СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. Справа № 922/3209/16

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (судді-доповідача): суддів: при секретарі судового засідання: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін: від позивача (прокурора): від відповідача 1: від відповідача 2: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справі за позовом до відповідачів: про ОСОБА_5 за посвідченням ОСОБА_6 за довіреністю Не зявився Прокуратури Харківської області, м.Харків Харківської області 18.07.2018 року (повний текст складено 23.07.2018 року у м. Харкові) № 922/3209/16 (суддя Погорєлова О.В.) Керівника Харківської місцевої прокуратури №1, м.Харків 1) Харківської міської ради, м.Харків 2)Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новгородський», м.Харків скасування рішення
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року керівник Харківської місцевої прокуратури №1 (даліПрокурор) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (даліВідповідач 1) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово - будівельний кооператив "Новгородський" (далі Відповідач 2) про :

- визнання незаконним та скасування п. 18.3 додатку 2 до рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд;

- визнання незаконним та скасування п. 18.4 додатку 2 до рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд;

- визнання недійсним свідоцтва про право власності від 26.02.2014 (індексний номер 18261729), видане ОК ЖБК Новгородський () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 11197358 від 26.02.2014) за ОК ЖБК Новгородський () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 83Б.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.11.2016р., яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017р., позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2018 рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 у справі №922/3209/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Скасовуючи попередні рішення судових інстанцій, Верховний суд у постанові від 20.02.2018 року вказав, що судами не досліджено та не встановлено правових підстав надання радою кооперативу у власність земельної ділянки та не визначено, які приписи законодавства регулюють спірні відносини, судами не обґрунтовано підстав неприйняття до уваги доводів Відповідача 1 щодо розташування на спірній земельній ділянці належного Відповідачу 2 житлового будинку та того, що власниками квартир у вказаному житловому будинку є члени кооперативу. Крім того, судами не досліджено обставини того, що до прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради, житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 83Б, вже був збудований та належним чином зареєстрований, як об'єкт нерухомого майна. Верховний суд дійшов висновку, що під час нового розгляду слід урахувати наведене, надати оцінку правомірності вимог прокурора та надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів та доказів, а відтак і встановити обставини щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.07.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Прокурор, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилався на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а також при неповному зясуванні обставин справи.

Зокрема, скаржник вважає, що застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ст. 42 Земельного кодексу України не відповідає обставинам справи, оскільки положення наведеної статті застосовуються відносно Обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку, статус якого Відповідач 2 не має.

Також Прокурор зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги, що кооператив Відповідача 2 створено всупереч приписам статей 133, 135, 137 Житлового кодексу Української РСР та Примірного статуту Житлово будівельного кооперативу, а тому спірне рішення Харківської міської ради прийнято в порушення вимог статті 41 Земельного кодексу України, що свідчить про невідповідність процедури надання радою кооперативу у власність земельної ділянки вимогам законодавчих приписів, які регулюють спірні відносини.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідач 2 не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе закінчити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи, встановлені обставини

винесення на 26 сесії 6 скликання Харківської міської ради рішення від 25.09.2013 № 1262/13 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", за змістом якого міська рада вирішила затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розглянути технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд, а також надати в оренду та у постійне користування земельні ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд юридичним та фізичним особам, зазначеним у додатках 1,2 до цього рішення.

За змістом п.п. 18.1. 18.4. Додатку №2 до цього рішення, Відповідачем 1:

припинено ТОВ Енігма Терра право користування земельною ділянкою площею 0,0910 га (кадастровий номер :07:019:0006) по вул. Новгородській, ріг вул. Синельникова за його добровільною відмовою (лист від 24.09.2013 б/н) (пункт 18.1. додатку 2);

припинено дію Договору оренди землі, реєстраційний №24 від 01.03.2006 з дня реєстрації угоди про його розірвання (пункт 18.2. додатку 2);

передано Відповідачу 2 у власність із земель територіальної громади м. Харкова за рахунок земель житлової забудови та громадської забудови площею 0,0910 га (кадастровий номер :07:019:0006) для експлуатації та обслуговування житлового будинку по вул. Новгородській. 83-Б (п.18.3 додатку 2);

надано дозвіл на розробку технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, які належать територіальній громаді м. Харкова за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування житлового будинку по вул. Новгородській, 83-Б; (п.18.4 додатку 2);

Також судом встановлено і сторонами не оспоюється, що на підставі зазначеного рішення державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності від 26.02.2014 (індексний номер 18261729) на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська та проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 11197358 від 26.02.2014) за Відповідачем 2 на земельну ділянку, яке було прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області на підставі такого свідоцтва про право власності.

Судом першої інстанції встановлено, що житловий будинок по вул. Новгородській, 83-Б є об'єктом завершеного будівництва, про що свідчить реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області 05.12.2012 року за № ХК 1.

Виконавчим комітетом Харківської міської ради 28.12.2012 було видано ТОВ «Енігма Терра» свідоцтво про право власності на житловий будинок, літ. «А-6» загальною площею 2 641,10 кв.м., житловою площею 1 107,9 кв.м., розташований за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 83-Б.

У подальшому квартири у житловому будинку були придбані громадянами, а нежитлові приміщення ОК «ЖБК «Новгородський», отже зазначені особи є співвласниками вказаного будинку.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказував на те, що пред'являючи позов у вказаній справі, виходив саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної землі із власності відповідача 2. За таких підстав зазначав, що звернення Прокурора до суду у спірних правовідносинах спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення у володіння та розпорядження держави земельної ділянки, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Відповідач 1 у суді першої інстанції проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначав, що надаючи у власність Відповідачу 2 спірну земельну ділянку, міська рада фактично передала її у власність співвласникам багатоквартирного житлового будинку, що перебуває у спільній власності, як це передбачено приписами статті 42 Земельного кодексу України. Порушень інтересів держави щодо недотримання встановленого ст. 41 Земельного Кодексу України порядку отримання у власність земельних ділянок в даному випадку не вбачається. Крім того, зазначив, що передача кооперативу земельної ділянки відбувалась із дотриманням вимог діючого станом на 25.09.2013 законодавства, Також звертає увагу, що прокурор, в порушення вимог Закону України "Про прокуратуру" та наведеної першим відповідачем практики Європейського суду з прав людини (щодо виправданого втручання держави у право власності особи та його припинення у разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства), не підтвердив повноважень представництва інтересів держави та не обґрунтував наявність підстав такого звернення.

Відповідач 2 не скористався правом на подання відзиву під час розгляду справи у сід першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з мотивів відсутності порушень інтересів держави щодо недотримання встановленого ст. 41 Земельного кодексу України, порядку отримання у власність земельних ділянок, зазначивши при цьому, що Прокурор безпідставно застосовує до спірних відносин ст. 41 Земельного кодексу України, положення якої регулюють порядок надання житлово-будівельним кооперативам земельних ділянок виключно для житлового будівництва. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що надаючи земельну ділянку Відповідачу 2, Відповідач 1 фактично передав її у власність співвласникам багатоквартирного будинку, що перебуває у їх спільній власності, як то передбачено ст. 42 Земельного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги в цій частині, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.14 Конституції України (в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради) громадяни, юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених законом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами або юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ст. 42 Земельного кодексу України (в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради) земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

ОСОБА_8 6 Закону України «Про кооперацію» (в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради) встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі.

За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.

Разом з тим, як вбачається із ОСОБА_8 Відповідача 2, за своєю організаційно-правовою формою Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Новгородський» є обслуговуючим кооперативом.

Відповідно до п.п. 3.1., 5.1 ОСОБА_8 кооперативу, кооператив організовується, зокрема, з метою забезпечення житлом (будівництва житла) членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), або одноквартирних чи багатоквартирних жилих будинків садибного типу, або багатоквартирного жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями (господарськими будівлями та спорудами) за власні кошти кооперативу, або із залученням банківських кредитів чи/або позик, а також для експлуатації та управління цим будинком (будинками). ОСОБА_9 можуть бути фізичні особи та юридичні особи, у якості своїх представників, які визнають ОСОБА_8 та дотримуються вимог ОСОБА_8 щодо вступу, зробили вступні та пайові внески, користуються послугами та беруть участь у поточній діяльності ОСОБА_8. Фізичні особи можуть бути членами ОСОБА_8 якщо вони досягли 16-річного віку та виявили бажання брати участь у діяльності ОСОБА_8.

За змістом п.п. 5.3-5.4. ОСОБА_8 підставою для вступу до ОСОБА_8 є заяви до правління (Голови кооперативу) та винесення рішення ОСОБА_10 про прийняття до ОСОБА_10, що підлягає затвердженню рішенням Загальних Зборів членів ОСОБА_10.

Отже членство у кооперативі не повязане з наявністю права власності на квартири у будинку по вул. Новгородська, 83Б.

Разом з тим, згідно ст.ст. 1, 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

За змістом ч.ч. 3, 4 статті 4 наведеного Закону, в одному житловому комплексі може бути створене тільки одне об'єднання. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Вимогами ст. 5 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради), передбчаена можливість реорганізації житлово-будівельних кооперативів в об'єднання, що відбувається за рішенням загальних зборів. З моменту прийняття цього рішення зазначені збори вважаються установчими зборами об'єднання і далі проводяться відповідно до вимог цього Закону.

Згідно ч. ч.1, 8 ст. 6 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку"(в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради), об'єднання може бути створене в будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи, власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень.

Кожний власник на установчих зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності.

Членом об'єднання може бути фізична чи юридична особа, яка є власником квартири (квартир) або приміщення (приміщень) у багатоквартирному будинку. (ч. 1 ст. 9 наведеного закону).

Отже за змістом наведених вище вимог Закону вбачається, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не є тотожним кооперативу Відповідача 2 в розумінні вищенаведених вимог Закону.

Проте можливість набути статус обєднання співвласників багатоквартирного будинку в порядку ст. 5 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" задля реалізації можливості придбати у власність спірну земельну ділянку на підставі ст. 42 Земельного кодексу України Відповідачем 2 не була реалізована.

За таких підстав, висновок суд першої інстанції про те, що житлово-будівельний кооператив та обєднання співвласників багатоквартирного будинку мають однаковий статус та виходячи із положень ст. 42 Земельного кодексу України, саме члени кооперативу мають право отримати земельну ділянку, на якій розміщено цей будинок та прибудинкова територія у власність чи постійне користування є необґрунтованим та протирічить вимогам закону.

Відповідно до ст. 41 Земельного кодексу України (в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради) житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації. Житлово-будівельні (житлові) та гаражно-будівельні кооперативи можуть набувати земельні ділянки у власність за цивільно-правовими угодами.

Встановлення невідповідності зазначеного рішення Відповідача 1 вимогам ст. 41 Земельного кодексу України не заперечується сторонами, оскільки правовий статус Відповідача 2, мета та підстави створення такого кооперативу не відповідає статусу субєкта, який має право набувати право власності на земельну ділянку у розумінні вимог наведеної статті.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №68405705 (том 1 а.с. 31-32) вбачається, що ще до прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради, а саме 29.12.2012, житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 83Б, вже був збудований та належним чином зареєстрований, як об'єкт нерухомого майна.

Отже, рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 в частині передання у власність Відповідачу 2 земельної ділянки суперечить вимогам ст. ст.41,42 Земельного кодексу України.

Крім того, слід зазначити, що згідно п. 2 наведеного рішення Харківська міська рада вирішила надати в оренду та у постійне користування земельні ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд юридичним та фізичним особам, зазначеним у додатках 1,2 до рішення. Будь-якого обґрунтування щодо передання земельних ділянок у власність зазначене рішення не містить.

Таким чином, зміст п. 18.3. самого Додатку №2 де зазначено про передання земельної ділянки у власність протирічить змісту самого рішення Харківської міської ради.

Доводи Відповідача 1 про наявність згоди співвласників квартир при розгляді питання на оформлення права власності на земельну ділянку не мають правового значення, оскільки у власників квартир були відсутні повноваження на розпорядження цією земельною ділянкою, що належала територіальній громаді м. Харкова.

За таких підстав, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи Прокурора про наявність порушень інтересів держави через недотримання встановленого в ст.ст. 41, 42 Земельного кодексу України порядку отримання у власність земельних ділянок.

Таким чином, позовні вимоги Прокурора про визнання незаконним та скасування п. 18.3 додатку 2 до рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд підлягають задоволенню.

Також, як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірну ділянку зареєстровано на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.02.2014 №11197358, яке прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7, номер запису про право власності 4790600.

На підставі вказаного рішення Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області Відповідачу 2 на вищевказану земельну ділянку видано свідоцтво про право власності від 26.02.2014 №18261729.

Враховуючи, що спірне спірне рішення міської ради в цій частині є незаконним, а вимоги Прокурора про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 26.02.2014 №18261729 та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 11197358 від 26.02.2014) за ОК ЖБК Новгородський () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 83Б. є похідними та взаємоповязаними вимогами, які залежать від чинності наведенного рішення міської ради, вимоги Прокурора в цій частині також підлягають задоволенню.

Судова колегія констатує відсутність порушення положень ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при задоволенні даного позову, оскільки скасування спірного пункту рішення Відповідача 1 про передання у власність Відповідачу 2 земельної ділянки є правомірним, втручання держави в право власності є пропорційним та виправданим. При цьому земельна ділянка на якій розташований будинок № 83-Б по вул. Новгородській в м. Харкові залишається в фактичному користування співвласників цього будинку.

Щодо позовних вимог в частині надання вказівки на розробку технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, які належать територіальній громаді м. Харкова за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування житлового будинку по вул. Новгородській, 83-Б, що відображено у п.18.4 додатку 2 рішення 26 у сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», колегія суддів вважає обґрунтованою відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині за наступних підстав.

За змістом цього пункту, Відповідачу 2 надано вказівку розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, які належать територіальній громаді м. Харкова за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування житлового будинку по вул. Новгородській, 83-Б.

Отже безпосередньо спірної земельної ділянки 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006 це не стосується, оскільки межі останньої є встановленими.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 42 Земельного кодексу України(в редакції на час прийняття спірного рішення міської ради), розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Покладаючи на Відповідача 2 обовязок по розробці такої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для експлуатації та обслуговування житлового будинку, Відповідач 1 не вирішував питання про її відчуження або зміни призначення, а отже права і інтереси держави при цьому не порушувались.

За таких обставин, рішення міської ради в цій частині не порушує права та законні інтереси держави, у звязку з чим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині є вірним за мотивами, зазначеними в даній постанові.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 у справі № 922/3209/16 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 18.3 додатку 2 до рішення 26 у сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд»; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 26.02.2014 (індексний номер 18261729), видане ОК «ЖБК «НОВГОРОДСЬКИЙ» () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 11197358 від 26.02.2014) за ОК «ЖБК «НОВГОРОДСЬКИЙ» () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, яке було прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 26.02.2014 індексний номер 18261729. В цій частині слід прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, з розподілом судових витрат.

В частині відмови у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування п.18.4 додатку 2 рішення Відповідача 1, рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 у справі № 922/3209/16 слід залишити без змін за мотивами, викладеними в даній постанові.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим з Відповідачів на користь Прокурора стягується судовий збір за подання апеляційної скарги по 3100,50грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області, м.Харків задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 у справі № 922/3209/16 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування п. 18.3 додатку 2 до рішення 26 у сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд»; визнання недійсним свідоцтва про право власності від 26.02.2014 (індексний номер 18261729), видане ОК «ЖБК «НОВГОРОДСЬКИЙ» () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 11197358 від 26.02.2014) за ОК «ЖБК «НОВГОРОДСЬКИЙ» () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, яке було прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 26.02.2014 індексний номер 18261729.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п. 18.3 додатку 2 до рішення 26 у сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1262/13 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд»;

Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 26.02.2014 (індексний номер 18261729), видане ОК «ЖБК «НОВГОРОДСЬКИЙ» () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності (індексний номер: 11197358 від 26.02.2014) за ОК «ЖБК «НОВГОРОДСЬКИЙ» () на земельну ділянку площею 0,091 га з кадастровим номером :07:019:0006, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, яке було прийнято державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 26.02.2014 індексний номер 18261729.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2018 у справі № 922/3209/16 залишити без змін.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Новгородський» (61166, м. Харків, вул. Новгородська, 83 Б ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 2067 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3100,50грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Харківської міської ради Харківської області (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 2067,00 грн. судового збору та 3100,50грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Зобовязати господарський суд Харківської області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 03.12.2018.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай