РІШЕННЯ

03 грудня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/290/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі судового засідання Ярославська З.І.

розглянувши справу:

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго», м.Тернопіль, вул. Енергетична, 2 в особі Тернопільського міського району електромереж, м.Тернопіль, вул. Ів. Франка, 18

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства «Тернопільводоканал», м.Тернопіль, вул. Танцорова, 7.

про стягнення 7 825 143 грн. 30 коп. заборгованості, 1 149 565 грн. 30 коп. пені, 81 169 грн. 97 коп. 3% річних і 76 245 грн. 91 коп. інфляційних нарахувань

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2, представниця за довіреністю

Відповідача: ОСОБА_3, представниця за довіреністю

В судовому засіданні учаснику судового процесу розяснено процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 42, 43 ГПК України.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) Акорд.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ27VF25D8015177 B2.

В судовому засіданні 03.12.2018р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство "Тернопільобленерго" в особі Тернопільського міського району електричних мереж звернулось до господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тернопільводоканал" про стягнення 9 132 124,48 грн, з яких: 7 825 143,30 грн. заборгованості за активну електроенергію; 1 149 565,30 грн пені; 81 169,97 грн 3% річних та 76 245,91 грн інфляційних нарахувань (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог №5316/25 від 18.09.2018).

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 03.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.08.2018 на 10:00 год., яке неодноразово відкладалося востаннє на 03.12.2018 на 14 год. 30 хв.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між ними договору про постачання електричної енергії №934 від 07.09.2007 в частині оплати вартості активної електроенергії, переданої відповідачу в березні-червені 2018 року, у звязку з чим просить суд стягнути наявну заборгованість за активну електроенергію, а також нараховані пеню; 3% річних та інфляційні нарахування.

Відповідач у відзиві на позов (вх.№16302 від 28.08.18) та його представниця в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, посилаючись на те, що позивачем некоректно проведено розрахунок, зокрема борг за червень становить 4603 858,40 грн, тоді як рахунок виставлений на суму 4 395 965,24 грн. Також просить суд врахувати ту обставину, що позивачем проігноровано п.7.6. договору, відповідно до якого зарахування сплачених коштів повинно було проводитись відповідно до вказаного призначення. Звертає увагу суду на те, що станом на 18.07.2018 КП "Тернопільводоканал" проведено оплату на суму 4 571 216,27 грн, за квітень 4 304 494,21 грн, за травень 1 525 000 грн, на підтвердження чого надала суду реєстр платіжних документів. Оскільки підприємством борг за березень 2018 повністю погашений в травні 2018, борг за квітень 2018 повністю погашений 26.06.2018. і неврахування зазначених платежів вплинуло на нарахування позивачем штрафних санкцій у завищеному розмірі. Також відповідач подав суду клопотання (вх.№16306 від 29.08.2018) про зменшення заявленої до стягнення пені, у якому просить при винесенні рішення зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 90%.

Позивач у відповіді на відзив №1765 від 10.09.2018 (вх.№16910 від 11.09.2018) проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що розрахунки здійснені вірно, однак була допущена описка, яка жодним чином не вплинула на загальну заборгованість та штрафні санкції. Щодо тверджень відповідача про незарахування здійснених платежів згідно вказано призначення, пояснив, що до березня 2018 кошти зараховувалися згідно вказаного призначення, а з березня 2018 відповідно до умов договору, про що відповідач повідомлявся відповідними листами. Щодо посилання відповідача на п. 7.6. Договору, зазначив, що зараховувати кошти відповідно до вказаного призначення є правом, а не обовязком.

Відповідач клопотанням (вх.№17807 від 26.09.2018) долучив до матеріалів копії платіжних доручень про сплату заборгованості по справі.

28.11.2018 відповідачем подані заперечення (вх.№21840 від 28.11.2018) відповідно до яких останній зазначає, що ним повність погашена заборгованість по електроенергії за заявлений позивачем період.

Позивач у відповіді на заперечення №2253 від 03.12.2018 (вх.№22104 від 03.12.2018) зазначив, що сплачені підприємством кошти йшли на оплату поточних платежів, про що повідомлялося відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

Згідно статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір на постання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюється встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Статтею 276 Господарського кодексу України визначено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

07 вересня 2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Тернопільобленерго", що здійснює діяльність на підставі ліцензії в особі начальника Тернопільського РЕМ ОСОБА_4 (Постачальник) та ОСОБА_1 підприємством "Тернопільводоканал" (Споживач), що здійснював діяльність на підставі статуту, в особі директора ОСОБА_5, укладено договір №934 про постачання електричної енергії (надалі Договір), згідно умов якого Постачальник (позивач по справі) продає електричну енергію Споживачу (відповідачу по справі) для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 16577 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та правилами користування електричною енергією.

У відповідності до п. 2.2.2. Постачальник зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"), а останній в свою чергу зобовязувався оплачувати Постачальнику вартість використаної електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 "Порядок розрахунків" та № 7 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п. 2.3.3. договору).

Згідно п.3. додатку №2 "Порядок розрахунків", з метою забезпечення своєчасної оплати зарезервованої аварійної та екологічної броні електропостачання, споживач протягом розрахункового періоду здійснює три планових платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у таких співвідношеннях:

І-ша декада розрахункового періоду 35%;

ІІ-га декада розрахункового періоду 30 %;

ІІІ-тя декада розрахункового періоду 35%

Споживач самостійно розраховує суму планового платежу шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг електричної енергії, заявленої на наступний розрахунковий період, який має бути не меншим місячного споживання аварійної броні із врахуванням відсотка планового платежу у відповідній декаді.

На величину перевищення вартості фактично спожитої електричної енергії понад суму сплачених планових платежів виписується рахунок. Днем остаточного розрахунку за використану електроенергію протягом розрахункового періоду є пятий банківський день місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 12. додатку №2 "Порядок розрахунків", у разі несвоєчасної оплати обумовлених Договором платежів Постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі 0,2% розміру платежу за кожен день прострочки платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума боргу сплачується з врахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції за час прострочення.

За внесення платежів, передбачених п.п. 2.2.3-2.2.4 з порушенням термінів, визначених додатками №2 "Порядок розрахунків" та №6 " Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,2% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, інфляційну суму за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у відповідності до чинного законодавства та 3% річних з простроченої суми (п.п.4.2.1 договору).

Пунктом 9.4. Договору сторони визначили, що даний договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного між сторонами Договору позивач протягом березня 2018р. - червня 2018р. передав відповідачеві електроенергію, що підтверджується актами про обсяги спожитої (переданої) електроенергії за березень 2018р. червень 2018р., підписаними представниками і завіреними печатками сторін, копії яких знаходиться в матеріалах справи.

Відповідач стверджує, що перерахував позивачу достатньо грошей для погашення заборгованості за березень червень 2018 року. Позивач отриманих від відповідача сум не оспорює. Спір виник з приводу того, як зараховувати отримані суми в рахунок боргу за березень червень, тобто так, як зазначалося в платіжних документах платника, чи в рахунок поточних платежів.

Порядок розрахунків між сторонами врегульовано в статті 7 Договору. Про розрахунки на випадок виникнення заборгованості йдеться в п.7.6.:

7.6. У разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати за спожиту електроенергію, Сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому, оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник електричної енергії має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Укладений між сторонами Договір повністю відповідає діючому на той час Типовому договору про постачання електричної енергії, що становить додаток № 3 до Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції 2 серпня 1996 р. за №417/1442.

Відповідно до аб.4 п.4 ст. 179 Господарського кодексу України сторони не можуть відступати від змісту типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, а мають лише право конкретизувати його умови.

Як вбачається з наведеного тексту п.7.6. Договору, Постачальник має право зараховувати одержані платежі в погашення заборгованості з найдавнішим терміном її виникнення. Тому не можна погодитися з позицією, коли за наявності давніших боргів, позивач зараховував отримані від Споживача гроші в рахунок поточної заборгованості. Основний борг Споживача за березень червень 2018 року треба визнати повністю сплаченим, а в позовних вимогах в цій частині відмовити.

З приводу 3% річних суд зазначає, що відповідач у відзиві заперечує коректність нарахування відповідної суми позивачем, однак свого контр-розрахунку не наводить. За таких умов суд вдається до розрахункового методу, виходячи з якого заборгованість за березень 2018 р. була прострочена на 1 міс., за квітень, травень і червень 2018 р. на 2 міс. Підрахунок дає заборгованість по 3% річних за березень 2 638 грн. 61 коп., за квітень 19 994 грн. 76 коп., за травень 10 571 грн. 18 коп. і за червень 2 746 грн. 57 коп., а всього 35 951 грн. 12 коп. 3% річних.

З приводу наданих позивачем розрахунків пені позивачем суд зазначає, що вони некоректні. Так, відповідно до "Розрахунку боргу по КП "Тернопільводоканал" дог. №934" сальдо на кінець місяця березня 2018 р. становило 1 070 104 грн. 83 коп., в той час як у розрахунок пені проводився виходячи з заборгованості 3 579 987 грн. 37 коп. Подібні розходження спостерігаються і за місяці квітень і червень.

Існують розходження і у вихідних даних для нарахування інфляційних сум. Як вже сказано, в "Розрахунку боргу по КП "Тернопільводоканал" дог. №934" сальдо на кінець місяця березня 2018 р. становило 1 070 104 грн. 83 коп., в той час як "Розрахунок інфляційних сум по дог. №934 КП "Тернопільводоканал" вказує в графі 8 "Неоплачений залишок суми для розрахунку інфляційних сум" суму 3 142 957 грн. 64 коп.

Крім того, розрахунки пені здійснено позивачем, з врахуванням збільшення позовних вимог, за період до 17.09.2018 р., в той час як, згідно з цим рішенням суду, борг був погашений значно раніше.

Все це не дає можливості суду визначитися з точними сумами належних позивачу з відповідача пені і інфляційних нарахувань. Суд пропонує позивачу звернутися з заявою про постановлення додаткового рішення, до якої додати обґрунтовані розрахунки заявлених до стягнення сум. Те саме стосується і розподілу судових витрат між сторонами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 42-47, 22, 32, 34, 36, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Тернопільводоканал", м.Тернопіль, вул. Танцорова, 7 35 951 (тридцять пять тисяч девятсот пятдесят одну) грн. 12 коп. 3% річних.

3.В задоволенні позову в частині стягнення основної суми боргу відмовити.

Сторони мають право оскаржити це рішення до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2018р.

Суддя Ю.О. Чопко