ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/176/18
м. Одеса, просп. Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від МКП Миколаївводоканал - ОСОБА_1, ордер серія МК № 132061 від 06.12.18р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія МК № 001410 від 31.08.2018р.; довіреність № 4061/36, дата видачі : 06.11.18;

від Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - ОСОБА_2, довіреність № 21, дата видачі : 03.09.18;

від ОСОБА_3: не зявився

від ЖКП Миколаївської міської ради Бриз: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Миколаївводоканал

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2018р.

у справі № 915/176/18

за позовом Міського комунального підприємства Миколаївводоканал

до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- ОСОБА_3;

- Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Бриз

про визнання недійсними та скасування пунктів 2 та 3 Рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2017 №46-ріш.,

головуючий суддя Мавродієва М.В.

місце прийняття рішення: Господарський суд Миколаївської області,

В судовому засіданні 10.12.2018 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал" (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі по тексту - відповідач) про визнання недійсним та скасування пунктів 2 та 3 Рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Віділення) від 27.12.2017 №46-ріш.

25.05.2018 року ухвалою Господарського суду Миколаївської області залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3; Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради Бриз.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 10.08.2018 у справі № 915/176/18 (головуючий суддя Мавродієва М.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Такий висновок суду мотивований тим, що позивачем не доведено у відповідності до ст.ст.73, 74 ГПК України, наявності обставин, які можуть бути підставою для скасування чи визнання недійсним п.п.2, 3 рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2017 № 46-ріш.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Міське комунальне підприємства Миколаївводоканал звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Апелянт зазначає, що при розгляді справи судом не розглядалось питання порушення відповідачем конкурентного законодавства, а встановлювались факти бездіяльності МКП «Миколаївводоканал».

Також скаржник зазначає, що бездіяльність позивача призвела до тривалої неможливості гр. ОСОБА_3 належним чином користуватись послугами з водопостачання, за які була стягнута плата.

Крім того, апелянт зазначає, що мережі водопостачання, які знаходяться на балансі МКП «Миколаївводоканал» знаходяться у належному технічному стані та від інших мешканців будинку № 5, які отримують послуги, жалоби відсутні.

У звязку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 915/176/18 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за Актом від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 року прийнято справу № 915/176/18 колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Колоколова С.І., суддів Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф. до свого провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 06.12.2018 року.

23.10.2018 до суду від Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просило апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Миколаївводоканал залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

23.10.2018 від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого вона також просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

Представники ОСОБА_3; Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Бриз в судове засідання 06.12.2018 року не зявились, про час дату та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, у звязку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, заслухавши в режимі відеоконференції пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. N2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в процесі апеляційного провадження, 27.12.2017 Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України винесено рішення №46-ріш по справі №2-26.213/62-2017 (а.с.63-70), яким:

- визнано, що МКП Миколаївводоканал протягом 2012-2016 та протягом Поточного періоду 2017 року є таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринках надання послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) в межах мереж в м. Миколаєві, що належать йому чи ним використовуються, як таке, що не має на цих ринках жодного конкурента;

- визнано, що бездіяльність МКП Миколаївводоканал, яка полягає у не проведенні протягом 2012-вересня 2017 року необхідних робіт в межах належних йому мереж, спрямованих на відновлення надання послуг з водопостачання та водовідведення гр. ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та необґрунтоване здійснення нарахування плати за надання послуг з водопостачання, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку у вигляді бездіяльності, що призвела до ущемлення інтересів споживачів, що було б не можливим за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за вказане порушення, накладено штраф на МКП Миколаївводоканал, у відповідності до абзацу другого частини першої, абзацу другого частини другої статті 52 Закону України „Про захист економічної конкуренції", у розмірі 68 000 грн.;

- визнано, що ЖКП "Бриз" у 2012-2016 та протягом поточного періоду 2017 року є таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у межах частини території міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані багатоквартирні будинки, які знаходяться на балансі та обслуговуються ЖКП Бриз, як таке, що на цьому ринку не мало жодного конкурента;

- визнано бездіяльність ЖКП ММР Бриз, яка полягає у не проведенні протягом 2012-вересня 2017 року необхідних робіт в межах мереж, що перебувають в нього на балансі, спрямованих на відновлення надання послуг з водопостачання та водовідведення гр. ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку у вигляді бездіяльності, що призвела до ущемлення інтересів споживачів, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за вказане порушення, накладено штраф на ЖКП ММР Бриз, у відповідності до абзацу другого частини першої, абзацу другого частини другої статті 52 Закону України „Про захист економічної конкуренції", у розмірі 68000,0 грн.

Так, у зазначеному рішенні Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України зазначено, що від Миколаївської обласної державної адміністрації до відділення надійшло звернення гр.ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, шодо дій МКП «Миколаївводоканал» та ЖКП ММР «Бриз».

Рішення № 46ріш мотивовано тим, що на адресу Миколаївського обласного територіального відділення АМКУ від Миколаївської обласної державної адміністрації надійшло звернення гр. ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо дій МКП колаївводоканал та ЖКП ММР Бриз.

Аналізом наданих матеріалів було встановлено, що гр. ОСОБА_3 протягом останніх 7 років фактично не користується послугою з централізованого водопостачання. Відсутність послуги з централізованого водопостачання стало наслідком дій осіб, що мешкають у сусідній із заявницею квартирі №14, які, після проведення певних ремонтно-будівельних робіт (викладення плиткою частини прибудинкової території) заблокували доступ до колодязя.

Незважаючи на це, як повідомила гр. ОСОБА_3, ЖКП ММР Бриз та МКП Миколаївводоканал не вчиняють жодних дій, спрямованих на відновлення водопостачання в її помешканні. Окрім того, МКП Миколаївводоканал продовжує здійснювати нарахування плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Миколаївським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, встановлено, що згідно з Розпорядженням Фонду комунального майна Миколаївської міської ради від 07.04.2005 року №142-р, житловий будинок по вул. Бузький бульвар 5-а було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, передано КЖЕП ММР Заводське №1 й закріплено за ним на праві повного господарського відання, згідно з чинним законодавством України.

01.09.2011 року житловий будинок по вул. Бузький бульвар 5-а був прийнятий на баланс ЖКП ММР Бриз від попереднього балансоутримувача ТОВ Николаевдомсервис.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №138 від 13.02.2017 року (чинного станом на теперішній час), ЖКП ММР Бриз в житловому будинку за вищевказаною адресою, здійснює обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання та водовідведення.

Гр. ОСОБА_3 одержує послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі Договору на постачання питної води та приймання стічних вод №А/4797 від 01.01.2011 року, укладеного між МКП Миколаївводоканал та ЖКП Бриз.

Договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій між гр. ОСОБА_3 та ЖКП ММР Бриз - не укладався.

З матеріалів справи, згідно пояснень заявниці вбачається, що в помешканні ОСОБА_3 послуги з централізованого водопостачання не надаються з травня 2010 року.

25 жовтня 2012 року на адресу керівництва МКП Миколаївводоканал гр.. ОСОБА_3 було направлено письмову заяву (вх.№С-455/3-в), якою в черговий раз повідомлено про ненадання послуг з централізованого водопостачання, прохання припинити нарахування плати за вказані послуги та вжити заходи по їх відновленню.

З початку 2015 року з усними зверненнями щодо відсутності водопостачання всвоєму помешканні, гр. ОСОБА_3 зверталась до ЖКП ММР Бриз.

Однак, належного реагування з його боку не послідовало.

Наступні відомості щодо вчинення певних дій з боку Підприємства датовані вереснем 2016 року.

Так, починаючи з вересня 2016 року, гр. ОСОБА_3 зверталась зі скаргами щодо відсутності в її помешканні водопостачання до різних органів державної влади та органів місцевого самоврядування: Миколаївського міського голови, Урядову гарячу лінію, Миколаївську обласну державну адміністрацію, Генерального прокурора України та Прем'єр-міністра України.

Саме в цей період, ЖКП ММР Бриз з боку місцевих органів влади було надано доручення здійснити перевірку факту відсутності водопостачання в помешканні гр. ОСОБА_3.

Так, ЖКП ММР Бриз було здійснено обстеження внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання - до балансової належності трубопроводу системи холодного водопостачання в квартирі №5, що належить заявниці, однак причину відсутності води виявлено не було.

18.12.2016 року ЖКП ММР Бриз було повторно ініційовано обстеження системи холодного водопостачання житлового будинку за адресою вул. Бузький бульвар, 5а та квартири №5, що належить ОСОБА_3

В комісію було включено представників ЖКП ММР Бриз, заявницю та представників МКП Миколаївводоканал, про що останнє повідомлено телефонограмою.

19.12.2016 року, під час обстеження зовнішньої системи холодного водопостачання одноповерхового житлового будинку за вказаною вище адресою, представниками ЖКП ММР Бриз не було виявлено жодного водопровідного колодязя, до якого може бути підключена квартира гр. ОСОБА_3.

02.02.2017 року, було здійснено повторний вихід на місце за участю представників МКП Миколаївводоканал, ЖКП ММР Бриз та гр. ОСОБА_3.

Під час проведення обстеження було остаточно з'ясовано, що задля встановлення причин відсутності холодного водопостачання в квартирі №5 необхідно здійснити демонтаж тротуарної плитки на території подвір'я квартири №14.

За поясненнями ЖКП ММР Бриз, наданими на вимогу Відділення, подвір'я, на якому розташований водопровідний колодязь знаходиться в спільному користуванні мешканців квартир №14 та №5 та є їх приватною власністю.

Враховуючи це, в силу норм діючого законодавства, проведення ЖКП ММР Бриз будь-яких додаткових робіт без згоди власників майна вважалось би самовільним та незаконним.

Протягом серпня-вересня 2017 року, в умовах відсутності послуг з водопостачання та не застосування будь-яких заходів реагування з боку ЖКП ММР Бриз, гр. ОСОБА_3 було надіслано листи до Прокурора Миколаївської області, Миколаївської обласної державної адміністрації, МКП Миколаївводоканал, Миколаївської міської ради, Урядової гарячої лінії, Прем'єр-міністра України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

05.09.2017 року працівниками ЖКП ММР Бриз в присутності мешканців квартир №14 та №5, було виконано демонтаж тротуарної плитки, якою було закладено водопровідний колодязь, до якого безпосередньо й було підключено квартиру гр. ОСОБА_3.

В даному вуличному водопровідному колодязі було виявлено перекриту запірну арматуру, повністю засипану будівельним сміттям.

Протягом 12.09.17-14.09.2017, працівниками ЖКП ММР Бриз було проведено низку технічних робіт, спрямованих на налагодження роботи всієї водопровідної мережі та відновлення водопостачання в квартирі №5.

Результатом виконання всіх окреслених дій стало відновлення водопостачання в мережі зовнішнього трубопроводу та в пробковому крані внутрішньоквартирної системи холодного водопостачання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал не доведено у відповідності до положень ст.ст.73-74 наявності обставин, які можуть бути підставою для скасування чи визнання недійсним п.п.2,3 рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства Миколаївводоканал та вважає, що його доводи, заперечення і вимоги, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Згідно з приписами статті 3 вказаного Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Як унормовано пунктом 11 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції.

Установлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів) господарювання включає застосування як структурних, так і поведінкових показників, що характеризують стан конкуренції на ринку. При цьому застосування структурних показників зумовлюється встановленням об'єкта аналізу, визначенням товарних, територіальних (географічних), часових меж ринку на підставі інформації, яка може бути використана для визначення монопольного (домінуючого) становища.

Обов'язок з доведення в суді факту зайняття суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі.

Водночас за змістом приписів статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема, Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Зловживання монопольним (домінуючим) становищем є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 2 частини першої статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відповідно до частини першої статті 48 наведеного Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу.

За порушення, передбачені, зокрема пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладаються штрафи в розмірі, передбаченому абзацом другим частини другої статті 52 названого Закону.

Підставами для скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, зокрема є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Як було зазначено вище, предметом розгляду даної справи є вимога позивача про визнання незаконним та скасування п.п.2, 3 рішення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до п.1.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, межею вуличної мережі водовідведення, яку обслуговує виробник, є контрольний колодязь на ній включно, а межею дворової мережі водовідведення - перший від будинку колодязь включно. Оглядовий колодязь водопроводу - це важлива частина комунікацій, призначена для проведення планових та аварійних заходів з ремонту, обслуговування та монтажу водопровідних мереж.

Таким чином, як вірно було встановлено місцевим господарським судом, бездіяльність Міського комунального підприємства Миколаївводоканал полягає у відсутності протягом тривалого часу, дій спрямованих на обстеження обєкту водопровідної мережі, який перебуває на його балансі, а саме водопровідного колодязя, в якому був розташований ввід у квартиру №5, що призвело до тривалої неможливості гр.ОСОБА_3 належним чином користуватись послугами з водопостачання.

Статтею 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показань засобів обліку. Споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання. Якщо споживач відсутній і при цьому немає можливості встановити зв'язок з ним з метою його інформування про необхідність негайного прибуття до приміщення або він відмовляється допустити в займані ним приміщення представників виконавця/виробника і при цьому є об'єктивні підстави вважати, що аварія, неполадки, які унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, відбулися саме в цих приміщеннях, - доступ у приміщення відбувається без отримання згоди споживача (несанкціонований доступ).

Представник виконавця/виробника попереджає споживача, який присутній, але відмовляється допустити до житла та іншого володіння, про здійснення несанкціонованого доступу.

Під час здійснення несанкціонованого доступу і до повного завершення робіт, визначених частиною сьомою цієї статті, повинні бути присутні: представник виконавця/виробника, представник балансоутримувача/управителя, Національної поліції, аварійно-ремонтної бригади та споживач з будь-якого із суміжних приміщень.

Відповідно до приписів ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне зясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до п.в ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал", оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статтями 269, 270, 275,276, 282

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" залишити без задоволення

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від „10 серпня 2018 року у справі № 915/176/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені ст.ст.287-288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „11 грудня 2018 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Н.М. Принцевська

Суддя Я.Ф. Савицький