ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 Справа №914/1695/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Айзенбарт А.І., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: фізичної особи-підприємця Головчак Галини Богданівни, м. Трускавець, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка», м. Трускавець, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго», м. Львів

про зобов'язання укласти договір

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Давидович Л.І. - представник (довіреність №1 від 22.10.2018);

від третьої особи: не з'явився

Обставини розгляду справи. 12.09.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Головчак Галини Богданівни, м. Трускавець, Львівська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка», м. Трускавець, Львівська область про зобов'язання укласти договір.

Ухвалою від 17.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.10.2018.

09.10.2018 через канцелярію суду від фізичної особи-підприємця Головчак Галини Богданівни надійшло клопотання про витребування документів (вх. №37697/18 від 09.10.2018).

Ухвалою від 09.10.2018 суд у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовив, відклав підготовче засідання на 23.10.2018.

10.10.2018 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка» надійшли клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №38004/18 від 10.10.2018), клопотання про об'єднання позовів (вх. №38261/18 від 10.10.2018) та відзив на позовну заяву (вх. №38262/18 від 10.10.2018).

Ухвалою від 23.10.2018 суд відмовив у задоволенні клопотання про об'єднання позовів, залучив до участі у справі Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, відклав підготовче засідання на 12.11.2018.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами зазначено, що ними подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, суд ухвалою від 12.11.2018 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29.11.2018.

15.11.2018 через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» надійшли пояснення щодо заявленого позову (вх. №43943/18 від 15.11.2018).

Стороні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що позивач був учасником ТзОВ «Чародійка (ідентифікаційний код 13812053). Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Чародійка позивач вийшов зі складу учасників товариства та в рахунок виплати частини вартості майна товариства, пропорційної його частці, отримав нежитлове приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 16,8 кв.м. Проте, відповідачем чиняться перешкоди позивачу в належному користуванні вказаним майном, зокрема, створюються перешкоди в забезпеченні приміщення електроенергією. Позивач звернувся до відповідача із заявою про укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, однак, відповідачем повідомлено про необхідність звернення для укладення відповідного договору до ПрАТ «Львівобленерго». Позивач, вважаючи таку відмову безпідставною, звернувся до суду із позовом про зобов'язання відповідача укласти договір про технічне забезпечення електропостачання споживача у відповідній редакції.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В своїх запереченнях, зокрема, зазначив, що позивачу було запропоновано укласти договір про компенсацію витрат комунальних послуг, проте, позивач звернувся до відповідача із пропозицією про укладення договору про постачання електроенергії. Відповідачем надано відповідь про неможливість укладення такого договору та необхідність звернення до ПрАТ «Львівобленерго». Також відповідач зазначив, що проект договору, який було йому надіслано та договір, який позивач просить суд зобов'язати укласти, істотно відрізняються за змістом та формою.

Третя особа у письмових поясненнях вказала на неможливість укладення договору, оскільки діючими нормативними актами не передбачено обов'язкової умови щодо укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, як і його типової форми.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

04.04.2006 між Відкритим акціонерним товариством Львівобленерго, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (постачальник), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чародійка» (споживач) було укладено договір №35205 про постачання електричної енергії.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до умов вищевказаного договору, постачання електричної енергії здійснювалося до об'єкта Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка» за адресою АДРЕСА_1.

Згідно п.п. 1.2., 5.2. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка» (ідентифікаційний код 13812053), зареєстрованого 11.10.2013 за №7000039, одним з учасників товариства була Головчак Галина Богданівна.

26.03.2018 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка», на яких було прийнято рішення про вихід із складу учасників Головчак Галини Богданівни та в рахунок виплати частини вартості майна товариства, пропорційної її частці, передачу нежитлового приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 16,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. Право власності за позивачем на вказане приміщення було зареєстровано 28.03.2018, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.03.2018 №119054930.

26.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про укладення договору про постачання електроенергії до приміщення АДРЕСА_1.

Листом від 12.06.2018 відповідач повідомив позивача про неможливість укладення такого договору та вказав йому, що з питань укладення договору про постачання електроенергії йому необхідно звернутися ПрАТ «Львівобленерго».

13.06.2018 позивач звернувся до ПрАТ «Львівобленерго» Бориславський РЕМ із заявою щодо виготовлення технічної документації на постачання електроенергії до приміщення АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Листом від 14.06.2018 за вих. №204-670 ПрАТ «Львівобленерго» Бориславський РЕМ повідомило позивача про неможливість розгляду вказаної заяви у зв'язку із її невідповідністю типовій формі, відсутності додаткових документів, а також вказало на необхідність отримання згоди співвласників на проведення реконструкції системи електропостачання.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача.

У відповідь на вказану заяву відповідач листом від 10.08.2018 за вих. №24 повідомив позивача про необхідність звернення до ПрАТ «Львівобленерго».

Не досягнувши згоди щодо укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, позивач звернувся з позовом до суду про зобов'язання відповідача укласти договір про технічне забезпечення електропостачання споживача на основі типового договору про технічне забезпечення електропостачання споживача у відповідній редакції.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині 1 цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Статтею 181 ГК України визначений загальний порядок укладення господарських договорів. Особливості укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів передбачені статтею 184 ГК України.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

При цьому, згідно з ч. 1 статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог щодо обов'язковості укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача посилається на положення Правил користування електричною енергією.

Так, можливість укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача на основі типового договору, а також процедура укладення, зміст та форма такого договору були передбачені п. 1.5., 1.7, 1.8., 5.4., 5.17., 5.18., 5.19. Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ).

Зокрема, п. 1.5. ПКЕЕ було передбачено, що у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору (додаток 1) укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Згідно п. 1.7. ПКЕЕ основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

11.06.2017 набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії». Вказаним Законом визначаються правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулюються відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови постачання електричної енергії, права та обов'язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно ч. 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

14.03.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №312 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності 11.06.2018.

Водночас, із набранням чинності Правилами роздрібного ринку електричної енергії втратили чинність Правила користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії регулюються взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Проте, Правилами роздрібного ринку електричної енергії не визначено типової форми договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, відсутні вимоги до істотних умов такого договору, підстави та процедура його укладення. Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які є чинними на момент розгляду справи, не передбачено обов'язку щодо укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, який був передбачений Правилами користування електричною енергією та які на момент розгляду справи втратили чинність.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст. 626 ЦК України, ст.ст. 179, 181, 187, 275 ГК України, ст.ст. 4, 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» та ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 29.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 10.12.2018.

Суддя Мазовіта А.Б.