ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Черкаси справа № 925/957/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача - Єдноралюка О.І. за довіреністю, відповідача - Максименко О.О. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» до приватного підприємства «Мліїв» про стягнення 70027 грн. 51 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Мліїв» (далі - відповідач), в якому просив стягнути на свою користь на підставі договору № 283/18/2093Ч-С від 20.04.2018 року 35000 грн. основного боргу, 6261 грн. 98 коп. пені, 8765 грн. 53 коп. 48% річних, 20000 грн. штрафу та відшкодувати судові витрати.

Позов мотивований порушенням відповідачем строків та порядку розрахунків за поставлений йому позивачем товар по договору № 283/18/2093Ч-С від 20.04.2018 року.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі №925/957/18, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач в особі свого представника 01.11.2018 року подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково у розмірі 13798 грн. 93 коп., а саме: 5021 грн. 40 коп. 48 % річних, 7015 грн. 53 коп. пені та 1762 грн. судового збору, в іншій частині проти позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності, просив суд зменшити розмір штрафу в порядку ч.1 ст. 233 ГК України.

Позивач в особі свого представника 23.10.2018 року подав заяву (вх. № 31381/18), в якій підтвердив часткову оплату відповідачем заявленої до стягнення заборгованості у сумі 35000 грн., 13.11.2018 року подав відповідь на відзив (вх. № 33622/18), в якій остаточно просив суд стягнути з відповідача на свою користь 5021 грн. 40 коп. пені, 7015 грн. 53 коп. 48% річних, 20000 грн. штрафу та відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 15.11.2018 року підготовче провадження у справі № 925/957/18 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги в частині стягнення 5021 грн. 40 коп. пені, 7015 грн. 53 коп. 48% річних, 20000 грн. штрафу та відшкодування судових витрат підтримав, просив суд їх задовольнити, заперечував проти зменшення штрафу. Представник відповідача позовні вимоги в частині стягнення пені та відсотків річних визнала, просила суд зменшити розмір штрафних санкцій з урахуванням майнового стану відповідача в порядку ч. 1 ст. 233 ГК України.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

20.04.2018 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра», як продавець, і відповідач - приватного підприємства «Мліїв», як покупець, уклали договір № 283/18/2093Ч-С (далі - Договір, а. с. 10-13), за умовами пункту 1.1 якого відповідно до умов цього договору й порядку, передбаченому нижче, продавець зобов'язується: продати, а покупець прийняти та своєчасно оплатити запасні частини для сільськогосподарської техніки (далі у тексті Договору - запчастини),відповідно до погоджених сторонами рахунків-фактур та видаткових накладних, в яких визначаються номенклатура, кількість та вартість запчастин і які є невід'ємною частиною цього договору; надати послуги по ремонту сільськогосподарської техніки, яка належить покупцю (далі по тексту Договору - послуги), а покупець прийняти та своєчасно оплатити дані послуги. Правовідносини по ремонту сільськогосподарської техніки регулюються положеннями ст. 7 даного Договору.

Сторони погодили усі істотні умови Договору, і зокрема, домовилися про таке:

п. 2.1. - загальна сума договору складається із вартості всіх запчастин, наданих послуг, витратних матеріалів продавця, встановлених (використаних) встановлених (використаних) під час надання послуг, що будуть передані покупцеві згідно виставлених рахунків-фактур продавця, відповідних видаткових накладних та актів приймання-передачі виконаних робіт і на момент підписання цього договору становить 400000 грн. з ПДВ, що еквівалентно 12349 євро на день укладення договору;

п. 2.5. - продавець, після здійснення остаточного платежу покупцем, який 100 % закриває розрахунки за видатковою накладною/актом, складає акт узгодження ціни договору в 1-й робочий день наступного місяця після такої оплати в двох примірниках, за якими остаточно скориговується сума видаткової накладної згідно з п. 2.2. та п. 2.3. даного договору. Сторони узгодили, що покупець зобов'язаний підписати акт узгодження ціни протягом 3-х днів з моменту його отримання та невідкладно надіслати продавцю підписані примірники акту;

п. 2.6. - ціни на запчастини, вартість, кількість і асортимент кожної окремої поставки (партії запчастин) визначаються в рахунку-фактурі на підставі заявки покупця та вказуються у видаткових накладних;

п. 3.1. - ціни та суми вказуються в рахунках-фактурах та актах приймання-передавання виконаних робіт (далі в тексті Договору - акт). Підписані сторонами акти є невід'ємними частинами цього договору;

п. 4.1. - покупець сплачує вартість запчастин (ст. 2 Договору) та послуг (ст. 3 Договору) шляхом здійснення прямих банківських платежів на розрахунковий рахунок продавця відповідно до погоджених сторонами рахунків-фактур. Платіж вважається здійсненим з моменту надходження грошової суми на рахунок продавця. При перерахуванні коштів покупцем на рахунок продавця необхідно обов'язково вказувати в платіжному документі номер і дату рахунку-фактури. У випадку відсутності в платіжному документі цих реквізитів, продавець самостійно визначає порядок, суми та напрями зарахування отриманих коштів в погашення будь-яких існуючих зобов'язань покупця перед покупцем в межах даного договору. Покупець сплачує вартість запчастин та/або послуги на умовах 100 % попередньої оплати, шляхом здійснення прямих банківських переведень на розрахунковий рахунок продавця;

п. 4.2. - у разі прострочення покупцем строків оплати запчастин вказаних у рахунках-фактурах, продавець не гарантує наявність запчастин на своєму складі. В цьому випадку продавець також має право змінити ціну на запчастини, вказану в рахунках-фактурах з урахуванням змін середнього курсу продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України;

п. 5.1. - датою передачі запчастин (окремої партії Запчастин) вважається дата прийому-передачі запчастин, зазначена у відповідній накладній (товаросупроводжуйочому документі);

п. 8.1. - за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно цього договору та відповідно до законодавства України;

п. 8.2. - за порушення покупцем строків оплати вартості запчастин та/або послуг, покупець несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх грошових зобов'язань;

п. 8.3. - у випадку прострочення виконання грошових зобов'язань по оплаті ціни запчастин та/або послуг, покупець сплачує на користь продавця відсотки за користування коштами в розмірі 48 відсотків річних з простроченої суми за весь фактичний час користування чужими грошовими коштами;

п. 8.6. - за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно цього договору та відповідно до діючого законодавства України (3% річних та інфляційні втрати);

п. 8.8. - за порушення покупцем строків оплати, передбачених даним договором, понад 60 календарних днів, покупець сплачує одноразово штраф в розмірі 20000 грн.;

п. 10.6. - зміни й доповнення до цього договору, складені в письмовому вигляді і підписані сторонами, є невід'ємною частиною цього договору;

Договір набрав чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками, і діє до 31.12.2018 року, а в частині виконання сторонами зобов'язань, що виникли в період дії цього договору і випливають із нього - до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Якщо ні одна із сторін не виявила бажання на розірвання цього договору до моменту закінчення його терміну, договір вважається пролонгованим на один рік на тих же умовах (п. 10.2. Договору).

Із видаткової накладної № від 23.04.2018 року вбачається, що позивач поставив відповідачеві товар, а саме: щітку очисну висіваю чого апарату (довга щітина) W247713В (мін 8) у кількості 8 шт., щітку очисну велику (standard) у кількості 8 шт., супорт у кількості 8 шт., хомут у кількості 7 шт.,підшипник ковзання (втулка) у кількості 16 шт., шкребок у кількості 16 шт., шину пневматичну 7.60-15 ADVANCE I-1 SL (8PR I1A TL) у кількості 1 шт., фільтр гідравлічний W247851BS у кількості 1 шт., кільце гумове 70923664 у кількості 1 шт. на загальну суму 42926 грн. 64 коп., а відповідач в особі уповноваженого довіреністю № 6 від 23.04.2018 року представника товар прийняв без зауважень, що підтверджується їхніми підписами на видатковій накладній. Також, із зазначених видаткової накладної та довіреності на представника вбачається, що поставка товару здійснена на підставі рахунку № 18-0027661 від 20.04.2018 року.

Відповідно до банківської виписки по рахунку позивача від 31.07.2018 року, відповідач 31.07.2018 року поставлений йому позивачем товар частково на суму 7926 грн. 64 коп. оплатив (а.с. 16-17).

Також, 01.10.2018 року, тобто після відкриття провадження у даній справі, відповідач сплатив позивачу борг у розмірі 35000 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача від 19.10.2018 року (а. с. 24), поясненнями представників сторін в засіданнях суду.

За остаточним розрахунком позивача, розмір 48 % річних, нарахованих на суму основного боргу за період прострочення його сплати, становить 5021 грн. 40 коп., пені - 7015 грн. 53 коп., штрафу - 20000 грн. Вимога позивача до відповідача про їх стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 283/18/2093Ч-С від 20.04.2018 року, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору і наведені норми законодавства суд вбачає, що позивач виконав умови Договору - поставив позивачу товар на суму 42926 грн. 64 коп., а відповідач всупереч умовам Договору розрахувався за поставлений позивачем товар з порушенням строку оплати за нього.

Заявлена у позові до стягнення сума основного боргу у розмірі 35000 грн. існувала на дату звернення позивача до суду, сплачена відповідачем добровільно після відкриття провадження у справі, спір в цій частині вимог відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи зазначені обставини, зокрема те, що матеріалами справи підтверджується факт сплати відповідачем основного боргу в сумі 35000 грн., провадження у справі в цій частині підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов'язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У Договорі сторони погодили, що за порушення покупцем строків оплати вартості запчастин та/або послуг, покупець несе відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх грошових зобов'язань (. 8.2.); у випадку прострочення виконання грошових зобов'язань по оплаті ціни запчастин та/або послуг, покупець сплачує на користь продавця відсотки за користування коштами в розмірі 48 відсотків річних з простроченої суми за весь фактичний час користування чужими грошовими коштами (п. 8.3.); за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно цього договору та відповідно до діючого законодавства України (3% річних та інфляційні втрати) (п. 8.6.); за порушення покупцем строків оплати, передбачених даним договором, понад 60 календарних днів, покупець сплачує одноразово штраф в розмірі 20000 грн. (п. 8.8.).

При вирішенні спору в частині стягнення пені суд керується приписами статей 549-552, 610-612, 614 ЦК України, статтями 216-218, 229-232 (зокрема, абз. 3 ч. 2 ст. 231), 234 ГК України, роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року, умовами п.п. 8.2. договору № 283/18/2093Ч-С від 20.04.2018 року.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і умови договору спірну вимогу позивача про стягнення 5021 грн. 40 коп. 48 % річних, 7015 грн. 53 коп. пені за порушення строків оплати поставленого товару з 24.03.2018 по 31.08.2018 року та 20000 грн. штрафу суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягала б задоволенню в такому розмірі.

Із урахуванням попереднього висновку суду про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 5021 грн. 40 коп. 48 % річних, 7015 грн. 53 коп. пені та початкової вимоги позивача про стягнення з відповідача 6261 грн. 98 коп. пені, 8765 грн. 53 коп. 48% річних, суд відмовляє у стягненні 1240 грн. 58 коп. пені та 1750 грн. 48% річних.

Крім того, обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач в особі свого представника просила суд зменшити розмір штрафу на підставі та в порядку, визначених ч.1 ст. 233 ГК України, надала суду довідку про наявність у нього існуючого податкового боргу.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги майновий стан сторін, добровільне погашення відповідачем основного боргу, відповідно до норм ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 233 ГК України, ст. 529, ч. 3 ст. 551 ЦК України, роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в постановах від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», зменшує розмін штрафу, який підлягає до стягнення на 50%, що становить 10000 грн.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо своєчасності розрахунків за поставлений товар, прострочив їх оплату, тому вимога про стягнення 5021 грн. 40 коп. пені, 7015 грн. 53 коп. 48% річних, 10000 грн. штрафу судом визнається обґрунтованою, доказаною і задовольняється в такому розмірі.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 3829 грн. 39 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «Мліїв», , місцезнаходження: 19511, Черкаська область, Городищенський район, село Мліїв, вул. Гараня, буд. 10 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра», , місцезнаходження: 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 5-а - 5021 грн. 40 коп. пені, 7015 грн. 53 коп. 48% річних, 10000 грн. штрафу, 1762 грн. судових витрат.

В частині вимог про стягнення 35000 грн. основного боргу провадження у справі № 925/957/18 закрити, в частині вимог про стягнення 1240 грн. 58 коп. пені, 1750 грн. 48% річних, 10000 штрафу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 07.12.2018 року.

Суддя В.М. Грачов