ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 Справа № 917/1153/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо", 01054, м. Київ, вул. Ярославів вал, 13/2Б; адреса для листування: 08130, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансової торгівельної компанії "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим", 37660, Полтавська область, Миргородський район, с. Зубівка

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Спільне українсько-індійське підприємство "Кораса", ; 65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, 4;

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1; 3602, м. Полтава, вул. Сосюри, 54;

Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк", ,08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, б.2-В

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 03.09.18 р.

представник відповідача: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Кредо" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансової торгівельної компанії "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим" про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення 1391335,30 грн. заборгованості за Кредитним договором №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.09.2018 р. суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження; призначити підготовче засідання у справі на 18.10.2018 р.; запропонувати відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, запропонувати позивачу: подати суду відповідь на відзив в строк до 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов; залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Спільне українсько-індійське підприємство "Кораса", ; 65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, 4; ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1; 3602, м. Полтава, вул. Сосюри, 54; Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк", ,08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, б. 2-В.

10.10.2018 р. позивач через канцелярію суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 9443 від 10.10.2018 р.), відповідно до якої просить суд в рахунок погашення заборгованості Спільного українсько-індійського підприємства "Кораса", код СДРПОУ 21079017, перед ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо", за Кредитним договором № КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру зі всіма обєктами функціонального призначення з цим нерухомим майном, загальною площею: 75,7 (сімдесят пять цілих сім десятих) кв. м., житловою площею: 56,9 (пятдесят шість цілих девять десятих) кв. м., що знаходяться за адресою: місто Полтава, вулиця Жовтнева, будинок №46 (сорок шість)АДРЕСА_2 (сто девяносто один) та належить Товариству з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансової торгівельної компанії "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим", на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 17.11.2006 р. за реєстровим №5276, зареєстрованого в КП ПБТІ "Інвентаризатор" 23.11.2006 р., номер запису: 219 в книзі;

за рахунок Предмета іпотеки задовольнити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо "ТОВ ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо", по стягненню заборгованості за Кредитним договором № КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р. у розмірі 1 410 033 (один мільйон чотириста десять тисяч тридцять три) гривні 93 копійки, з яких: 650 000 грн. - прострочена заборгованість щодо повернення суми кредиту, 558 814,95 грн. - прострочені нараховані проценти за користування кредитними коштами, 150265,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 50 953,23 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; встановити спосіб реалізації Предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною, що буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.11.2018 р. суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свого представника на виклик суду в підготовче засідання не направив, ухвали господарського суду Полтавської області від 25.09.2018 про відкриття провадження у справі та про відкладення підготовчого засідання від 18.10.2018 р. повернулися до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.11.2018 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 29.11.18 р.

При цьому, за висновками суду, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.09.2018 р., а також ухвала про призначення справи до судового розгляду по суті від 13.11.2018 були направлені судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверти з зазначеними ухвалами було повернуто до суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 19.12.2017 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2014 р. між ПАТ «Радикал Банк» (Кредитодавець далі по тексту Кредитор) та Спільне українсько-індійське підприємство "Кораса" було укладено кредитний договір №КЛ-12885/1-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (далі по тексту договір №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014р.), відповідно до п. п. 1.1.1.-1.1.3. якого Кредитор надає Спільному українсько-індійському підприємству "Кораса" грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, надалі за текстом «Кредит/Транш кредиту», а Спільне українсько-індійське підприємство "Кораса" зобовязується отримати кредит/транш кредиту, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом/траншем кредиту, комісії та інші платежі, встановлені цим договором, а також додатковими договорами до нього, що складають невідємну частину договору. Ліміт кредитної лінії складає 700 000 грн. Термін остаточного повернення кредиту « 29» липня 2016 р. включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або законодавством. Процентна ставка за користування кредитом/траншем кредиту складає 25% річних та може бути змінена при видачі кожної з частин кредиту, в межах кредитної лінії, за рішенням уповноваженого органу Кредитора щодо користування грошовими коштами, рішення про видачу яких в межах розміру ліміту кредитної лінії розглядається уповноваженим органом Кредитора.

Положеннями п. 1.1.4 договору №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р. сторони передбачили, що кредит/транш кредиту надається на умовах цього договору за письмовим зверненням (надалі за текстом «Заява») Спільного українсько-індійського підприємства "Кораса" в межах строку (терміну) дії відновлювальної кредитної лінії однією або кількома частинами і тільки після підписання додаткового договору до цього договору в частині надання конкретного траншу кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу положень ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

З метою забезпечення виконання Спільним українсько-індійським підприємством "Кораса" своїх зобовязань за договором №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р. з фізичною особою ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки №ДП-12885/1-980, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель зобовязується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Спільним українсько-індійським підприємством "Кораса" зобовязань щодо повернення суми кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії, сплати процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р., що укладений між Кредитором та Спільним українсько-індійським підприємством "Кораса" та додатковими договорами до кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому.

29.07.2014 р. між ПАТ "Радикал Банк" (Іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансової торгівельна компанія "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим" (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, відповідно до п. 2.1 якого Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р., передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором нерухоме майно.

Відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки зобовязання зобовязання Позичальника, що випливають з Кредитного договору, а також зобовязання Іпотекодавця, що випливають з цього Договору, в тому числі:

Повернути Іпотекодержателю кредит, наданий Позичальнику у межах кредитної лінії, ліміт якої складає 700 000,00 (сімсот тисяч) гривень 00 копійок у строки (терміни) та на умовах, зазначених у Кредитному договорі та додаткових договорах до Кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому при цьому загальний термін користування кредитом до 29.07.2016 (двадцять девятого липня дві тисячі шістнадцятого) року включно;

- сплатити Іпотекодержателю проценти за користування кредитом, наданим в межах кредитної лінії у розмірі 25 % (Двадцять пять) відсотків річних, у строки (терміни) та на умовах, визначених у Кредитному договорі та додаткових договорах до Кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому;

- відшкодувати Іпотекодержателю витрати, понесені в звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та інші витрати, що передбачені законодавством та Кредитним договором;

- сплатити на користь Іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором;

- відшкодувати Іпотекодержателю в повному обсязі інші витрати, повязані з обслуговуванням та виконанням Кредитного договору та цього Договору.

- сплати комісії, та інші платежі, що передбачені в Кредитному договорі та цьому Договорі.

Відповідно до п. 4.1.5. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання Зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане, порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця та/або Позичальника або визнання їх банкрутами.

Відповідно до п. 4.1.11. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим Договором, Кредитним договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.1. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання Зобовязань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем при укладенні цього Договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку не виконання та/або неналежного виконання зобовязань за Кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках передбачених Кредитним Договором, цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.2. Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору;

- продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору.

Відповідно до п. 7.3. Договору іпотеки Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2. цього Договору.

Відповідно до п. 7.5. Договору іпотеки за рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, а не обмежуючись, з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з Кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені цим Договором та Кредитним договором, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкції, передбачених умовами Кредитного договору та цим Договором, втрат, повязаних з предявленням вимоги за Зобовязанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки, в тому числі втрат, що понесені Іпотекодержателем для вчинення нотаріусом виконавчого напису та інших нотаріальних дій, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування Предмета іпотеки, у випадку, передбаченому в розділі 5 (пять) Договору, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки Предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності які понесені Іпотекодержателем.

У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань за договором №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р. з боку Спільного українсько-індійського підприємства «Кораса» ПАТ «Радикал Банк» звернулось з позовною заявою до Господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості. Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.10.2016 року справі № 916/2286/16 року, яке було залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду, позовні вимоги були задоволені, стягнуто з спільного українсько-індійського підприємства «Кораса», 65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, будинок 4, ідентифікаційний код 21079017, на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, 2в, ідентифікаційний код 36964568, заборгованість по тілу кредиту в загальному розмірі 650 000 грн. 00 коп. (шістсот пятдесят тисяч грн. 00 коп.), проценти за користування кредитом в загальному розмірі 162 880 грн. 22 коп. (сто шістдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят тисяч грн. 22 коп.), пеню у загальному розмірі 55 489 грн. 46 коп., судовий збір у розмірі 13 025 грн. 55 коп. Рішення набрало законної сили, а тому встановлені ним факти не підлягають доказуванню. Станом на дату розгляду судової справи рішення суду не виконано, що підтверджується інформацією про виконавче провадження надану позивачем разом з позовною заявою. Крім того, інші учасники справи не надали ніяких доказів як виконання зазначеного судового рішення, так і погашення заборгованості за договором №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязується - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

27.08.2018 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» (Позивач) було укладено договір №ДВ-12885/1-980 про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступив шляхом продажу Позивачеві права вимоги до Позичальника за Кредитним договором та за наступними договорами:

- Іпотечним договором від 29.07.2014 р., укладеним між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ЄВРОКРИМ», посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 А ., реєстровий № 771;

- Договором поруки №ДП-12885/1-980 від 29.07.2014 р., укладеним між ПАТ «Радикал Банк», СУІП «КОРАСА» та фізичною особою ОСОБА_1.

07.09.2018 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» було укладено договір відступлення прав вимоги №1Д-12885/1-980 на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за Іпотечним договором від 29.07.2014 р., укладеним між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ЄВРОКРИМ», посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий № 771.

У звязку з тим, що заборгованість за договором №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р. не погашена позивач і звернувся з позовною заявою до суду. Як свідчить наданий позивачем розрахунок станом на 08.10.2018 р. розмір заборгованості становить 1 410 033,93 грн. , з яких:

- 650 000 грн. прострочена заборгованість щодо повернення суми кредиту;

- 558 814,95 грн. прострочені нараховані проценти за користування кредитними коштами (з урахуванням збільшення розміру позовних вимог);

- 150265,75 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

- 50 953,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Щодо суми простроченої суми заборгованості, то зазначена сума боргу була підтверджена рішенням Господарського суду Одеської області, а тому суд вважає, що зазначена сума є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Щодо процентів нарахованих позивачем, то суд вважає обґрунтованими нарахування і за процентами за кредитом з огляду на положення кредитного договору, які встановлюють обовязок позичальника сплачувати проценти і після закінчення строку кредитування до повного погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.7.1. Кредитного договору проценти за користування Кредитом/Траншем кредиту нараховуються з дня перерахування коштів з Позичкового рахунку до моменту фактичного повернення Кредиту/Траншу кредиту (в тому числі і за період прострочення терміну (строку) остаточного погашення Кредиту/Траншу кредиту, зазначеного в п.1.1.2 цього Договору).

Щодо нарахованої пені суд встановив, що відповідно до п. 4.2. Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення Кредиту/Траншу кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п.1.1.3 цього Договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними Кредитодавцем, але не більшої подвійної облікової ставки Національного банку України. В разі надання Кредиту/Траншу кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом Національного банку України на дату платежу.

Відповідно до п. 4.9. Кредитного договору керуючись частиною 1 статті 259 Цивільного кодексу України, Сторони погодили, що строк позовної давності, який застосовується до стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) за цим Договором, складатиме 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання. Так, згідно ч. ч. 1-3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" від 22.11.1996 р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З посиланням на наведені умови договору №КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 р. позивачем було нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 150265,75 грн. та пеню за несвоєчасне погашення прострочених процентів у розмірі 50 953,23 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення пені, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем в загальній сумі 1 410 033,93 грн. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобовязання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Частиною першою ст. 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 590, ч. 2 ст. 592 ЦК України, ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено право заставодержателя (іпотекодержателя) на звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі неналежного виконання основного зобовязання, а також право заставодержателя (іпотекодержателя) вимагати дострокового виконання основного зобовязання у разі порушення заставодавцем (іпотекодавцем) обовязків, встановлених іпотечним договором (договором застави), а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет застави (іпотеки).

Таким чином, у позивача, як Іпотекодержателя, виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до положень статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить визначити початкову ціну продажу предмету іпотеки за початковою ціною, що буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Суд погоджується з тим, щоб ціна продажу була визначена на етапі проведення виконавчих дій з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони виконавчого провадження мають право визначити початкову ціну за своєю згодою на етапі примусового виконання рішення. Якщо ж така ціна не буде погоджена сторонами, то оцінка буде здійснюватися виконавцем за цінами не нижчими на такий вид майна станом на дату визначення його вартості. А тому, прохальна частина не суперечить закону. Такий підхід узгоджується із позицією, яка була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 235/3619/15-ц від 21.03.2018 року.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлення судом факту наявності заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 1 410 03,93 грн., позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно з ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості Спільного українсько-індійське підприємства "Кораса", , перед ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо", за Кредитним договором № КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 року звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру зі всіма обєктами функціонального призначення з цим нерухомим майном, загальною площею: 75,7 (сімдесят пять цілих сім десятих) кв. м., житловою площею: 56,9 (пятдесят шість цілих девять десятих) кв. м., що знаходяться за адресою: місто Полтава, вулиця Жовтнева, будинок № 46 (сорок шість)АДРЕСА_2 (сто девяносто один) та належить Товариству з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансової торгівельної компанії "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим", на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3 17.11.2006 року за реєстровим №5276, зареєстрованого в КП ПБТІ «Інвентаризатор» 23.11.2006 року, номер запису: 219 в книзі.

За рахунок Предмета іпотеки задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо", по стягненню заборгованості за Кредитним договором № КЛ-12885/1-980 від 29.07.2014 року в розмірі 1 410 033 (один мільйон чотириста десять тисяч тридцять три) гривні 93 копійки, з яких:

- 650 000 грн. прострочена заборгованість щодо повернення суми кредиту;

- 558 814,95 грн. прострочені нараховані проценти за користування кредитними коштами;

- 150265,75 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

- 50 953,23 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Встановити спосіб реалізації Предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю кредитно-фінансової торгівельної компанії "Спільне українсько-британське підприємство "Єврокрим", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо", судовий збір у розмірі 21 150,51 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.12.18 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України). Згідно з ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Киричук О.А.