ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4133/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П за участю секретаря судового засідання Батова Р.Р.

за позовом Приватного підприємства "ТРЕС" (49051, м. Дніпро, вул. Б. Хмельницького, 14а, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, буд. 35-Б, корпус 2, )

про стягнення грошових коштів за виконані роботи за Договором підряду №652-210/3-П від 12.05.15р. у розмірі 5 086,52 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 керівник відповідно до Довідки АА №826164 від 16.01.2013р. з ЄДРПОУ

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "ТРЕС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" про стягнення грошових коштів за виконані роботи за Договором підряду №652-210/3-П від 12.05.15р. у розмірі 5 086,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору підряду №652-210/3-П від 12.05.15р. у частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.10.2018р.

Ухвалою суду від 23.10.2018 розгляд підготовчого засідання відкладено до 20.11.2018.

Ухвалою суду від 21.11.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 03.12.2018.

Представник позивача у судове засідання з'явився, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 03.12.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Приватним підприємством "ТРЕС" (Підрядник,Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" (Замовник, Відповідач) укладено договір підряду № 652-21/3-П від 12.05.2015 (договір підряду). Згідно предмету договору підряду, підрядник зобовязується у вказаний в Договорі строк виконати на свій ризик, власними та залученими силами з використанням свого обладнання і матеріалів, за завданням Замовника роботи по влаштуванню холодопостачання центрального вестибюля здати їх в обумовлені терміни Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору. Згідно п.3.2 договору поставки, вартість робіт з ПДВ складає 58 568,00 грн.. Підрядник виконує роботи згідно графіку виробництва робіт(Додаток №1), який є невідємною частиною даного договору (п. 4.1 договору підряду). Відповідно до п.16.1 договору підряду, цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Згідно зі статтею 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або конати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а мовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектну-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Належне виконання Підрядником робіт по влаштуванню холодопостачання центрального вестибюля, які повністю відповідають умовам Договору підряду, підтверджено Замовником, шляхом підписання з Підрядником, Акту за вересень 2015 року по влаштуванню холодопостачання/центрального вестибюля підписаний обома сторонами без зауважень (а.с. 23), Довідки о вартості виконаних будівельних робіт КВ-3 (а.с.24) та Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року КВ-2в (а.с.25). Всього на загальну суму 58 568,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно п.5.1. оплата вартості матеріалів проводиться Замовником, в націонал валюті України, на умовах передоплати протягом 5-ти днів з моменту отримання Рахунка Підрядника (Додаток №4 графік фінансування до цього Договору).

Згідно абзацу 4 п.5.4. оплата виконаних робіт здійснюється Замовником протягом 5 календарних днів з дня прийняття робіт і підписання актів виконаних робіт.

Акт виконаних робіт від 30 вересня 2015 був підписаний 30 вересня 2015 року. А отже, відповідач зобовязаний оплати виконані роботи не пізніше 05.10.15.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Однак, відповідач порушив умови договору і не оплатив повністю вартість виконаних робіт, а лише розрахувався частково в сумі 56384,57 грн., що підтверджується банківською випискою від 21.05.2015 (а.с.32). Внаслідок цього, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи складає 2 183,43 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 2 183,43 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 12.2 договору підряду, прострочення оплати за виконані роботи Замовник сплачує Підряднику штрафні санкції вигляді пені в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати виконаних підрядних робіт, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 1964,70 грн. за період з 05.10.2015 по 01.04.2018.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи.

За рахунком суду до стягнення підлягає з відповідача пеня у розмірі встановленому ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» в сумі 473,13 грн. за період з 05.10.2015 по 02.04.2016 який складає 180 днів.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 192,00 грн. за період прострочки з 05.10.15 по 11.09.18.

За розрахунком суду стягненню підлягає 3 % річних в сумі 192,20 грн. за період прострочки з 05.10.15 по 11.09.18.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Тому, до стягнення підлягають 3 % річних в сумі 192,00 грн. за період прострочки з 05.10.15 по 11.09.18.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з жовтня 2015 по липень 2018 у розмірі 746,54 грн.

Розрахунок інфляційних страт, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторону у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, тобто на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУЕР ДІВЕЛОПМЕНТ" (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, буд. 35-Б, корпус 2, ) на користь Приватного підприємства "ТРЕС" (49051, м. Дніпро, вул. Б. Хмельницького, 14а, ) основну заборгованість в сумі 2183,43 грн., пеню у сумі 473,13 грн., 3% річних у розмірі 192,00 грн., втрати від інфляції у розмірі 746,54 грн. а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. про що видати наказ.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.12.2018

Суддя С.П.Панна