СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Справа № 922/943/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (вх. №417 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/943/18 (м.Харків, суддя Ольшанченко В.І., повний текст підписано 21.09.2018),

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (м. Чернівці),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (Харківська обл., м. Первомайський),

про стягнення 105508,44 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (Харківська обл., м. Первомайський),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (м. Чернівці),

про розірвання договору поставки,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика", про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 60335,90 грн, пені - 8736,63 грн, 3% річних - 3936,51 грн, штрафу 20% вартості товару - 32499,40 грн, а всього 105508,44 грн, у звязку з неналежним виконанням договору №12-03/14 від 05.03.2014.

Відповідач надав зустрічну позовну заяву, в якій просить розірвати договір поставки №05-05/16 від 20.05.2016, укладений між сторонами.

Рішенням Господарського суду Харквіської області від 11 вересня 2018 року у справі №922/943/18 у первісному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" відмовлено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" заборгованість за отриманий товар згідно видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 за договором поставки №12-03/14 від 05.03.2014 в сумі 60335,90 грн, 3% річних в сумі 3936,51 грн та судовий збір в сумі 1073,35 грн; у зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісної позовної вимоги та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

В обґрунтуванні апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" вказує про відсутність належних доказів отримання товару від Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар"; не дослідження судом першої інстанції правомірності розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості; отримання неякісної продукції, як підстави для розірвання договору поставки №05-05/16 від 20.05.2016.

Ухвалою Східного апеляційного господарського від 09.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" на рішення Господарського суду Харквіської області від 11 вересня 2018 року у справі №922/943/18; призначено справу до розгляду на 12.12.2018 об 11:00 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

12.12.2018 повторним автоматичним розподілом справи №922/943/18 у звязку з відпусткою судді Склярук О.І., для розгляду справи сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.

У судове засідання, яке відбулось 12.12.2018, представники сторін зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

На початку судового засідання колегія суддів встановила надходження від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" заяви про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю адвоката ОСОБА_1 бути присутнім під час розгляду справи через перебування в іншому судовому засіданні.

Згідно ч. 11 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Разом з тим, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика", як юридична особа, не було позбавлено права забезпечити явку іншого свого представника в судове засідання.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, оскільки явка учасників сторін обов'язковою не визнавалась, матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи, що причини неявки скаржника не є поважними та беручи до уваги те, що відкладення є правом суду, а не обов'язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у відсутність осіб, які не з'явились в судове засідання.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що рішення Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/943/18 не відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2014 між сторонами був укладений договір поставки №12-03/14, за яким продавець (позивач за первісним позовом) зобов'язується передати у власність покупця пряжу та нитки в асортименті (далі-товар), а покупець (відповідач за первісним позовом) - прийняти та оплатити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1.2 договору вартість товару визначається згідно рахунків та/або видаткових накладних.

Згідно з п. 4.2 вказаного договору продавець зобов'язується передати товар у власність покупця не пізніше 15 банківських днів з дня отримання оплати та/або заявки від покупця.

Пунктом 8.1 договору сторони визначили, що оплата товарів покупцем за поставлений товар проводиться на протязі 15 календарних днів з дня поставки згідно видаткових накладних, рахунків та інших супровідних документів.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивач за первісним позовом поставив відповідачу (ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика") товар на суму 75335,90 грн, а відповідач прийняв його без зауважень по кількості та якості, що підтверджується копіями видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн та товарно-транспортної накладної №45 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн, підписаними уповноваженими представниками сторін.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, підписання відповідачем за первісним позовом видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за поставлений позивачем за первісним позовом товар.

З наданих позивачем за первісним позовом доказів вбачається, що він взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснивши поставку товару відповідачу за первісним позовом згідно видаткової накладної №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн.

Оскільки поставка товару відбулась 13.05.2016, в силу дії п. 8.1 договору, покупець зобов'язаний був здійснити оплату протягом 15 днів, починаючи з дати поставки (13.05.2016 + 15 днів), тобто включно по 27.05.2016 (з 30.05.2016, як перший робочий день, відбулось прострочення з оплати товару).

З наданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Букстар" виписки по особистому рахунку в АТ "Укрексімбанк" (Том 2, а.с.10-11) вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" в якості сплати за отриманий товар за видатковою накладною №482/16 від 13.05.2016 було сплачено на рахунок постачальника

-24.04.2016 - 10 000,00 грн;

-04.07.2017 - 5 000, 00 грн.

Відтак, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" проведена оплата за отриманий товар за накладною №482/16 від 13.05.2016 в розмірі лише 15 000, 00 грн.

Враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Букстар" доведено поставку товару за видатковою накладно №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн та оплату з боку покупця товару на суму 15 000,00 грн, доводи позивача щодо стягнення заборгованості з оплати останнього в загальній сумі 60335,90 грн є правомірними, а рішення в цій частині законним.

Колегія суддів вважає безпідставними аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика", викладені в апеляційній скарзі з приводу неотримання товару враховуючи таке.

Доводи представника відповідача за первісним позовом на відсутність у видатковій накладній №482/16 від 13.05.2016 посилання на договір поставки, як на підставу бездоговірної поставки, є безпідставними, оскільки в цей час діяв договір поставки №12-03/14 від 05.03.2014, що підтверджується матеріалами справи. З боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" не було надано жодного доказу існування інших договірних правовідносин між сторонами у даний період.

Посилання представника відповідача за первісним позовом на відсутність довіреностей на ТМЦ, як на відсутність доказів отримання відповідачем за первісним позовом товару від позивача за первісним позовом по видатковій накладній №482/16 від 13.05.2016, є безпідставними, оскільки: по-перше, отримання відповідачем за первісним позовом товару по видатковій накладній №482/16 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн підтверджується також і товарно-транспортною накладною №45 від 13.05.2016 на суму 75335,90 грн; по-друге, наказ Міністерства фінансів України №99 від 16.05.1996 "Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за №293/1318 (із змінами) втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України №987 від 30.09.2014 "Про внесення зміни до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та визнання такими, що втратили чинність, наказів Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99 та від 24 березня 2000 року №61", ще з 01.01.2015.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 10.1 договору сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати вартості товару у строк, визначений п. 8.1 договору, боржник покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,08% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом пеню за період з 01.09.2017 по 28.02.2018 в сумі 8736,63 грн.

Колегія суддів приймає до уваги, що в розрахунку до позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар" просить здійснити нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне погашення лише заборгованості в сумі 60355,90 грн.

Оскільки початковою датою утворення даної суми заборгованості є 05.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар", з врахуванням положень ч.6 статті 232 ГПК України (нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано) має право на стягненні пені за період - з 05.07.2017 по 05.01.2018 прострочення заборгованості.

З наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Букстар" розрахунку вбачається обрання стороною періоду стягнення з 01.09.2017 по 28.02.2018.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар" має право на нарахування пені за період з 01.09.2017 по 05.01.2018 прострочення заборгованості.

Здійснивши перерахунок суми пені, застосовуючи розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, оскільки обраний сторонами розмір пені 0,08% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язання перевищує розмір подвійної облікової ставки НБУ у даний період, що є неприпустимим в силу Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", колегія суддів встановила, що за період з 01.09.2017 по 05.01.2018 розмір пені складає 5555, 86 грн.

Зокрема,

- з 01.09.2017 по 13.09.2017 (днів: 13, подвійна облікова ставка НБУ: 25), пеня: 537,24 грн;

- з 14.09.2017 по 26.10.2017 (днів: 43, подвійна облікова ставка НБУ: 25), пеня: 1777,02 грн;

- з 27.10.2017 по 14.12.2017 (днів: 49, подвійна облікова ставка НБУ: 27), пеня: 2186,97 грн;

- з 15.12.2017 по 31.12.2017 (днів: 17, подвійна облікова ставка НБУ: 29), пеня: 814,95 грн;

- з 01.01.2018 по 05.01.2018 (днів: 5, подвійна облікова ставка НБУ: 29), пеня: 239,69 грн.

Колегія суддів не погоджується з позицією Господарського суду Харківської області щодо пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю "Букстар" строку позовної давності про стягнення пені в обраному періоді - з 01.09.2017 по 05.01.2018.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за первісним позовом надав заяву про застосування строків позовної давності по цій справі, в якій просить застосувати спеціальну позовну давність тривалістю в шість місяців до позовних вимог позивача - ТОВ "Букстар" в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 8736,63 грн і штрафу у розмірі 32499,40 грн.

Приписами ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Оскільки початковою датою нарахування суми пені є 01.09.2017 з вказаною позовною вимогою Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар" має право на звернення до суду включно по 01.09.2018.

В даному випадку зі штампу відділення поштового зв'язку вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар" звернулось до господарського суду 05.04.2018, тобто в межах річного строку, визначеного ст. 258 ЦК України.

Місцевий господарський суд здійснив неправильне застосування ст. 258 ЦК України, задовольнивши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" про застосування наслідків спливу позовної давності строком 6 місяців, оскільки відповідне обмеження, передбачене ч.6 статті 232 ГПК України, відноситься до періоду нарахування особою штрафних санкцій, а не є пресічним строком звернення до суду з вимогою про стягнення даної штрафної санкції.

За таких обставин колегією суддів наголошується на безпідставній відмові Господарського суду Харківської області у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" пені в розмірі 5555, 86 грн, у звязку з чим рішення в даній частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Безпідставними є також доводи суду першої інстанції з приводу спливу строку позовної давності щодо вимоги про стягнення штрафу.

Відповідно до п. 10.2 договору за відмову від сплати вартості товару, покупець сплачує штраф у розмірі 20% вартості товару.

З наданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Букстар" розрахунку вбачається нарахування штрафу в сумі 32499,40 грн на товар вартістю162 497,04 грн.

В той же час колегія суддів вказує про можливість нарахування штрафу в порядку п. 10.2 договору на суму вартості неоплаченого товару вартістю 60355,90 грн, розмір якого дорівнює 12 067,18 грн (20 % від 60 355,90 грн )

Оскільки початковою датою утворення даної суми заборгованості є 05.07.2017 з вказаною позовною вимогою сторона має право на звернення до суду включно по 05.07.2018.

Зі штампу відділення поштового зв'язку вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Букстар" звернулось до господарського суду 05.04.2018, тобто в межах річного строку, визначеного ст. 258 ЦК України.

Місцевий господарський суд здійснив неправильне застосування ст. 258 ЦК України, задовольнивши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" про застосування наслідків спливу позовної давності строком 6 місяців, оскільки відповідне обмеження, передбачене ч.6 статті 232 ГПК України, відноситься до періоду нарахування особою штрафних санкцій, а не є пресічним строком звернення до суду з вимогою про стягнення даної штрафної санкції.

За таких обставин колегією суддів наголошується на безпідставній відмові Господарського суду Харківської області у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" штрафу в розмірі 12 067,18 грн, у звязку з чим рішення в даній частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Окрім цього, колегія суддів не повній мірі погоджується з висновком суду в частині стягнення 3 % річних.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 28.05.2016 по 28.02.2018 в сумі 3936,51 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, не звернув увагу на наявність помилок в проведеному Товариством з обмеженою відповідальністю "Букстар" розрахунку, а саме неправильне обрання стороною періодів прострочення та суми заборгованості.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" в якості сплати за отриманий товар за видатковою накладною №482/16 від 13.05.2016 було сплачено на рахунок постачальника

-24.04.2016- 10 000,00 грн;

-04.07.2017- 5 000, 00 грн.

Правомірним є нарахування 3 % річних у такі періоди прострочення:

з 30.05.2016 по 23.04.2017-на суму 75 335,90 грн;

з 24.04.2017 по 04.07.2017-на суму 65 335, 90 грн;

з 05.07.2017 по 28.02.2018-на суму 60 335,90 грн.

Відсотки річних за 329 дн. з 30.05.2016 по 23.04.2017 на заборгованість в розмірі 75335,90 грн становлять 2037,17 грн (75335.9 х 3 х 329 / 365 / 100);

відсотки річних за 72 дн. за період з 24.04.2017 по 04.07.2017 на заборгованість в розмірі 65335,90 грн становлять 386,65 грн (65335.9 х 3 х 72 / 365 / 100);

відсотки річних за 239 дн. за період з 05.07.2017 по 28.02.2018 на заборгованість в розмірі 60335,90 грн становлять 1185.23 грн (60335.9 х 3 х 239 / 365 / 100);

cумарно підлягає стягненню 3609,05 грн.

Однак судом першої інстанції було стягнуто 3936,51 грн, у звязку з чим Господарським судом Харківської області неправомірно стягнуто 327,46 грн.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" 327,46 грн 3% річних є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта стосовно необхідності задоволення зустрічних позовних вимог враховуючи таке.

Позивач за зустрічним позовом (ТОВ "Первомайська трикотажна фабрика") обґрунтовує вимогу розірвання договору поставки №05-05/16 від 20.05.2016 істотним порушенням умов договору у вигляді поставки продавцем неякісної продукції, що призвело до збитків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач за зустрічним позовом прийняв товар без будь-яких зауважень та розпорядився ним.

Посилання позивача за зустрічним позовом на те, що товар був неякісним, суд вважає недоведеними та документально не підтвердженими, оскільки позивач за зустрічним позовом не надав суду акт приймання товару по якості, доказів відправки або вручення відповідачу за зустрічним позовом акту приймання товару по якості. Також, позивач за зустрічним позовом не надав акт про невідповідність якості товару та доказів його отримання відповідачем за зустрічним позовом, не надав суду акт виявлених недоліків товару, виклику представника продавця (відповідача за зустрічним позовом) для складання акту виявлених недоліків товару, або доказів отримання продавцем акту виявлених недоліків товару чи будь-якого іншого документу, в якому б зазначалось про поставку неякісного товару чи не прийняття товару через відсутність документів, підтверджуючих належну якість товару, наданих чи надісланих постачальнику у гарантійний строк 6 місяців після поставки.

Посилання апелянта на повернення його контрагентами товару, який нібито було отримано ним від відповідача за зустрічним позовом, суд вважає безпідставними, оскільки

1)вказана обставина не перебуває в прямому причинно наслідковому звязку з фактом отримання продоукції;

2)позивач за зустрічним позовом не надав доказів ідентифікації цього товару, тобто того, що цей товар є товаром відповідача за зустрічним позовом.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" підлягає частковому задоволенню; рішення Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/943/18 скасуванню в частині відмови у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" 5555,86 грн пені, 12067,18 грн штрафу та задоволення позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" 327,46 грн 3 % річних.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/943/18 скасувати в частині відмови у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Дорожня, буд. 3. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (58025, м. Чернівці, вул. Александрі, буд. 101. Код ) 5555,86 грн пені, 12067,18 грн штрафу та задоволення позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Дорожня, буд. 3. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (58025, м. Чернівці, вул. Александрі, буд. 101. Код ) 327,46 грн 3 % річних.

В цій частині прийняти нове рішення, яким:

-позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Дорожня, буд. 3. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (58025, м. Чернівці, вул. Александрі, буд. 101. Код ) 5555,86 грн пені та 12067,18 грн штрафу задовольнити;

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Дорожня, буд. 3. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (58025, м. Чернівці, вул. Александрі, буд. 101. Код ) 5555,86 грн пені, та 12067,18 грн штрафу;

-в задоволенні позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайська трикотажна фабрика" (64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Дорожня, буд. 3. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букстар" (58025, м. Чернівці, вул. Александрі, буд. 101. Код ) 327,46 грн 3 % річних відмовити.

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 922/943/18 залишити без змін.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.12.2018.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя П.В. Тихий