - до 31.01.2017 р. та встановлено умови автоматичної пролонгації (т.І, а.с. 18).

01 листопада 2016 року ПАТ "БГ Банк", як орендодавцем, ТОВ "Сан Таун", як первісним орендарем і ПП "Селтік", як новим орендарем укладено Договір №01/11/16 про заміну сторони у зобов'язанні (далі - Договір №01/11/16), згідно з п. 1.1 якого первісний орендар переводить (передає), а новий орендар приймає на себе зобов'язання та права за Договором з усіма змінами і доповненнями, відповідно до умов якого орендодавець передав у строкове платне користування першому орендарю нежитлове приміщення загальною площею 48,1 кв.м., що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46 (т.І, а.с. 26-29).

У п. 1.2 Договору №01/11/16 визначено, що підписанням цього договору новий орендар зобов'язується сплатити орендодавцю борг по сплаті орендної плати та інших платежів, що виник у первісного орендаря перед орендодавцем за основним Договором. Станом на 01.12.2016 р. борг первісного орендаря по сплаті орендної плати та інших платежів орендодавцю за цим договором становить 192 297,44 грн., при цьому новий орендар зобов'язується погасити таку заборгованість протягом 390 днів з моменту укладення та набрання чинності цим Договором.

Договір № 01/11/16 набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріпленням печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором № 01/11/16 (п. 5.1 Договору № 01/11/16).

01 листопада 2016 року за Актом приймання-передачі первісний орендар передав, а орендар прийняв нежитлові приміщення площею 48.1 кв.м. Крім того, орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлові приміщення площею 2.4 кв.м. (т.І, а.с. 30).

01 листопада 2016 року, у зв'язку із укладенням договору про заміну сторони та збільшенням площі орендованих приміщень, ПАТ "БГ Банк" та ПП "Селтік" укладено Договір про внесення змін, яким приведено реквізити сторін у відповідність із договором про заміну сторони, змінено зазначену у п. 1.1.1 Договору оренди площу орендованих приміщень на "50.5 кв.м.", а також зазначену у п. 3.1 орендну плату, яку відповідно до умов цього Договору визначено у розмірі "65,00 грн. з 1 кв.м., разом у сумі 3282,50 грн. у т.ч. ПДВ 547,08 грн. з урахуванням індексу інфляції" (т.І, а.с.19-20).

Враховуючи положення п. 1.2 Договору №01/11/16 та те, що його було укладено 01.11.2016, то ПП "Селтік" мало здійснити повне погашення заборгованості з орендної плати у сумі 192 297,44 грн. не пізніше 25.11.2017.

ПАТ "БГ Банк" звертався до ПП "Селтік" листом від 02.08.2017 р. №18/309, у якому зазначав про необхідність сплати до 10.08.2017 р. 178780,90 грн. заборгованості з орендної платі та 10261,56 грн. відшкодування експлуатаційних платежів (т.І, а.с.31).

У період з 01.09.2017 по 04.10.2017 орендодавцем виставлялись орендарю Акти виконаних робіт/ наданих послуг щодо компенсації вартості комунальних та експлуатаційних платежів, які підписано сторонами (т.І, а.с. 67-68).

У вимозі від 30.03.2018 р. №04/264 ПАТ "БГ Банк" вимагав від ПП "Селтік" сплатити заборгованість у сумі 424610,40 грн. (т.І, а.с. 32-34).

Листом від 07.05.2018 орендодавцем направлено орендарю рахунки-фактури від 07.12.2017 на суму 60837,76 грн., 27.12.2017 на суму 72006,25 грн., 02.02.2018 на суму 86113,85 грн., 05.03.2018 на суму 92877,62 грн. (т.І, а.с. 69, 70-73, 74).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП "Селтік" не оплачено у повному обсязі борг ТОВ "Сан Таун" за Договором оренди нежитлових приміщень №7265 від 01.11.2013 р., з урахуванням Договору №01/11/16 про заміну сторони у зобов'язанні від 01.11.2016 р., а тому у нього утворилась заборгованість по відшкодуванню витрат за період з 01.11.2017 р. по 28.02.2018 р. у розмірі 281835,49 грн. та 142774,91 грн. заборгованості по оплаті орендної плати.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що: об'єкт оренди відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 23.06.2017, належить на праві власності згідно договору від 09.08.2005 №982 ПП "Селтік", що свідчить про те, що власником приміщення з 2005 року і по теперішній час є ПП "Селтік", а відтак ПАТ "БГ Банк" під час укладення Договору не мав правових підстав для розпорядження майном шляхом передачі його в оренду третім особам та в момент вчинення правочину умисно ввів в оману представника ТОВ "Сан Таун" щодо того, що він є власником нежитлового приміщення.

ПАТ "БА Банк" звернувся із заявою про застосування строків позовної давності до вимог за зустрічним позовом, у якій зазначав, що строк позовної давності щодо такої вимоги розпочався 01.11.2013 р. та сплинув 01.11.2016 р. (т.ІІ, а.с. 13).

У апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ Банк" зазначає, що в момент укладення оскаржуваного договору оренди ПАТ "БГ Банк" мав правові підстави для розпорядження приміщенням, що було предметом договору оренди та не порушував положення ст.ст. 229-233 ЦК України, з огляду на що апелянт вважає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи. Апелянт вважає, що суд першої інстанції мав застосувати до спірних правовідносин ст. 262 ЦК України (відповідно до якої заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності), а тому строки позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним договору мають відраховуватись від дати укладення договору (01.11.2013 р.) та відповідно закінчуються 01.11.2016 р., тому звернувшись із позовом 02.07.2018 р. позивач за зустрічним позовом пропустив строк позовної давності.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги у відзиві на неї ПП "Селтік" зазначає про те, що апелянтом не спростовано того, що саме ПП "Селтік" є власником спірного приміщення, оскільки у результаті розгляду справи №826/26802/15 скасовано державну реєстрацію права власності ПАТ "БГ Банк", тобто вказане право є таким, що не існувало, а про порушення свого права ПП "Селтік" стяло відомо в результаті укладення 01.11.2016 р. Договору про заміну сторони.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним (ч. 1 ст. 230 ЦК України).

ПП "Селтік" набуто право власності на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), загальною площею 13 491,3 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 на підставі Договору від 09.08.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого у реєстрі за №982 (т.І, а.с. 128-130), про що 01.09.2005 р. Київським міським БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна видано ПП "Селтік" Реєстраційне посвідчення №003409 (т.І, а.с. 127).

У наявному у матеріалах справи витязі з наказу Головного управління містобудування та архітектури Виконавчого органу КМР (КМДА) №17 від 13.01.2012 р. зазначено, що об'єкт нерухомого майна (нежилому приміщенню хімічного цеху літ. Е) відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.08.2005 №982, реєстраційного посвідченню БТІ від 01.09.2005 №003409 присвоєно поштову адресу вул. Червоноткацька, 46 (т.І, а.с. 132).

Обґрунтовуючи наявність у себе права власності на спірне майно, ПАТ "БГ Банк" посилається на те, що він набув таке право на підставі укладеного 29.02.2008 р. з ПП "Селтік" договору іпотеки та підтверджує наявність у себе права власності на спірне майно витягом №11007074 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого державну реєстрації права власності здійснено 30.09.2013 р., номер запису 2910231 (т.ІІ, а.с. 6).

Сторонами підтверджено та не заперечується те, що у вказаному об'єкті нерухомого майна знаходиться приміщення, що є предметом оренди за Договором.

Разом з тим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/26802/15 від 21.12.2016 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 р. адміністративний позов до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - ПАТ "БГ Банк", ПП "Селтік" задоволено частково: скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13491,3 кв.м. за ПАТ "Банк Перший" () та всі послідуючі/пов'язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В іншій частині позовних вимог відмовлено повністю (т.ІІ, а.с. 18-20, 21-24).

Вказані судові рішення набрали законної сили, не скасовані, їх дію не зупинено, тому в силу вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України встановлені у них обставини є преюдиційними та не підлягають доказуванню під час розгляду даної господарської справи.

Під час розгляду справи № 826/26802/15 судами встановлено, зокрема те, що: 30.09.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябоконь О.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №6851995 та внесено відповідні відомості про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, за ПАТ "Банк Перший" (найменування якого змінено на ПАТ "БГ Банк"). Оскаржуване рішення прийняте за результатами розгляду заяви ПАТ "Банк Перший" на підставі договору іпотеки від 29.02.2008, укладеного ПП "Селтік" і ПАТ "Банк Перший".

У Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 23.06.2018 №128737824 зазначено про наявності обтяження №6703124 на нерухоме майно, яким є нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), загальною площею 13 491,3 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, власником якого зазначено ПП "Селтік" (т.І, а.с. 125-126).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріалами справи підтверджено, а ПАТ "БГ Банк" не спростовано того, що власником приміщення з 2005 року і по теперішній час є саме ПП "Селтік".

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України ).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою та другою статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що лише власник майна наділений правом розпорядження, зокрема передачі майна в оренду.

Проте, у ПАТ "БГ Банк" станом на дату укладення Договору оренди були відсутні правові підстави для розпорядження приміщенням, а тому оспорюваний правочин (Договір оренди) в момент його укладення суперечив вимогам закону, а саме статтям 316, 317, 319 та 761 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним в силу приписів ст.ст. 203, 215 ЦК України.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ПП "Селтік" не обґрунтовано своїх доводів щодо введення його в оману стосовно укладення оспорюваного правочину, як підстави для визнання оспорюваного правочину таким, що укладений внаслідок введення в оману.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції ПАТ "БГ Банк" звернувся із заявою про застосування строків позовної давності до вимог за зустрічним позовом, у якій зазначав, що строк позовної давності щодо такої вимоги розпочався 01.11.2013 р. та сплинув 01.11.2016 р., а відповідно звертаючись 02.07.2018 р. із зустрічною позовною заявою, ПП "Селтік" на думку ПАТ "БГ Банк" пропустив строк позовної давності (т.ІІ, а.с. 13).

Про необхідність застосування позовної давності ПАТ "БГ Банк" також зазначав і в апеляційній скарзі.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (ч. 1 ст. 254 ЦК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ПП "Селтік" не приймало часті в укладенні договору оренди від 01.11.2013 р. і стало його стороною та змогло об'єктивно дізнатись про порушення свого права в момент укладення Договору №01/11/16, який був трьохстороннім і його умови передбачали надання ПП "Селтік" інформації щодо оспорюваного Договору оренди.

При цьому, обставини, що стали підставою для звернення з зустрічним позовом виникли з судового рішення, яке набрало законної сили 21.12.2016 р.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, з урахуванням встановлених судовими рішеннями у адміністративній справі обставинам, сторони договору оренди дійшли згоди про новацію договору - про зміну предмету договору виклавши його 01.07.2017 в новій редакції, яка є угодою про передачу електроенергії та використання технологічних мереж. Внаслідок чого, ПАТ "БГ Банк" припинив права і обов'язки орендодавця, а ПП "Селтік" - орендаря.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зустрічний позов пред'явлено в межах трирічного строку з моменту коли ПП "Селтік" дізналось чи могло дізнатись про порушення свого права, з огляду на що підстави для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України до зустрічних позовних вимог відсутні.

Щодо первісних позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України ).

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи те, що підставою для стягнення грошових коштів у сумі 424610,40 грн. позивачем за первісним позовом визначено Договір оренди, який є недійсним та не створює юридичних наслідків, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог.

При цьому, здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).

Рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/5946/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/5946/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/5946/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі №910/5946/18 залишити без змін.

3. Справу №910/5946/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді В.В. Сулім

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту - 13.12.2018 р.