ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2018 р. Cправа № 902/561/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства «КВАДРІС-Н»

(вул. Стрілецька, 16А, м. Вінниця, 21007)

до: Приватного підприємства «Тотал-Транс»

(проспект Космонавтів, 23/3, м. Вінниця, 21021)

про стягнення 40 690,14 грн

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача ОСОБА_1 керівник;

ОСОБА_2 за довіреністю;

відповідача ОСОБА_3 за довіреністю

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "КВАДРІС - Н" звернулося до Господарського суду Вінницької області із позовом до Приватного підприємства "Тотал - Транс" про стягнення 40 690, 14 грн., з яких: 39 024, 38 грн. - заборгованість згідно договору виконання робіт № 32а від 02.07.2018 р., 1 534, 25 грн. - пеня, 131, 51 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 10.09.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/561/18 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.10.2018.

03.10.2018р. до суду від Відповідача надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 09.10.2018 відмовлено в поновленні процесуального строку на подання відзиву з підстав невідповідності поданої заяви положенням ч.4 ст. 119 ГПК України.

Ухвалою суду від 09.10.2018 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 16.10.2018.

12.10.2018 до суду від Відповідача надійшли пояснення №1 від 12.10.2018 щодо причин пропуску процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та відзив №02/10 від 12.10.2018 на позовну заяву, в якому наведені заперечення на відзив.

16.10.2018 до суду від Позивача надійшов лист № б/н від 16.10.2018.

Ухвалою суду від 16.10.2018 підготовче засідання відкладено на 06.11.2018.

26.10.2018р. до суду від Позивача надійшла відповідь №14-18/561-04 від 25.10.2018 на відзив.

Підготовче засідання у визначену судом дату (06.11.2018р.) не відбулось, оскільки згідно даних табелю Господарського суду Вінницької області з 29.10.2018р. по 09.11.2018р. суддя Матвійчук В.В. перебував на лікарняному, а в період з 12.11.2018р. по 16.11.2018р. перебував у відрядженні.

Ухвалою суду від 22.11.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 07.12.2018.

При розгляді справи 07.12.2018, за письмовою згодою представників сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті. Оголошено перерву в судовому засіданні до 10.12.2018 (протокольна ухвала від 07.12.2018)

На визначену судом зявились представники Позивача та Відповідача. Представники Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову.

У судовому засіданні 10.12.2018 прийнято судове рішення.

Стислий виклад позицій учасників судового процесу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, в позовній заяві № 14-18/01 від 06.09.2018, відповіді на відзив № 14-18/561-04 від 25.10.2018 посилається на те, що 02.07.2018 між Приватним підприємством «Тотал-Транс» (Замовник) та Приватним підприємством «КВАДРІС Н» (Виконавець) укладено Договір виконання робіт № 32а, згідно якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника виконати роботи (виконати ремонт напівпричіпу - цистерни термоізольованої А 8265 А-7) в порядку та умовах визначених цим Договором.

Зважаючи на прохання Відповідача про необхідність термінового виконання ремонту та позитивний досвід розрахунків за виконання попередньої роботи, Позивач приступив до виконання роботи не дочікуючись надходження авансу на поточний рахунок.

Позивачем виконано замовлені Відповідачем роботи, видано відремонтований напівпричіп - цистерни термоізольованої А 8265 А-7 і запропоновано підписати акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 151 від 27.07.2018, вартість яких склала 39 024,38 грн, та оплатити фактично виконану роботу. Проте, Відповідач акт виконаної роботи не підписав, не провів розрахунок за виконану роботу.

Відповідач у відзиві № 02/10 від 12.10.2018 заперечує проти позову посилаючись на наступне. Дійсно, між Позивачем та Відповідачем існували договірні відносини на підставі Договору виконання робіт № 32а від 02.07.2018. Разом з тим, оскільки ні ціни Договору ні розміру авансу, з моменту отримання якого розпочинається термін виконання робіт не було погоджено і Відповідачу не надходило, відповідно, і строк (термін) виконання Договору визначити немає можливості. Відтак неможливо встановити час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до Договору. За таких обставин, за доводами Відповідача, сторонами під час підписання Договору не було дотримано істотних умов, необхідних для укладення господарського договору, оскільки не погоджено ціну та строку дії договору.

Посилаючись на ч. 8 ст. 181 ГК України, Відповідач стверджує, що підписаний між сторонами Договір може підтверджувати лише наміри Сторін, спрямовані на виникнення певних прав та обовязків.

Окрім того, у Відповідача виникають сумніви щодо достовірності документів, на яких грунтуються позовні вимоги Позивача які датовані одним і тим самим числом - 27 липня 2018 року, що співпадає з датою примусового вилучення Відповідачем за допомогою правоохоронних органів напівпричепа-цистерни термоізольованої А 8265 А- 7.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02 липня 2018 року між Приватним підприємством «Тотал-Транс» (Відповідач, за Договором Замовник) а Приватним підприємством «КВАДРІС-Н» (Позивач, за Договором Виконавець) укладено Договір № 32а на виконання робіт. (надалі Договір)

Згідно з предметом Договору Виконавець зобовязується за завданням Замовника виконати ремонт напівпричіп цистерни термоізольованої А 8564 А-7, в порядку та умовах визначених цим Договором.

Пунктами 3.1.-3.5. Договору визначено наступне: вартість робіт згідно обсягу виконаних робіт по закінченню ремонту з ПДВ (п. 3.1.); акт про виконані роботи підписується Сторонами по факту виконаних робіт і 100% оплати (п.3.2.); термін виконання робіт протягом 20 робочих днів з моменту отримання авансу (п.3.3.); Замовник зобовязаний перерахувати аванс (враховуючи вартість матеріалів) в розмірі______ до початку виконання робіт, за решту суми зазначену в актах розрахуватись протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт (п. 3.4.); ціна договірна погоджена між Замовником та Виконавцем (п. 3.5.).

Відповідно до п.п. 4.1.1.,4.1.3.,4.1.4. Виконавець зобовязаний: своєчасно та якісно надати роботи зазначені в п. 2.1. цього Договору (п. 4.1.1.); складати та передавати Замовнику акти про виконані роботи (п. 4.1.3.); надати Замовнику податкову накладну/розрахунок коригування, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) (п. 4.1.4.)

Відповідно до п.п. 4.2.1.-4.2.3. Договору Замовник зобовязаний: приймати від Виконавця роботи, що надаються згідно з цим Договором (п. 4.2.1.); після контролю за достовірністю актів про виконання робіт Виконавцем, підписувати ці акти в 3-х денний термін з моменту одержання (п. 4.2.2.); оплачувати роботи, на умовах та в порядку зазначеному в п. 3 цього Договору (п. 4.2.3.)

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цим Договором. (п. 6.1. Договору)

Як стверджує Позивач, ним виконано замовлені Відповідачем роботи видано відремонтований напівпричіп - цистерни термоізольованої А 8265 А-7 і запропоновано підписати акт здачі- приймання робіт (надання послуг) № 151 від 27.07.2018, та оплатити фактично виконану роботу. Відповідно до ОСОБА_4 здачі-приймання робіт (надання послуг) № 151 від 27.07.2018 вартість виконаної роботи складає 39 024,38 грн. з ПДВ.

В підтвердження виконання зобовязань за Договором позивачем надано наступні документи:

- перелік робіт по ремонту напівпричепа автоцистерни А 8265 А-7, виконаного ПП «Квадріс-Н» від 27.07.2018;

- наряд-книжка заробітку бригади слюсарів ОСОБА_5В та ОСОБА_6 за липень 2018 року;

- матеріали, що були використані при ремонті напівпричіп цистерни термоізольованої А 8265 А-7, виконаному ПП «Квадріс-Н» від 27.07.2018 року;

- податкова накладна від 27.07.2018 порядковий номер 35, загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 39024,38грн., номенклатура товарів/послуг продавця: «ремонт напівпричіп-цистерни термоізольованої А 8265 А-7»;

- квитанція про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму з ПДВ 39 024,38 грн.

Відповідач, в свою чергу, заперечує виконання Позивачем робіт за Договором, наголошуючи на тому, що Договір, з підстав відсутності всіх істотних умов, а саме ціни Договору, є неукладеним.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 статті 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою підписаний між Позивачем та Відповідачем договір підряду.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що Замовник зобовязаний перерахувати аванс (враховуючи вартість матеріалів) до початку виконання робіт, за решту суми зазначену в актах розрахуватись протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт .

Проте, як встановлено судом Сторонами не погоджено розміру авансу за Договором, і Позивачем відповідно не направлено Відповідачу рахунку на оплату авансу. До того ж матеріали справи не містять та Позивачем не надано доказів погодження між Сторонами договірної ціни. (кошторис, калькуляція, тощо).

Пунктом 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05. 2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» роз'яснено, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону.

Дослідивши наявні матеріали справи судом встановлено, що останні не містять доказів прийняття Сторонами до виконання зобовязання за Договором.

Так, в матеріалах справи відсутні докази приймання-передачі цистерни термоізольованої 8265 А-7 в ремонт. При розгляді справи представниками сторін визнано обставину, що жодних документів щодо приймання-передачі цистерни сторонами як в ремонт, так з ремонту не складено. Відповідно до пояснень представника Відповідача, цистерну надано Позивачу для виявлення причини несправності останньої, визначення вартості робіт по ремонту. При цьому, згоди на проведення робіт без погодження їх вартості, Відповідачем не надано.

Надані Позивачем документи в обґрунтування позовних вимог не підтверджують виконання робіт за Договором.

Так, з наданих Позивачем копій витягів з Наряду-Книжки не можливо встановити яку роботу по ремонту напівпричепа-цистерни термоізольованої Приватного Підприємства «Тогах-Транс» виконано його працівниками.

Калькуляція витрат за липень 2018 року не містись відомостей що входить в кожну із зазначеній в ній графі, зокрема: не містить переліку матеріалів, що були використані при ремонті; не містить відомостей що входить в «Додаткову зарплату», «Нарахування на зарплату», «Цехові витрати». До того ж, зі змісту вказаної Калькуляції не можливо встановити за яким Договором остання складена, оскільки, як свідчать надані відповідачем докази, між Сторонами укладено не один правочин.

Надаючи оцінку ОСОБА_4 здачі-приймання робіт (надання послуг) № 151 від 27.07.2018 судом встановлено наступне. ОСОБА_4 не містить підпису Замовника, та не відображає виконання робіт саме за Договором № 32а від 02.07.2018, оскільки підставою виконання робіт за даним ОСОБА_4 є «Основний договір», що унеможливлює ідентифікацію Договору.

Окрім того, відповідно до п. 4.1.4. Договору Позивач зобов'язаний надати Відповідачу податкову накладну/розрахунок коригування, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Відповідач заперечує, а Позивачем не надано суду доказів надання Відповідачу податкової накладної.

Таким чином, оскільки саме по собі складання наданих Позивачем документів, не є належними і достатніми доказами виконання зобовязання за Договором № 32 а виконання робіт від 02.07.2018, враховуючи, що Позивачем не надано доказів прийняття до виконання та самого виконання зобовязань за Договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати про прострочення проведення оплати Відповідачем та відповідно і застосування до останнього відповідальності за таке прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом, обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. У даному випадку тягар доказування покладається на Позивача.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не підтверджуються належними і допустимими доказами, а відтак, заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

В позові відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за Позивачем.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 12 грудня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул.Стрілецька, 16А, м. Вінниця, 21007; вул.Тиха, буд.104 Б, с.Славне, Вінницька область, 23211)

3 - відповідачу (проспект Космонавтів, 23/3, м. Вінниця, 210241)