ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 справа №914/1634/18

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглянув матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі філії Бурового управління “Укрбургаз” Акціонерного товариства “Укргазвидобування”, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Техснаб КР”, м. Рава-Руська Львівська область

про: стягнення 1 452 704,22 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі філії Бурового управління “Укрбургаз” Акціонерного товариства “Укргазвидобування” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техснаб КР” про стягнення 1 452 704,22 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду від 04.09.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження призначено на 25.09.2018 р.

Розгляд справи в межах підготовчого провадження відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 25.09.2018р., 09.10.2018р.

Ухвалою від 30.10.2018р. підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 20.11.2018р.

20.11.2018р. розгляд справи по суті було відкладено на 30.11.2018р.

Представник відповідача в жодне судове засідання, як в межах підготовчого провадження, так і розгляду справи по суті не з’явився, причини неявки суд не повідомляв. Натомість, як вбачається з повернутої відділенням поштового зв’язку інформації, поштова кореспонденція поверталася від відповідача за закінченням терміну зберігання. Відповідні відмітки з конвертами містяться в матеріалах справи.

Крім того, з метою перевірки достовірності інформації про невручення поштової кореспонденції відповідачу з його вини, а саме, у зв’язку з неприбуттям для вручення, господарським судом було здійснено запити за допомогою електронних сервісів з сайту ДП «Укрпошта» та з’ясовано, що відповідач дійсно за юридичною адресою: м. Рава-Руська, вул. Коновальця, 27 не з’являється для отримання ухвал суду. (коди повідомлень для відстеження – 181, 018).

Таким чином, судом вчинено всі передбачені процесуальним законодавством дії для належного повідомлення сторін про час та місце судових засідань (зокрема неодноразово відкладався розгляд справи), а також забезпечено рівні права на захист. Отже, сторони є такими, що повідомлені про судовий розгляд даної справи.

В ході розгляду справи по суті представник позивача виступив зі вступним словом, після чого суд перейшов до дослідження доказів та обставин справи, внаслідок чого з’ясовано наступне:

17.08.2017р. між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії Бурового управління “Укрбургаз” Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Техснаб КР” (відповідачем) було укладено договір поставки гвинтових вибійних двигунів №УБГ441/015-17, за умовами якого, відповідач зобов’язався поставити позивачу товар, зазначений у специфікаціях, а останній – прийняти та оплатити такий товар.

Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов’язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та графіком поставки.

Відповідно до п. 1 специфікації №1 від 17.08.2017р., поставка трьох гвинтових вибійних двигунів на загальну вартість 4 503 420,00 грн. мала відбутися до 24.11.2017р. А згідно специфікації №2 від 17.08.2017р., передбачено поставку ще п’яти гвинтових двигуна вартістю 7 502 400,00 грн. у строк до 24.11.2018р.

В п. 7.10 договору сторони обумовили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов’язань з поставки товару у строки, визначені у специфікаціях до договору, то такий постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або недопоставленого товару.

Позиція позивача. Як стверджує позивач, відповідно до видаткових накладних №ТКР-006 та №ТКР-007, відповідач повністю поставив товар згідно специфікацій на суму 12 005 820,00 грн. – лише 15.01.2017р. А отже, останній прострочив виконання зобов’язання по договору поставки на 51 день, чим порушив п.5.1 та 6.3.1 договору.

З огляду на наведене позивач нарахував відповідачу 612 296,82 грн. пені та 840 407,40 грн. штрафу.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією від 30.05.2018р. з вимогою погасити штрафні санкції. Однак останнім претензія залишилася без задоволення.

Відповідач в жодне судове засідання не з’явився, відзиву та будь–яких пояснень по суті спору не подавав.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом спір виник через неналежне виконання з боку відповідача договірних зобов’язань в частині своєчасної поставки товару за договором від 17.08.2017р. №№УБГ441/015-17.

Даний спір лежить в площині його регулювання нормами Цивільного кодексу України і Господарського кодексу України, зокрема, та правовими інститутами договору поставки та купівлі-продажу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Серявін проти України»).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем було поставлено позивачу товар в межах договору 15.01.2018р. про що свідчать підписані та скріплені печатками сторін видаткові накладні №ТКР-006 та №ТКР-007 від 15.01.2018р.

В той же час, як з’ясовано судом, відповідно до графіку поставки №1 та графіку поставки №2 від 17.08.2017р., товар, який зазначений у специфікаціях №1 та №2 повинен був бути поставлений відповідачем до 24.11.2017р.

Отже, суд констатує, що відповідачем порушено строки виконання своїх зобов’язань з поставки товару. Зокрема, фактична поставка відбулася лише 15.01.2018р., замість обумовленої сторонами дати – до 24.11.2017р. Таким чином допущене прострочення відповідачем складає 51 день.

Відповідно до п. 7.10 договору сторони обумовили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов’язань з поставки товару у строки, визначені у специфікаціях до договору, то такий постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або недопоставленого товару.

Позивачем у розрахунку позовних вимог, відповідно до вищенаведеного пункту договору, нараховано відповідачу пеню та штраф за такими вихідними даними:

Пеня:

12 005 820,00 грн. (вартість несвоєчасно поставленого товару)

Період прострочення (з 24.11.2017р. по 15.01.2018р.) – 51 день.

Розмір пені визначений договором – (0,1%)

Сума пені за період прострочення склала – 612 296,82 грн.

Штраф:

12 005 820,00 грн. (вартість несвоєчасно поставленого товару) х 7% (розмір штрафу визначений у договорі) = 840 407,40 грн.

За результатами перевірки нарахованих сум, суд дійшов висновку, що такі нараховані правильно, а тому підлягають до задоволення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що в ході розгляду даної справи було доведено порушення відповідачем договірних умов в частині своєчасної поставки товару, а відповідачем не подано жодних доказів у спростування позовних вимог, тому нараховані позивачем штрафні санкції відповідно до договору, є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі філії Бурового управління “Укрбургаз” Акціонерного товариства “Укргазвидобування” задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Техснаб КР” (80316, Львівська область, Жовківський район, м. Рава-Руська, вул. Коновальця, 27, ) на користь Акціонерного товариства “Укргазвидобування” в особі філії Бурового управління “Укрбургаз” Акціонерного товариства “Укргазвидобування” (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, 86, ) 612 296,82 грн. пені, 840 407,40 грн. 7% штрафу та 21 790,56 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

В судовому засіданні 30.11.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.12.2018р.

Суддя Юркевич М. В.