Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. м. Житомир Справа № 906/776/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Голюк Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 65 від 09.01.2018,

від відповідача: ОСОБА_2, адвокат, ордер серії КС №311864 від 21.09.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Новоград - Волинської квартирно - експлуатаційної частини (м. Новоград -Волинський)

до Товариства з обмеженою відповідальністю" ВІЗИТ"

про стягнення 68721,71 грн.

В судовому засіданні 13.11.2018 оголошувалась перерва до 21.11.2018 о 15:00 год.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 68721,71 грн. заборгованості за перетікання реактивної електроенергії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та відповіді на відзив, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав останні безпідставними та просив відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях на відзив.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2014 року між Новоград-Волинським РЕМ ПРАТ «ЕК Житомиробленерго» та Новоград-Волинською КЕЧ району укладено договір №43 про постачання електричної енергії (а.с. 11-14).

Відповідно до вимог до п.1, 2.2.5 договору №43 ПРАТ «ЕК Житомиробленерго» постачає електричну енергію Новоград-Волинській КЕЧ району, яка її оплачує, а також здійснює оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії відповідно до Методики розрахунків плати за перетікання реактивної енергії між постачальником та споживачем.

30 травня 2016 року між Новоград-Волинською КЕЧ району та ТОВ «ВІЗИТ» укладено договори за №№ 67. 68 (далі - договори №№ 67, 68) позички нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України що знаходиться у військових містечках №2,5 м. Новоград-Волинського (а.с. 15-20).

У відповідності з п.п. 7, 8 розділу V договорів № 67,68 ТОВ «ВІЗИТ» зобов'язується укласти прямі договори з постачальниками житлово-комунальних послуг та енергоносіїв.

01 квітня 2016 року та 01 січня 2017 року між Новоград-Волинською КЕЧ району (виконавець/позивач) та ТОВ «ВІЗИТ» (споживач/відповідач) укладено договори відповідно за № 49 та №1 (договори № 49 та №1) про відшкодування надання послуг з передачі електроенергії через свої мережі та обладнання електроживлення (а.с. 21-26), відповідно до якого виконавець зобов'язується вчасно надавати споживачеві послуги з передачі електроенергії через свої мережі та обладнання електроживлення, які надані споживачу для забезпечення харчування військовослужбовців Новоград-Волинського гарнізону, та знаходиться в м. Новограді-Волинському у військових містечках № 1, 2, 5, а споживач зобов'язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором (п. 1 договорів №49 та №1).

Згідно п. 2 договору №49 за передачу електричної енергії за цим договором споживач сплачує виконавцю з 01.04.2016 р. щомісячну плату по тарифу 1, 90728 грн. з ПДВ за 1 кВт.г., а в подальшому в розмірі визначеному в рахунку згідно з показниками засобів обліку та тарифу діючого на звітну дату.

Також п. 2 договору №1 визначено, що за передачу електричної енергії за цим договором споживач сплачує виконавцю з 01.01.2017 р. щомісячну плату по тарифу 2,4348 грн. з ПДВ за 1 кВт.г., а в подальшому в розмірі визначеному в рахунку згідно з показниками засобів обліку та тарифу діючого на звітну дату.

Пунктом 3 договорів №49 та №1 визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 25 числа місяця , що настає за розрахунковим. Підставою для оплати є рахунки - фактури та акти виконаних робіт Виконавця. Акти виконаних робіт надаються Споживачу в двох екземплярах , один з яких на протязі 10 днів підписується та повертається Виконавцю, в разі не повернення акту виконаних робіт Виконавцю послуги вважаються прийнятими.

Строк договору №49 від 01.04.2016 визначено до 31 грудня 2016 року. а строк дії договору №1 від 01.01.2017 встановлений до 31 березня 2017 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Позивач також зазначив, що у квітні 2018 року Державною фінансовою інспекцією у Житомирській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності у Новоград-Волинській КЕЧ району, за результатами якої складено акт ревізії від 26.04.2018 за № 07-30/01 у якому зазначено, що Новоград-Волинською КЕЧ району не було виставлено ТОВ «ВІЗИТ» рахунки щодо відшкодування Новоград-Волинській КЕЧ району плати за перетікання реактивної електроенергії, пропорційно показникам лічильника використаної активної електроенергії.

У відповідності до вимог договорів № 36 від 24.02.2016 (а.с. 30-32) та №5 від 16.01.2017 (а.с. 27-29) укладених ПРАТ «ЕК Житомиробленерго» з Новоград-Волинською КЕЧ району про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, позивачем здійснені оплати визначених та виставлених ПРАТ «ЕК Житомиробленерго» рахунків за перетікання реактивної електроенергії, у тому числі за ТОВ «ВІЗИТ» .

Отже, на думку позивача за період з квітня 2016 по березень 2017 року позивачем забезпечено відповідача активною електричною енергією на суму 737048,61 грн. та реактивною електроенергією на суму 68721,71 грн.

На виконання умов Договорів № 49 та № 1 позивачем в установлені строки та встановлених умовах було забезпечено відповідача електроенергією протягом з квітня 2016 року по березень 2017 року та Виконавцем були виставлені споживачу рахунки па сплату активної електроенергії та акти виконаних робіт, які споживачем оплачені в повному обсязі.

Як зазначив позивач, відповідач в повному обсязі оплатив активну електричну енергію.

Також позивач зазначив, що у відповідності до вимог п. 3 договорів №49 та №1 для проведення оплати за перетікання реактивної електроенергії, відповідачу надіслано листа за №1085 від 12.06.2018 з рахунками за №№ 110,111,112,113,114,115 від 11.06.2018 з додатком обчислення плати щодо відшкодування Новоград-Волинській КЕЧ району витрат за перетікання реактивної електроенергії.

Крім того, позивачем 02.08.2018 надіслано відповідачу акти виконаних робіт за №№30,31,32,33,34,35 від 01.08.2018 щодо відшкодування вартості реактивної електроенергії.

Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не оплачує позивачу вартість перетікання реактивної електроенергії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Проаналізувавши зміст договорів №49 від 01.04.2016 та №1 від 01.01.2017, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зазначені договори жодним чином не містять посилань щодо обов'язку відповідача оплачувати перетікання реактивної електроенергії, умови нарахування якої мають бути встановлені даними договорами.

Разом, з тим позивач за період з квітня 2016 року по березень 2017 року не надсилав відповідачу ні рахунків за перетікання реактивної електричної енергії, ні актів виконаних робіт, як це передбачають договори №49 та №1 (п.3).

За таких обставин, суд вважає, що у відповідача відсутній обов'язок оплати Новоград-Волинській квартирно - експлуатаційній частині вартості перетікання реактивної електроенергії, оскільки відсутній правочин, укладений між сторонами у справі щодо зазначених зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не подав до суду достатніх доказів на підтвердження позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належним чином не обґрунтовані, тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.12.18

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати: