ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа№ 910/742/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Романюк С.П. (керівник)

від відповідача за первісним позовом: Герасименко І.В. (довіреність №520 від 02.04.2018)

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО"

на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року

у справі №910/742/18 (суддя - Балац С.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО"

до приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

про визнання недійсним розрахунку.

за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО";

про стягнення 160351,49 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО" (позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про визнання недійсним розрахунку за безоблікове, самовільне користування послугами.

У березні 2018 року приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулась до господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" про стягнення 160 351,49 грн. (а.с.89-93 том 1)

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.06.2018 у справі № 910/742/18 в задоволені первісного позову відмовлено в повному обсязі, зустрічний позов задоволено повністю.

Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідно до п.5.18 ПРАВИЛ КОРИСТУВАННЯ СИСТЕМАМИ ЦЕНТРАЛІЗОВАНОГО КОМУНАЛЬНОГО ВОДОПОСТАЧАННЯ ТА ВОДОВІДВЕДЕННЯ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТАХ УКРАЇНИ , затверджених наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 визначено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб, і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку. При цьому, факт порушення позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) умов укладеного між сторонами спору договору та правил у вигляді без облікового водокористування в період з 12.09.2017 по 24.09.2017 належним чином доведений, документально підтверджений та позивачем не спростований. У зв'язку з вищевказаним з ТОВ «ТИСО» підлягає стягненню плата за без облікове водокористування в сумі 160 351,49 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач за первісним позовом - ТОВ "ТІСО" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги за первісним позовом, в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив на те, що його вина в пошкодженні пломби відсутня. При винесенні рішення суд першої не взяв до уваги, що листом від 22.09.2017 за № 24, він самостійно повідомив відповідача за первісним позовом, що в ході проведення ремонтних робіт, поряд із приладом обліку, було виявлено пошкодження пломби та в результаті цього просив направити представника відповідача за первісним позовом для опломбування приладу обліку. Також апелянт зазначив, що відповідно чинного законодавства не передбачено відповідальності для абонента, за самостійне повідомлення про пошкодження пломби на приладі обліку. Окрім того, вказав, що позивача за первісним позовом ніяким чином не було повідомлено про складання акту про порушення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.10.2018.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/742/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/742/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М. А.- головуюча суддя; судді - Пономаренко Є. Ю., Дідиченко М. А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2018 прийнято апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2018 у справі №910/742/18, у визначеному складі колегії суддів. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2018 у справі № 910/742/18 та призначено справу до розгляду на 27.11.2018.

12.11.2018 від позивача за первісним позовом через відділ канцелярії суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії документів, згідно із додатку, в якості доказів, які спростовують факти, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Однак, позивачем за первісним позовом не наведено винятковість обставин, за яких неможливо було подати вказані докази до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежати від нього.

20.11.2018 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача за первісним позовом надійшли пояснення у справі.

У судовому засіданні 27.11.2018 року представник позивача за первісним позовом підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, первісні позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "Акціонерної компанії "Київводоканал" про визнання недійсним розрахунку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що розрахунок відповідача за безоблікове, самовільне користування послугами від 29.12.2017 № 60/1/17 є безпідставним, оскільки позивач користується послугами відповідача виключно на умовах укладеного між сторонами спору договору на послуги водопостачання та водовідведення від 15.03.2001 № 9177/5-02.

Також до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" про стягнення 160 351,49 грн.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за зустрічним позовом здійснено безоблікове водокористування в період з 12.09.2017 по 24.09.2017, що призвело до виникнення у відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом заборгованості в сумі 160 351,49 грн.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 15.03.2001 між державним комунальним об'єднанням "Київводоканал" в особі директора підприємства по експлуатації водомірного господарства та збуту води "Водозбут", як постачальником, відповідачем за первісним позовом та товариством з обмеженою відповідальністю "ТІСО", як абонентом, позивачем за первісним позовом, укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 9177/5-02 (а.с. 11-14 том 1), відповідно до п. 1 якого, відповідач за первісним позовом зобов'язується надати позивачу за первісним позовом послуги з постачання питної води та прийняти від позивача за первісним позовом каналізаційні стоки, а позивач за первісним позовом зобов'язується розрахуватися за такі послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення вмістах та селищах України, затвердженими наказом держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65.

В подальшому державне комунальне об'єднання "Київводоканал" перетворено у відкрите акціонерне товариство "Київводоканал" та в подальшому перейменоване в публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал".

Згідно із п. г) п.п. 2.2 вищевказаного договору сторонами погоджено, що позивач за первісним позовом відповідає за збереження водолічильників, водомірних вузлів, санітарний стан приміщення водомірного вузла.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.4 договору кількість води, що подається відповідачем за первісним позовом та використовується позивачем за первісним позовом визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих відповідачем за первісним позовом. Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником відповідача за первісним позовом. Якщо водолічильники відсутні, відповідач за первісним позовом визначає інший спосіб обліку використаної води, передбачений Правилами. Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника.

Правила користування комунальним водопроводом та каналізацією в м. Києві, затвердженими рішенням виконкому Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1986 № 24 втратили чинність 01.07.1994 у зв'язку з введенням і дію правил користування системами комунального водопостачання і містах і селищах України, затверджених наказом держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, які свою чергу, втратили чинність 18.10.2008 у зв'язку із введенням в дію правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила), відповідно до п. 1.1 яких, останні є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Розділом 3 Правил визначений порядок розрахунків за відпущену питну воду та приймання стічних вод, а саме, зокрема:

- розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку (п. 3.1 Правил);

- водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п. 3.2 Правил);

- у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу (п. 3.3 Правил);

- розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (3.4 Правил).

Разом з тим, пунктами 5.18, 5.22 Правил встановлено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил. У разі зняття показів засобів обліку представник виробника зобов'язаний перевіряти цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитись у відсутності витоку води у мережі споживача.

Як вбачається із позовної заяви, позивач за первісним позовом вказує, що 19.01.2018 отримав від відповідача за первісним позовом лист-попередження від 16.01.2018 за № 578/8/8/02-18 (а.с. 51 том 1) та розрахунок від 29.12.2017 № 60/1/17 (а.с. 52 том 1) за без облікове, самовільне користування послугами в період з 12.09.2017 по 25.09.2017, також вказує на те, що позивач за первісним позовом користується послугами відповідача за первісним позовом виключно на умовах укладеного між сторонами договору., а в період з 12.09.2017 по 25.09.2017 засіб обліку належним чином працював.

Однак, дослідивши матеріали справи, положення чинного законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог первісного позову та про наявність правових підстав для задоволення вимог зустрічного позову, зважаючи на наступне.

Статтею 2 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" (далі - Закон) встановлено, що дія цього Закону поширюється на всі суб'єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з листом від 21.06.2017 № 14 з питання підключення до каналізаційної мережі (а.с. 124 том 1), у зв'язку з чим представниками останнього 25.09.2017 проведено обстеження водопостачання та водовідведення об'єкта позивача за первісним позовом, в результаті якого складено акт від 25.09.2017 за № 167379 (а.с. 129 том 1) від підписання якого уповноважений представник позивача за первісним позовом відмовився.

Відповідно до змісту вищевказаного акту за результатами обстеження водопостачання та водовідведення об'єкта позивача за первісним позовом встановлено зрив пломби № 3263337 з накидних гайок приладу обліку питної води із фотофіксацією.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з матеріалами справи 11.09.2017 представником відповідача за первісним позовом у встановленому договором порядку зафіксовано цілісність пломби на накидних гайках приладу обліку, про що свідчить акт про зняття показань з приладу обліку за вересень 2017 року (а.с. 131 том 1).

Отже, станом на 11.09.2017 зафіксовано цілісність пломби № 3263337 на накидних гайках приладу обліку питної води, а факт її зриву зафіксовано 25.09.2017, а безобліковим вважається водокористування з 12.09.2017 по 24.09.2017, у зв'язку із чим, на підставі вказаного порушення в період з 12.09.2017 по 24.09.2017 відповідачем за первісним позовом нараховано позивачу за первісним позовом вартість наданих послуг відповідно до п. 3.3, 3.4 Правил, розмір яких склав 160 351,49 грн.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідно до умов договору № 9177/5-02 від 15 .03.2001 року (п.2.2) та п.5.18 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року за №190, саме на позивачу за первісним позовом, як споживачу послуг водопостачання, лежить обов'язок збереження та утримання в належному стані приладів обліку водопостачання, пломб і деталей пломбування, та встановлення факту несанкціонованого порушення цілісності пломби та деталей пломбування приладу обліку водопостачання, за відсутності належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України , порушення такого з вини третіх осіб, є підставою для настання відповідальності позивача за первісним позовом, передбаченої п.5.18 Правил згідно п.3.3, 3,4 Правил.

З врахуванням наведеного, оскільки позивач за первісним позовом в порушення покладених на нього обов'язків, не забезпечив збереження пломбування приладу обліку водопостачання у належних йому приміщеннях, і жодних доказів того, що таке порушення цілісності деталей пломбування настало внаслідок протиправних дій третіх осіб, не навів, колегія суддів дійшла висновку, про те, що відповідачем за первісним позовом після виявлення факту порушення цілісності пломби правомірно застосував до нього штрафні санкції розраховані згідно із п.3.3, 3,4 зазначених Правил.

Також колегією суддів враховується, що дійсно позивач за первісним позовом самовільно до системи водогону не підключався, та жодних доказів безоблікового споживання ним води відповідачем за первісним позовом не представлено.

Однак, посилання позивача за первісним позовом на ту обставину, що відповідачем за первісним позовом неправомірно застосовано до нього штрафні санкції, які передбачені за безоблікове використання води колегією суддів апеляційного господарського суду до уваги не приймаються, оскільки відповідальність передбачена п.3.3, 3,4 Правил настає за будь-які самовільні дії передбачені п.5.18 Правил, в тому числі у випадку несанкціонованого порушення цілісності пломб, деталей пломбування, обов'язок щодо збереження яких покладений на ТОВ «Тісо».

Враховуючи викладене, доведення відповідачем за первісним позовом факту порушення позивачем за первісним позовом умов укладеного між сторонами спору договору та Правил у вигляді безоблікового водокористування в період з 12.09.2017 по 24.09.2017, позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають.

Натомість, враховуючи факт порушення позивачем за первісним позовом умов укладеного між сторонами спору договору та Правил у вигляді безоблікового водокористування в період з 12.09.2017 по 24.09.2017 належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час позивачем за первісним позовом не спростований, зустрічна позовна вимога про стягнення з позивача за первісним позовом плати за безоблікове водокористування за вказаний період у розмірі 160 351,49 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Посилання скаржника на лист від 22.09.2017 № 24, є безпідставним, оскільки вказаний лист надійшов до відповідача за первісним позовом лише 26.09.2017 (а.с. 183 том 1), тобто вже після фіксування представниками відповідача за первісним позовом факту порушення цілісності пломби на накидних гайках приладу обліку під час обстеження 25.09.2017, до того ж, у вказаному листі вказано про зрив пломби на обвідній лінії, а не на приладі обліку.

Твердження скаржника про те, що його не повідомлено про виявлення порушення спростовується тим, що у акті № 167379 (а.с. 100 том 1) зазначено, що представник споживача - юрисконсульт ОСОБА_1 з питання листа № 1106/0 від 21.06.2017, прийняти та підписати акт відмовилась.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2018 у справі № 910/742/18 для задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" , відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог за первісним позовом, натомість про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог за первісним позовом відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" на рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2018 у справі № 910/742/18 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.06.2018 у справі № 910/742/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО".

4. Матеріали справи № 910/742/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови підписано 07.12.2018 року

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко