ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2018 р.Справа № 922/3971/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (вх. №29175 від 09.10.18)

по справі № 922/3971/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення 63452863,95 грн.
за участю представників:

стягувача (скаржника) - Андрійко Е.Л., довіреність №14-174 від 23.10.2017

боржника - Ващенко Т.Д., довіреність №38-4055/391 від 27.10.2010

органу ДВС - Фоміна В.І., довіреність № 3951/20.3-03 від 29.12.2017

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла скарга на дії органу ДВС (вх. №29175), в якій скаржник просить суд: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. щодо зупинення вчинення виконавчих дій 10.09.18 в межах виконавчого провадження № 47049191 та зобов'язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. при здійсненні контролю скасувати своєю постановою постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.09.18 в межах виконавчого провадження № 47049191.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.2018 прийнято до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (вх. №29175) та судове засідання призначено на 18.10.2018 р. о 10:15.

Повноважні представники скаржника та боржника у судове засідання 18.10.2018 з'явилися.

Скаржником у судовому засіданні вимоги скарги підтримано повністю, також вказано про те, що при обчисленні строку на оскарження дій державного виконавця застосуванню підлягають приписи частини 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Боржник проти скарги заперечує та, у свою чергу, вказує про пропущення скаржником установленого нормами ГПК України строку на оскарження дій державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2018 провадження у справі 922/3971/14 по розгляду скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (вх. №29175 від 09.10.18) зупинено до перегляду судового рішення по справі № 5028/16/2/2012 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2018 поновлено провадження у справі № 922/3971/14 по розгляду скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (вх. №29175 від 09.10.18) та розгляд скарги призначено у відкритому судовому засіданні на 10.12.2018 о 10:30.

Повноважні представники скаржника, органу ДВС та боржника у судове засідання 10.12.2018 з'явилися.

Скаржником у судовому засіданні 10.12.2018 вимоги скарги підтримано повністю, також повноважним представником наголошено про те, що при обчисленні строку на оскарження дій державного виконавця застосуванню підлягають приписи частини 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Боржник у судовому засіданні 10.12.2018 проти скарги заперечив.

Представник органу ДВС у призначене судове засідання з'явився, проти скарги заперечував в повному обсязі.

Розглянувши доводи та аргументи разом з матеріалами скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (вх. №29175 від 09.10.18), заслухавши пояснення повноважних представників скаржника та боржника, у судовому засіданні 10.12.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

При постановленні ухвали суд керувався таким.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.11.14 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 35120337,45 грн., інфляційні втрати в розмірі 20730 860,96 грн., три відсотки річних в розмірі 4584432,55 грн., пеню в розмірі 410343,68 грн. та 73080,00 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2606889,31 грн. відмовлено. Господарським судом на 86,4 % зменшено суму пені порівняно із заявленою до стягнення позивачем.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2015, рішення господарського суду Харківської області від 10.11.2014 змінено, позов задоволено частково. На користь ПАТ "Нафтогаз України" стягнуто суму основного боргу у розмірі 35120337,45 грн., інфляційні втрати в розмірі 20730860,96 грн., три відсотки річних в розмірі 4584432,55 грн., пеню в розмірі 1508616,50 грн., та 73080,00 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 1508616,50 грн. - відмовлено.

18.02.2015 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2014 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 були видані відповідні накази.

10.09.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.10. ч.1. ст.34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" (т.с. ІІ а.с. 141).

Стягувач з даною постановою не погодився та звернувся до господарського суду Харківської області з даною скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. щодо зупинення вчинення виконавчих дій 10.09.18 в межах виконавчого провадження № 47049191 та зобов'язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г.І. при здійсненні контролю скасувати своєю постановою постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.09.18 в межах виконавчого провадження № 47049191.

Так, згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом а) частини 1 статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Враховуючи встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків, очевидним є обрахування зазначеного десятиденного строку у календарних днях.

Одночасно положеннями іншого законодавчого акту - Закону України "Про виконавче провадження" встановлено дещо інший строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення - 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у своїй скарзі вказує, що коли спеціальним законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, то їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не загальними правилами.

При цьому, скаржником наголошено про те, що Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, який визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, а також порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Скаржником вказано, що оскаржувана постанова від 10.09.18 надійшла на адресу Стягувача 21.09.18, про що посилається на вхідний номер 10513/12-18 від 21.09.18 на оскаржуваній постанові (т.с. ІІ а.с. 141).

До Господарського суду скаргу надіслано поштою 05.10.2018, про що свідчить поштовий конверт (т.с. ІІ а.с. 149).

Таким чином, на думку скаржника, вказана скарга подана останнім в межах строків, визначених чинним законодавством.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 115 ГПК України у редакції, чинній на момент прийняття рішення місцевим господарським судом, рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим і виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС врегульовано частиною першою статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», за змістом якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 1 ГПК України (тут і надалі - у чинній редакції) встановлює, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Розділ VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» регулює питання реалізації сторонами виконавчого провадження права на звернення до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 339, частина перша статті 340 цього Кодексу відповідно).

Таким чином, право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов'язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами Господарського процесуального кодексу України, та діями відповідної посадової особи під час примусового виконання цього рішення.

У даному разі, стягувач дізнався про факт винесення органом ДВС оскаржуваної постанови 21.09.2018.

За таких обставин, строк оскарження постанови від 10.09.2018р. почався з 21.09.2018 р. і закінчився 01.10.2018р. (включно).

Отже, з урахуванням вимог статті 339 ГПК України, підпункту а) частини 1 статті 341 ГПК України, а також статті 115 ГПК України, стягувач був зобов'язаний оскаржити дії органу ДВС щодо винесення скаржуваної постанови не пізніше 01.10.2018, включно. Однак скарга ним подана лише 05.10.2018, що підтверджується поштовим конвертом (т.с. ІІ а.с.149), в якому надійшла скарга, тобто з пропуском встановленого строку на оскарження.

З урахуванням наведених положень чинного процесуального Закону, суд відхиляє доводи скаржника про те, що при обчисленні строку на оскарження дій державного виконавця застосуванню підлягають приписи частини 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

При цьому, Суд констатує, що зі змісту статті 3 Господарського процесуального кодексу України випливає, що для господарського суду пріоритетним є застосування положень саме цього Кодексу, як спеціального акта у сфері господарського судочинства.

Вищевказана правова позиція висловлено Верховним судом у своїй Постанові від 02.07.2018 по справі № 5028/16/2/2012.

Твердження стягувача про те, що ним було дотримано строк на подання Скарги з посиланням на ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» згідно положень якої рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, судом відхиляються, адже з 15.12.2017р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», зокрема, в частині внесення змін до Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення його в новій редакції.

З урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила, відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, який був прийнятий раніше, для обчислення строків подання скарги на дії державного виконавця слід застосовувати саме норми ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи подання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" скарги з пропуском встановленого законом процесуального строку та відсутність відповідної заяви про його поновлення, Суд залишає скаргу без розгляду.

Керуючись ст. ст. 113, 115, 116, 118, 119, 339 341 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу ДВС (вх. №29175 від 09.10.18) залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному Розділом IV ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення.

Ухвалу підписано 10.12.18

Суддя Г.І. Сальнікова