ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. Справа№ Б8/180-10

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Титарєвої Г.І.

у присутності представників сторін:

від ОСОБА_7: ОСОБА_8 - дов. б/н від 31.08.18

від ТОВ «Базальт-альтернатива»: Титич В.М. - дов. № 03-03/17 від 10.03.17

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу господарського суду Київської області від 14.09.2018 року

у справі № Б8/180-10 (суддя Лопатін А.В.)

за позовом Громадянина Швеції ОСОБА_7 в інтересах

Приватного акціонерного товариства «Білицький завод

«Теплозвукоізоляція»

до Громадянина ОСОБА_6

про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у справі № Б8/180-10 відмовлено у прийнятті позовної заяви Громадянина Швеції ОСОБА_7 в інтересах ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» з тих підстав, що даний спір слід розглядати в окремому позовному провадженні поза межами справи про банкрутство.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_7 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 14.09.2018 року, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Подана апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О. Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у справі № Б8/180-10, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 22.11.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представники скаржника та ТОВ «Базальт-альтернатива» в судовому засіданні 22.11.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у даній справі, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суд не повідомили. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

22.11.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 слід відмовити, а ухвалу господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у справі № Б8/180-10 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/180-10 про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», провадження у якій порушено ухвалою господарського суду від 30.11.2010 року за заявою гр. ОСОБА_6.

Провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» наразі перебуває у процедурі санації, яка введена ухвалою господарського суду Київської області 28.05.2012 року.

10.09.2018 року до господарського суду Київської області в межах справи № Б8/180-10 про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» надійшла позовна заява Громадянина Швеції ОСОБА_7 в інтересах боржника до гр. ОСОБА_6 про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

Позов мотивовано тим, що за твердженням заявника, посадовою особою боржника ОСОБА_6 укладались завідомо невигідні для боржника угоди, в результаті яких штучно створено кредиторську заборгованість, як наслідок, порушено провадження у справі про банкрутство та завдано збитків ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

В обґрунтування права на звернення до суду в інтересах боржника заявник посилається на ст. 54 ГПК України та вказує, що є власником 15,9649% від загальної кількості акцій боржника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у справі № Б8/180-10 у прийнятті вказаної позовної заяви відмовлено, оскільки за висновком суду першої інстанції даний спір має бути розглянутий поза межами справи про банкрутство в окремому позовному провадженні.

ОСОБА_7 в особі свого представника з даної ухвалою суду не погодився та в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано положення законодавства та висновків Верховного Суду щодо необхідності та доцільності розгляду в рамках одного провадження у справі про банкрутство вимог щодо стягнення збитків на користь боржника.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

Як вбачається з додатків до позовної заяви, ОСОБА_7 є акціонером ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» та володіє 15,9649% від загальної кількості акцій боржника, що підтверджується Реєстром власників іменних цінних паперів № 60094 від 24.04.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_7, володіючи акціями ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», розмір яких становить більш ніж 10 відсотків, має право звернення до суду в інтересах ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» з позовом про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Відповідно до ч. 7 ст. 30 ГПК України, спори між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Так, в обґрунтування звернення до суду з позовною заявою саме в межах провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» заявник посилається на наявність відкритого провадження у справі про банкрутство стосовно юридичної особи, в інтересах якої заявлено позовні вимоги.

За твердженням заявника, предметом даної позовної заяви є відшкодування збитків у розмірі 370 000,00 грн. на користь боржника, що може мати значний вплив на результати процедури санації та загалом розгляд справи про банкрутство.

При цьому, у позовній заяві останній посилається на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 07.02.2018 року у справі № 925/997/17, в якій зазначено, що за приписами ч. 9 ст. 16 ГПК України, в редакції чинній до 15.12.2017 року, (виключна підсудність справ) справи у майнових спорах, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що відповідну правову позицію про необхідність розгляду господарським судом всіх спорів, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, в межах справи про банкрутство без порушення нових справ Верховним Судом було викладено щодо правовідносин, які регулюються положеннями Закону про банкрутство у редакції, чинній з 19.01.2013 року.

Водночас, пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство (в редакції з 19.01.2013 року) визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки провадження у справі № Б8/180-10 про банкрутство «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» було порушено до набрання законної сили нової редакції зазначеного Закону і наразі перебуває на стадії санації, а спірні правовідносини не стосуються продажу майна та ліквідаційної процедури, суд при розгляді даної справи керується приписами норм Закону про банкрутство у редакції, чинній до 19.01.2013 року.

Відтак, заявник помилково посилається на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 07.02.2018 року у справі № 925/997/17 в обґрунтування звернення до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою в межах справи №Б8/180-10 про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

При цьому, відповідно до статті 17 Закону по банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство здійснюється розгляд заяв керуючого санацією про визнання угод недійсними і повернення всього отриманого за такою угодою та позову сторони про відшкодування збитків за договором, який не виконується за рішенням керуючого санацією.

Розгляд господарським судом заяв про визнання таких угод недійсними має здійснюватися з дотриманням загальних засад господарського судочинства, передбачених ГПК з обов'язковим залученням до розгляду заяви в судовому засіданні осіб, прав та обов'язків яких стосується ця угода.

Відповідні положення Закону знайшли своє відображення у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство».

Стаття 18 Закону про банкрутство також визначає спори, які слід розглядати в процедурі провадження у справі про банкрутство, зокрема спори про захист порушеного права, що виникло у зв'язку з проведенням процедури санації у разі порушення сторонами умов угод, укладених згідно з планом санації.

Отже, здійснивши аналіз положень Закону про банкрутство (в редакції до 19.01.2013 року), судом встановлено, що Закон в зазначеній редакції, на відміну від Закону в редакції з 19.01.2013 року, не містить приписів обов'язкового розгляду в межах провадження у справі про банкрутство інших спорів, стороною яких є боржник, а лише у випадках, передбачених ст.ст. 17, 18 Закону про банкрутство.

В даному випадку позов пред'явлено не арбітражним керуючим і не до боржника, а предметом спору є ініційований одним з акціонерів товариства позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її колишнім керівником.

Таким чином, даний позов не підпадає під визначення категорії спорів, розгляд яких здійснюється господарським судом безпосередньо у межах провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи спеціальні норми Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року, а також беручи до уваги предмет спору та суб'єктний склад сторін, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для прийняття позовної заяви Громадянина Швеції ОСОБА_7 в інтересах ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» до Громадянина ОСОБА_6 про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою до розгляду в межах справи № Б8/180-10 про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», а отже даний спір слід розглядати в окремому позовному провадженні поза межами справи про банкрутство.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду.

Водночас, в даному випадку відмовляючи в прийнятті позовної заяви Громадянина Швеції ОСОБА_7 в інтересах ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, судом, враховуючи процедуру банкрутства, в якій перебуває боржника, та встановлені вище обставини, не позбавлено заявника права на судовий захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, в передбаченому Господарським процесуальним кодексом порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у даній справі є такою, що прийнята відповідно до норм законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, спростовуються положеннями чинного законодавства та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у справі № Б8/180-10 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 14.09.2018 року у справі № Б8/180-10 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 05.12.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх