РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 м. Київ Справа № 910/8294/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС";

до: приватного підприємства "АГРОХІМЦЕНТР";

про: стягнення 263.782,56 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

позивача: Войтко О.В.;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного підприємства "АГРОХІМЦЕНТР" (далі - відповідач) про стягнення 263.782,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором від 17.11.2017 № 137, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 263.782,56 грн., з яких: 160.350,13 грн. - основна заборгованість, 80.175,07 грн. - штраф, 13.592,42 грн. - пеня та 9.664,94 грн. - 25 % річних.

Ухвалою господарського суду від 27.06.2018 № 910/8294/18 вказану позовну заяву передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2018 № 910/8294/18 ухвалу господарського суду від 27.06.2018 № 910/8294/18 скасовано.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8294/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2018 розгляд справи № 910/8294/18 вирішено здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначене на 17.10.2018.

Ухвалами-повідомленнями від 12.11.2018 сторони процесу повідомлені про призначення судового засідання на 03.12.2018.

В судовому засіданні 03.12.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як дилером, укладено договір від 17.11.2017 № 137 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов'язується передати товар у власність відповідача, а останній зобов'язується прийняти товар і своєчасно оплатити за нього визначену грошову суму на умовах цього Договору та розповсюджувати його в межах території (п. 2.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору визначено, що найменування (асортимент) товару, його кількість і ціна вказується в специфікації (видаткових накладних), які є невід'ємною частиною Договору.

Положеннями специфікації від 15.02.2018 № 1 до Договору визначено товар на загальну суму 200.350,13 грн., а саме:

- насіння гібриду соняшника "Антей" (екстра) на суму 125.000,00 грн. (без ПДВ);

- насіння гібриду соняшника "Меркурій" (стандарт) на суму 7.500,00 грн. (без ПДВ);

- насіння гібриду соняшника "Богдан" (екстра) на суму 12.916,70 грн. (без ПДВ);

- насіння гібриду соняшника "Антей" (стандарт) на суму 21.541,74 грн. (без ПДВ).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як стверджує позивач, останній на підставі письмової заявки відповідача, здійснив поставку товару на користь останнього на загальну суму 200.350,13 грн. відповідно до експрес-накладної перевізника Нова Пошта № 3846. Проте, вказаний товар відповідачем був оплачений частково в сумі 40.000,00 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 160.350,13 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору, на думку позивача, має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в сумі 13.592,42 грн., штрафу в сумі 80.175,07 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 25 % річних в сумі 9.664,94 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Експрес-накладна перевізника Нова Пошта № 3846 не може бути належним та допустимим доказом поставки позивачем на користь відповідача товару за Договором на суму 200.350,13 грн., оскільки із вказаної експрес накладної неможливо встановити поставку товару саме за укладеним між сторонами спору Договором та який саме товар було поставлено (найменування, кількість, вартість окремих частин), також у вказаній накладній відсутні будь-які відмітки про отримання товару за накладною.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 160.350,13 грн. задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 80.175,07 грн., пені в сумі 13.592,42 грн. та 25 % річних в сумі 9.664,94 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості, в задоволенні якої судом відмовлено.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10 грудня 2018 року

Суддя С.В. Балац