ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Справа№ 927/498/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Тищенко А.І.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Невідомий О.М. - представник за довіреністю від 01.06.2018 р.;

від відповідача: Єфименко Ю.В. - особисто, Чуйко В.В. - представник на підставі ордеру АА № 130783 від 15.11.2018 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 р.

у справі № 927/498/18 (суддя - Демидова М. О.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"

до Фізичної особи-підприємця Єфименко Юрія Васильовича

про відшкодування шкоди у розмірі 288 900 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Єфименко Юрія Васильовича про відшкодування шкоди у розмірі 288 900 грн. 00 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований у ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" автомобіль Lexus LX570, номер кузова (шасі): НОМЕР_10, рік випуску: 2014, НОМЕР_6. ТДВ "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU №4017 від 25.09.2015 виплатило страхувальнику - ФГ "Олександрівське", страхове відшкодування у розмірі 338 900 грн. 00 коп. Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.04.2018 винним у вчиненні кримінального правопорушення було визнано водія автомобіля DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5, який на момент дорожньо-транспортної пригоди був працівником фізичної особи - підприємця Єфименко Ю. В.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018р. у справі №927/498/18 у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позивачем не доведено факту конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу, оскільки відповідно до даних Звіту від 15.03.2016 р. № 1776 про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту становить 63,25% від ринкової вартості застрахованого транспортного засобу. У зв'язку з цим, судом першої інстанції не прийнято до уваги наданий позивачем розрахунок суми страхового відшкодування як такий, що складений з порушенням вимог Методики та договору страхування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 у справі № 927/498/18 та ухвалити нове, яким ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договором страхування визначена дійсна вартість ТЗ - 1 730 000,00 грн., а тому 75 % від дійсної вартості становить 1 297 500,00 грн., в той час як звітом встановлено вартість відновлювального ремонту - 1 528 896,89 грн. Апелянт зазначає, що в такому випадку згідно з умовами договору страхування настала конструктивна повна загибель ТЗ.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 р. в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 927/498/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Власов Ю. Л., Тищенко А. І. Апеляційна скарга оформлена у відповідності з вимогами встановленими ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2018 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 р. у справі № 927/498/18 та призначено справу до розгляду на 05.12.2018 р.

Позиції учасників справи

Через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 р. без змін.

Відповідач, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги вказав, що позовна заява не може вважатись обґрунтованою на підставі незаконно визначеного розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № КР-011003 від 04.04.2016 р., в тому числі без врахування всіх даних звіту оцінювача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25.09.2014 р. між Фермерським господарством "Олександрівське" (страхувальник, вигодонабувач) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (страховик, позивач у справі) укладений договір добровільного страхування наземного транспорту СLАU №4017 (надалі - договір страхування), відповідно до умов п. 2 якого предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Lexus LX570, номер кузова (шасі): НОМЕР_10, рік випуску: 2014, державний номерний знак не зазначений, дійсною вартістю 1 730 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.3 договору страхування страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у порядку і на умовах, визначених договором, а страхувальник зобов'язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_2, було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 16.08.2015 р. на автошляху Київ-Чоп за участю автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП потерпілому ОСОБА_8 (водій Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_2) спричинені тілесні ушкодження.

Вороком Сихівського районного суду міста Львова від 20.04.2018 р. у справі №453/1594/16-к пр.№1-кп/464/22/18 громадянина ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України (а.с. 79-84).

Зазначеним вироком встановлено, що 16.08.2015 ОСОБА_5 приблизно о 18:45 год., керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_4, НОМЕР_5 та рухаючись ним у Сколівському районі Львівської області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку м. Київ при проїзді її ділянки, що має закруглення праворуч по напрямку руху до м. Київ в районі 673 км. + 800 м. між населеними пунктами с. Козьова та с. Орява, порушив вимоги розділу 1 п. 1.2, 1.5; розділу 2 п. 2.3 б.д.; розділу 10 п. 10.1; розділу 11 п. 11.3; розділу 13 п. 13.1 Правил дорожнього руху України та своїми діями створив небезпеку для руху водію автомобіля НОМЕР_6 - ОСОБА_8, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до наданого позивачем до матеріалів справи Звіту експертного дослідження №1776 від 10.03.2016 загальний розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок ДТП станом на 25.02.2016 склав 1528896,89 грн.

У зв'язку з ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_6, 29.03.2016 р. ФГ "Олександрівське" звернулось до ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування №15/04/9.01/0522.16.

Відповідно до Страхового акту №КР-011003 від 07.04.2016 р. сума страхового відшкодування склала 338 900,00 грн.

07.04.2016 р. Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" на підставі заяви про виплату страхового відшкодування № 15/04/9.01/0522.16в 29.03.2016 та Страхового акту № КР-011003 від 04.04.2016 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 338 900,00 грн.00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 844 від 07.04.2016 р.

На момент ДТП (16.08.2015 р.) ОСОБА_5 був працівником відповідача та виконував свої трудові обов'язки. Вказаний факт підтверджується вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.04.2018 р. та подорожнім листом № 714967 від 12.07.2015 р.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7558882 (забезпечений транспортний засіб марки "DAF ТУ95ХР", д.н.з. НОМЕР_7).

26.02.2018 р. позивач звернувся до ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" із заявою про страхове відшкодування №15/04/8.04/054-18 від 26.02.2018, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" у розмірі 338 900,00 грн.

12.06.2018 р. ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" здійснило на користь ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" виплату страхового відшкодування у сумі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою АТ "Ощадбанк" з рахунку позивача.

21.05.2018 р. відповідачем було надіслано відповідачу письмову вимогу щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у сумі 288 900,00 грн. 10).

Вимога відповідачем була залишена без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. За доводами позивача різницю у сумі 289 900,00 грн. між фактичним розміром завданої шкоди 338 900,00 грн. та страховою виплатою, яку здійснило ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на користь ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" - 50 000,00 грн., повинен відшкодувати відповідач.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, вказав, що позивачем не доведено суду факту конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу, оскільки відповідно до даних Звіту від 15.03.2016 р. № 1776 про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту становить 63,25% від ринкової вартості застрахованого транспортного засобу. У зв'язку з цим, судом першої інстанції не прийнято до уваги наданий позивачем розрахунок суми страхового відшкодування як такий, що складений з порушенням вимог Методики та договору страхування.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами ст. 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Статтею 988 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування у встановлений договором строк.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Lexus LX 570", державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту СLАU №4017 від 25.09.2014 р.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт сплати позивачем Фермерському господарству "Олександрівське" страхового відшкодування у розмірі 338 900,00 грн. на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту СLАU №4017 від 25.09.2014 р.

Стосовно не погодження судом першої інстанції з наданим позивачем розрахунком страхового відшкодування, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Таким чином, розмір страхового відшкодування, його складові, порядок обрахування та строки виплати встановлюються повністю на розсуд сторін відповідно до умов укладеного між ними договору добровільного страхування транспортного засобу.

Колегія суддів відзначає, що між позивачем та ФГ «Олександрівське» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, а тому судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Розділом 9 договору добровільного страхування було визначено порядок і умови виплати страхового відшкодування.

Так, п. 9.6. договору встановлено порядок визначення страхового відшкодування.

Пунктом 9.6.1 договору передбачено, що у разі пошкодження ТЗ внаслідок страхових випадків ДТП, ПДТО, ПОЖЕЖА, СТИХІЙНІ ЛИХА та ВП (крім випадку конструктивної загибелі ТЗ) страхове відшкодування (СВ) визначається за формулою: СВ = З-Ф.

Відповідно до п. 9.6.3 договору якщо згідно зі звітом про оцінку ТЗ вартість відновлювального ремонту ТЗ дорівнює або більше 75 % від дійсної вартості ТЗ (ДО) на момент укладення договору, вважається, що настала конструктивна загибель ТЗ.

Як встановлено пунктом 1.5 договору :

Звіт про оцінку ТЗ - складений оцінювачем/суб'єктом оціночної діяльності згідно з Методикою звіт (акт, висновок або інший документ) про визначення вартості ТЗ та/або визначення матеріальних збитків, завданих власнику в раз пошкодження ТЗ та/або визначення вартості відновлювального ремонту ТЗ та/або з іншою метою;

Методика - Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (в редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (з усіма подальшими змінами та доповненнями) або інший документ, прийнятий замість неї;

конструктивна повна загибель ТЗ - ТЗ нанесена шкода такого ступеню внаслідок настання страхових ризиків ДТП, ПДТО, ПОЖЕЖА, СТИХІЙНІ ЛИХА та ВП, при якому вартість відновлювального ремонту згідно зі Звітом про оцінку ТЗ дорівнює або більше 75 % від дійсної вартості ТЗ (ДО) на момент укладення договору.

Колегія суддів не погоджується з твердженням суду першої інстанції, що визначення терміну «дійсна вартість» транспортного засобу у договорі страхування відсутнє, оскільки як вбачається спеціальної частини договору добровільного страхування, секція 1 - Транспортний засіб, дійсна вартість транспортного засобу Lexus LX570, д.н.з. НОМЕР_2 визначена сторонами в розмірі 1 730 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з твердженням позивача, що 75 % відсотків від дійсної вартості застрахованого ТЗ на момент укладення договору страхування становить 1 297 500,00 грн. (1 730 000,00 грн. * 75%/100 )

Як визначено у наданому до справи Звіті від 15.03.2016 р. № 1776 про визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Lexus LX570, реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП станом на 25.02.2016 р. склав 1 528 896,89 грн., що є більшою від 1 297 500,00 грн. (75 % відсотків від дійсної вартості застрахованого ТЗ на момент укладення договору страхування).

Таким чином, згідно з умовами договору страхування, укладеного між позивачем та ФГ «Олександрівське», вважається, що настала конструктивна повна загибель ТЗ.

У даному випадку для визначення страховиком відшкодування має бути застосований порядок, встановлений п. 9.6.4. договору страхування.

Так, пунктом 9.6.4. договору передбачено, що у разі конструктивної повної загибелі ТЗ страхове відшкодування визначається в межах страхової суми виходячи з дійсної вартості ТЗ на момент укладення цього договору, зменшеної на величину:

1) безумовної франшизи, передбаченої СДЧ;

2) раніше виплачених страхових відшкодувань за цим договором (у разі встановлення СЧД агрегатної страхової суми);

3) вартості пошкодженого ТЗ або його залишків, що встановлюється одним із нижчезазначених способів за вибором страховика (залежно від того, яка вартість виявиться більшою):

а) шляхом визначення попиту та пропозиції за допомогою онлайн-аукціонів з ринкової оцінки та продажу пошкоджених транспортних засобів, зокрема на базі платформи ТОВ «Українсько-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна»;

б) шляхом проведення автотоварознавчої експертизи (дослідження/оцінки) експертом/оцінювачем/суб'єктом оціночної діяльності, яка маж право на її проведення.

Вартість пошкодженого ТЗ було встановлено страховиком у відповідності до вимог п. 9.6.4. договору страхування, а саме шляхом визначення попиту та пропозиції на базі платформи ТОВ «Українсько-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна», у сумі 1 270 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів, дослідивши здійснений до страхового акту № КР-011003 від 04.04.2016 р. розрахунок суми страхового відшкодування .дійшла до висновку, що такий розрахунок здійснено відповідно до вимог укладеного між позивачем та ФГ «Олександрівське» договору добровільного страхування.

Як було зазначено вище, матеріалами справи доведено факт сплати позивачем Фермерському господарству "Олександрівське" страхового відшкодування у розмірі 338900 грн. 00 коп. на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту СLАU №4017 від 25.09.2014 р.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 було визнано винним у вчинені ДТП при керуванні автомобілем НОМЕР_8.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України встановлено загальні правила відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, заподіяну їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв'язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття, зокрема, перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

На момент ДТП (16.08.2015 р.) ОСОБА_5 був працівником відповідача та виконував свої трудові обов'язки. Вказаний факт підтверджується вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.04.2018 р., подорожнім листом № 714967 від 12.07.2015 р. та не заперечується відповідачем.

Таким чином, на момент вчинення ДТП ОСОБА_5 працював водієм у ФОП Єфименка Ю.В.

Оскільки на момент вчинення ДТП відповідальна за заподіяння збитки особа перебувала у трудових відносинах з ФОП Єфименко Ю.В. та виконувала свої службові обов'язки, а тому саме відповідач повинен відшкодовувати шкоду, завдану його працівником під час здійснення ним його службових обов'язків.

Позивачем, з урахуванням вимог Закону України "Про страхування" та укладеного договору, в якості підтвердження своїх позовних вимог були надані, зокрема: страховий акт № КР-011003 від 04.04.2016 р. з розрахунком до нього, звіт про визнання вартості матеріального збитку № 1776 від 10.03.2016 р. платіжне доручення № 844 від 07.04.2016 р., , що є достатніми доказами для визначення фактичного розміру по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) № АІ/7558882 (забезпечений транспортний засіб марки "DAF ТУ95ХР", д.н.з. НОМЕР_7).

Ліміт відповідальності ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" за шкоду, заподіяну майну, відповідно до полісу становить 50 000,00 грн., а розмірі франшизи становить 0,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2018 р. ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" здійснило на користь ТДВ "СК "ВіДі-Страхування" виплату страхового відшкодування у сумі 50 000 грн. 00 коп.

Таким чином, враховуючи часткову виплату ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" суми страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (№ АІ/7558882, колегія суддів дійшла до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 288 900,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом стягнення з ФОП Єфименко Ю.В., як з особи, яка відповідає за шкоду, завдану її працівником при виконанні ним своїх службових обов'язків.

Крім того, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Також згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи часткову виплату ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" суми страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7558882, колегія суддів дійшла до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 288 900,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом стягнення з ФОП Єфименко Ю.В., як з особи, яка відповідає за шкоду, завдану її працівником при виконанні ним своїх службових обов'язків.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 року у справі № 927/498/18 - скасуванню.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 року у справі № 927/498/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.09.2018 року у справі № 927/498/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" задовольнити.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Єфименко Юрія Васильовича (АДРЕСА_1, 14000; ідентифікаційний код НОМЕР_9) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (вул. В. Кільцева, 56, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131; ідентифікаційний код 35429675) 288 900,00 грн. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 4 333,50 грн.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Єфименко Юрія Васильовича АДРЕСА_1, 14000; ідентифікаційний код НОМЕР_9) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (вул. В. Кільцева, 56, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08131; ідентифікаційний код 35429675) 6 500,25 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити господарському суду Чернігівської області.

6. Матеріали справи № 927/498/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 10.12.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Л. Власов