номер провадження справи 32/112/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 Справа № 908/1852/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцової К.Ю.

за позовом: Концерну Міські теплові мережі, (69091, м.Запоріжжя, бул.Гвардійский,137)

до відповідача: Комунального підприємства Наше місто, (69095, м. Запоріжжя, вул.Українська, 29а)

про стягнення 92585 грн. 65 коп.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 55/20-19 від 22.05.2017

Від відповідача : ОСОБА_2, довіреність № 18-15 від 17.08.2018.

ВСТАНОВЛЕНО:

14.09.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі до Комунального підприємства Наше місто про стягнення 92585 грн. 65 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.09.2018 відкрито провадження у справі № 908/1852/18 у загальному провадженні. Присвоєно справі номер провадження 32/112/18. Підготовче провадження призначено на 11.10.2018.

09.10.2018 від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Відповідно до ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.10.2018 підготовче засідання відкладалось. Продовжувався строк підготовчого провадження.

Ухвала суду була направлена на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

В судовому засіданні 04.12.2018 представниками сторін заявлено усне клопотання та підписана письмова згода на перехід до розгляду справи по суті.

Клопотання сторін судом задоволено. Підготовче провадження закрито та розпочато розгляд спору по суті в судому засіданні 04.12.2018.

04.12.2018 від відповідача до канцелярії господарського суду Запорізької області надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині основного боргу в звязку з погашенням відповідачем предявленої до стягнення суми боргу в розмірі 86712грн. 59 коп. (докази погашення долучені до клопотання платіжне доручення № 7270 від 28.11.2018).

Клопотання відповідача судом прийнято до розгляду.

Представник позивача підтримав подане клопотання.

В судовому зсіданні 04.12.2018 судом, в присутності представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Судовий процес здійснювався за допомогою засобів фіксації судового процесу, а саме програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІУ, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

03 жовтня 2016 року між Концерном «Міські теплові мережі» та Комунальним підприємством „Наше місто" (далі - боржник, споживач) укладено договір № 650140 (далі - договір) купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - договір). Відповідно до умов якого Теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Додатком № 1 до договору визначено, що договір купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для об'єкту - частина нежитлового приміщення XXX, першого поверху (літ А-4) у складі кімнат №№1-6,8-19,22-24 та підвалу XXXIV, розташоване за адресою м.Запоріжжя, вул. Фортечна 49 (далі - об'єкт теплопостачання).

Теплове навантаження на вказане приміщення, відповідно до додатку 1 до договору, складає 0.046384 Гкал/год.

На виконання умов договору, Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію в періоди з жовтня 2017 по квітень 2017 року на загальну суму 86712,59 грн.

Внаслідок невиконання відповідач своїх зобовязань позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до статті 193 Господарського кодекс України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На день розгляду спору по суті основна заборгованість в розмірі 86712,59 грн. відповідачем погашена в повно обємі (докази погашення долучені до матеріалів справи).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити клопотання відповідача та зарити провадження в частині суми основного боргу на підставі п. ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно з статтею 610 Цивільною кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

За загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України, стаття 202 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання, зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно п. 7.2.10. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.4. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 1% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Позивачем предявлено до стягнення вимоги по стягненню пені в розмірі 4420,47 грн. (розрахунок додається).

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що розрахунок здійснено вірно і сума пені, що підлягає стягненню становить 4420грн. 47коп.

Крім того, позивачем предявлені до стягнення сума 3 % річних в розмірі 403грн. 87коп. та сума інфляційних витрат в розмірі 1048грн. 72 коп.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних витрат за спірний період складає 1048,72 грн., а 3% річних від простроченої суми складають 403,87 грн., предявлені до стягнення обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. В частині позовних вимог по стягненню суми основного боргу провадження у справі слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 202, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну Міські теплові мережі, (69091, м.Запоріжжя, бул.Гвардійский,137) до Комунального підприємства Наше місто, (69095, м. Запоріжжя, вул.Українська, 29а) про стягнення 92585 грн. 65 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Наше місто, (69095, м. Запоріжжя, вул.Українська, 29а, ) на користь Концерну Міські теплові мережі, (69091, м.Запоріжжя, бул.Гвардійский,137, ) суму 3% річних в розмірі 403 (чотириста три) грн. 87 коп., суму індексу інфляції в розмірі 1048 (одна тисяча сорок вісім) грн. 72 коп., суму пені 4420 (чотири тисячі чотириста двадцять) грн. 00 коп., 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази.

В частині 86 712 (вісімдесят шість тисяч сімсот дванадцять) грн. 59 коп. закрити провадження у справі.

Повний текст рішення оформлено і підписано 07 грудня 2018.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій