ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа№ 910/7913/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Власова Ю.Л.

Скрипки І.М.

при секретарі: Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від апелянта: не з'явились;

від позивача: Прохода Р.С. - представник за довіреністю від 12.07.2018 р.;

від відповідача: Кузьменко Ю. С. - представник за довіреністю від 22.03.2018;

від третьої особи: Ананійчук О. А. - представник за довіреністю від 27.09.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 р.

у справі №910/7913/18 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

до Національного банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про розірвання іпотечних договорів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України (далі - відповідач) про розірвання 56 іпотечних договорів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні Іпотечних договорів, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для розірвання договорів іпотеки.

10.09.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон", відповідно до якої заявник просить прийняти позовну заяву та залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон" до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усієї суми заборгованості за Кредитним Договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 р. у справі № 910/7913/18 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" і додані до неї документи у справі № 910/7913/18 повернуто заявнику без розгляду.

Повертаючи позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що у заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН» просить суд визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» усієї суми заборгованості за Кредитним Договором № 19 від 03.03.2009 р., укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», в той час як предметом позовних вимог первісного позову є розірвання 56 іпотечних договорів.

Також суд першої інстанції зазначив, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН», не є зустрічною позовною вимогою у розумінні ст.180 ГПК України, оскільки жодним чином не пов'язана із первісними позовними вимогами позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та передати позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на розгляд Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки первісний позов і позов третьої особи із самостійними вимогами виникають з одних правовідносин, то це є достатньою підставою для прийняття позову третьої особи. Також апелянт зазначив, що спільний розгляд позовів спростить розгляд таких позовів, оскільки подані докази є ідентичними, а правовідносини виникають з одних і теж самих фактичних обставин.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/7913/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Власов Ю.Л., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2018 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" та призначено справу № 910/7913/18 до розгляду на 27.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 р. було відкладено розгляд справи на 03.12.2018 р.

Позиції учасників справи

Через відділ документального забезпечення суду від відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в якому сторони просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Представник апелянта у судове засідання 03.12.2018 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 03.12.2018 р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон", просив її задовольнити.

У судовому засіданні 03.12.2018 р. представники відповідача та третьої особи заперечили проти вимог апеляційної скарги, ухвалу суду просили залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України (далі - відповідач) про розірвання 56 іпотечних договорів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні Іпотечних договорів, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для розірвання договорів іпотеки.

10.09.2018 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" відповідно до якої заявник просить прийняти позовну заяву та залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон" до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усієї суми заборгованості за Кредитним Договором № 19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 р. у справі № 910/7913/18 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" і додані до неї документи у справі № 910/7913/18 повернуто заявнику без розгляду.

Повертаючи позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що у заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН» просить суд визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» усієї суми заборгованості за Кредитним Договором № 19 від 03.03.2009 р., укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», в той час як предметом позовних вимог первісного позову є розірвання 56 іпотечних договорів.

Також суд першої інстанції зазначив, що позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН», не є зустрічною позовною вимогою у розумінні ст.180 ГПК України, оскільки жодним чином не пов'язана із первісними позовними вимогами позивача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом частин 1, 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

За змістом процесуального законодавства треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб'єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб'єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути заявлена через подання самостійного позову.

Тобто обов'язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - є єдиний предмет спору.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 р. у справі № 905/120/15.

У свою чергу, за змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з положеннями процесуального законодавства позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Учасники справи це суб'єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов'язання (боржник).

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про розірвання 56 іпотечних договорів у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні Іпотечних договорів.

Тобто, предметом первісного позову є вимоги ТОВ «Приватофис», пов'язані з укладанням та виконанням 56 Іпотечних договорів.

Натомість, як вбачається зі змісту позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон", останнє заявило вимогу до відповідачів - Національного банку України та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис» усієї суми заборгованості за Кредитним Договором № 19 від 03.03.2009 р., укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

В обґрунтування вищезазначеної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН» зазначає, що відповідачі не дотримались встановленої чинним законодавством процедури щодо направлення вимоги до боржника та безспірного списання заборгованої суми коштів.

Тобто, предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" є вимоги, які виникають з кредитних правовідносин, а саме наявності чи відсутності права НБУ вимагати повернення ТОВ «Приватофис» заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 180 цього Кодексу відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Колегія суддів відзначає, що вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви. Питання про прийняття такої заяви або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтею 180 ГПК. Зокрема, якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі статті 180 ГПК, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Отже, за змістом зазначених норм процесуального законодавства особі, яка не є учасником справи, надано право на звернення до суду із власними вимогами, які, у свою чергу, безпосередньо стосуються предмета спору.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В той же час, колегією суддів встановлено, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, безпосередньо не спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем - про розірвання 56 іпотечних договорів.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, спільний розгляд позовної заяви, третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН» з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України про розірвання 56 іпотечних договорів є недоцільним, що виключає можливість їх об'єднання в одне провадження.

Стосовно твердження суду першої інстанції, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН», не є зустрічною позовною вимогою у розумінні ст.180 ГПК України, оскільки жодним чином не пов'язана із первісними позовними вимогами позивача, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що зустрічний позов може бути пред'явлено саме відповідачем, тоді як ТОВ «Тайлон» не є відповідачем у цій справі.

Зазначена правова позиція, зокрема, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах № 916/454/18 від 11.10.2018 р. та № 910/3788/18 від 25.10.2018 р.

При цьому, ТОВ «Тайлон» не позбавлено права на вирішення вказаного спору та звернення до суду з відповідним позовом у порядку, визначеному чинним законодавством.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегією суддів встановлено, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, безпосередньо не спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем - про розірвання 56 іпотечних договорів.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 року у справі № 910/7913/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 року у справі № 910/7913/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 року у справі № 910/7913/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/7913/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 10.12.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Ю.Л. Власов

І.М. Скрипка