РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/789/18
Господарським судом Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.

за участю секретаря судового засідання Рослого В.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу 927/789/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Грінсол

вул. Кагамлика, 37А, м. Полтава, 36008

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівтехмонтаж ІНК.

вул. Коцюбинського, 49А, оф. 302/1, м. Чернігів, 14000

про стягнення 87608,88 грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат

від відповідача: не зявився

Товариством з обмеженою відповідальністю Грінсол подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівтехмонтаж ІНК. про стягнення 7740,10 грн заборгованості по договору № 1-18 оренди бурового обладнання від 05.03.2018, 7074,34 грн пені, 1574,03 грн індексу інфляції, 1220,41 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі № 927/789/18 та розгляд справи по суті призначено на 20.11.2018 о 10:15 год. в приміщенні Господарського суду Чернігівської області за адресою проспект Миру, 20, м. Чернігів, 14000, зал судових засідань № 302.

Господарським судом Чернігівської області винесено ухвалу від 13.11.2018 про проведення судового засідання по розгляду справи по суті 20 листопада 2018 року о 10 год. 15 хв. в режимі відеоконференції у Господарському суді Полтавської області, задовольнивши заяву позивача.

Відповідачем 19.11.2018 подано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату звязку з неможливістю направити представника в судове засідання. Додано копію наказу про направлення у відрядження.

20.11.2018 судове засідання проводилось в режимі відеоконференції. В судовому засіданні 20.11.2018 представником позивача заявлено усну заяву про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції у Господарському суді Полтавської області.

20.11.2018 Господарським судом Чернігівської області у справі № 927/789/18 відкладено розгляд справи на 06.12.2018 на 11:30 год., про що зазначено в протоколі судового засідання.

Відповідачу по справі направлено ухвалу-повідомлення про відкладення судового засідання на 06.12.2018 на 11:30 год.

20.11.2018 Господарським судом Чернігівської області винесено ухвалу про проведення судового засідання по розгляду справи по суті 06 грудня 2018 року о 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції у Господарському суді Полтавської області, задовольнивши заяву позивача.

06.12.2018 в судове засідання в режимі відеоконференції зявився представник позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи.

Як свідчать матеріали справи, провадження у справі судом було відкрито 26.10.2018 року, ухвала була отримана представником відповідача 29.10.2018 року, судове засідання було призначено на 20.11.2018, ухвала-повідомлення від 20.11.2018 про відкладення судового засідання на 06.12.2018 була отримана представником відповідача 21.11.2018. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, своїм правом щодо участі в судовому засіданні не скористався, ніяких клопотань суду не надав, відзив на позов не надав, позов не заперечив.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини суд враховує при розгляді справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд, вважає, що відповідач не був позбавлений права направити в судове засідання представника, надати докази та відзив на позов.

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобовязані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідача за наявними у справі доказами.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 06.12.2018 судом здійснено розгляд справи по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, розяснено порядок та строк оскарження рішення, дату складання повного тексту рішення.

Зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, заслухавши повноважного представника позивача, суд встановив:

05.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінсол» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж ІНК.» (орендар) укладено договір № 1-18 оренди бурового обладнання. Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування відповідне майно.

Відповідно до п. 2.1 договору майно, що передається в оренду, повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем згідно переліку майна, вказаного в додатку до цього договору. Передача та приймання майна в оренду здійснюється відповідними повноважними представниками сторін за актом приймання-передачі.

Згідно п. 3.1 договору строк оренди починається з моменту прийняття майна згідно акту прийому-передачі, який є невідємною частиною даного договору, і дає до дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна з оренди.

Відповідно до п. 4.1 договору розмір орендної плати за майно, що орендується, визначається за згодою сторін у відповідних додатках до даного договору, які є його невідємною частиною.

Орендна плата сплачується орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 наступних банківських днів за останнім звітним місяцем на підставі підписаних сторонами актів прийому-передачі наданих послуг та рахунку орендодавця (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору розмір орендної плати за відповідний звітний період визначається пропорційно від вартості оренди, визначеної в додатку до цього договору, та фактичної кількості днів користування орендованим майном.

Відповідно до п. 4.5 договору нарахування орендної плати припиняється з моменту повернення майна за актом прийому-передачі, або з моменту складання акту про припинення користування майном, у випадках передбачених цим договором.

Згідно додатку № 1 до договору вартість орендної плати за одну одиницю за 1 добу становить з ПДВ 10 грн, загальна вартість орендної плати за 1 добу труби бурильної кількістю 138 метрів 1380 грн, загальна вартість орендної плати за 1 добу труби бурильної кількістю 616,4 метрів 6164 грн.

Згідно п. 6.1 договору орендар зобовязується своєчасно здійснювати орендні платежі за даним договором.

Факт укладення договору відповідачем не оспорено.

Згідно акту № 1 приймання передачі від 03.03.2018 орендодавцем передано орендарю в оренду труб бурильних (15 шт) 138 метрів та згідно акту № 2 приймання передачі від 06.03.2018 передано в оренду труб бурильних (67 шт) 616,4 метрів.

Актом № 3 приймання - передачі від 31.03.2018 орендарем передано орендодавцю 616,4 метрів труб бурильних та 138 метрів труб бурильних.

30.03.2018 між сторонами підписано акт № 1 про надання в оренду майна згідно договору, згідно якого вартість робіт складає 192740,10 грн, в т.ч. ПДВ 32123,35 грн, з яких оренда 138 метрів бурильних труб (15 шт) становить 28 діб та оренда 616,4 метрів бурильних труб (134 шт) становить 25 діб.

Позивачем було виставлено рахунок-фактуру № GS-0000028 від 30.03.2018 на суму 192740,10 грн.

Згідно умов договору орендар (відповідач) повинен був здійснити оплату за оренду майна на протязі 10 банківських днів за останнім звітним місяцем, тобто акт № 1 підписано 30.03.2018 та сплати повинна бути здійснена до 13.04.2014. Прострочення виконання зобовязань починається з 16.04.2018 (понеділок), оскільки 14.-15.04.2014 (субота/неділя) є календарними вихідними днями й вчинення відповідачем дій по здійснення оплати на розрахунковий рахунок позивача (за умовами п,4.2 договору) через банківську установу є неможливим.

Відповідачем здійснено часткову оплату 19.04.2018 100000 грн (копія платіжного доручення № 146 від 19.04.2018 ) та 18.05.2018 15000 грн (копія платіжного доручення № 188 від 18.05.2018) з посиланням в призначення платежу на договір№1-18 та рахунок №28.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач просить стягнути з відповідача 77740,10 грн заборгованості за оренду майна.

Відповідачем зобовязань по оплаті за оренду майна в повному обсязі не здійснено. Доказів повної оплати орендної плати не надано. А тому суд приходить до висновку, що позивачем та поданими доказами доведено заборгованість відповідача по оплаті орендної плати в сумі 77740,10 грн, вимога про стягнення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8.2 договору у випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню в розмірі 0,05 % від суми боргу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 7074,34 грн = 77740,10 грн *0,05%*182 дня за період з 14.04.2018 по 13.10.2018, яка є обґрунтованою та підлягає задоволенню в сумі 7074,34 грн за період з 16.04.2018 по 13.10.2018. Оскільки період прострочення виконання зобовязань відповідачем по оплаті орендної плати починається з 16.04.2018 (понеділок) враховуючи умови договору та те, що 14.-15.04.2018 є календарними вихідними днями. На розмір пені зменшення періоду нарахування не впливає, тому що суд здійснивши перевірку розрахунку пені з урахуванням приписів чинного законодавства дійшов висновку, що заявлений розмір пені складає меншу суму, ніж обраховано судом, а тому пеня підлягає задоволенню в розмірі обрахованому позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції в сумі 1574,03 грн за період з квітня по вересень 2018 року та 3 % річних в сумі 1220,41 грн за період з 14.04.2018 по 22.10.2018.

Перевіривши розрахунок індексу інфляції здійснений позивачем з суми боргу 77740,10 грн, суд приходить висновку що позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 922,54 грн за період з травня по вересень 2018 року, в решті позовних вимог в частині стягнення 651,49 грн відмовити, оскільки позивачем при нарахуванні не враховано п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14, згідно якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць, у якому мала місце інфляція. Таким чином квітень 2018 року не має бути врахований при обчисленні індексу інфляції.

При перевірці розрахунку 3 % річних, суд прийшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 1207,63 грн за період з 16.04.2018 по 22.10.2018. В решті позовних вимог в частині стягнення 12,78 грн 3 % річних має бути відмовлено, оскільки період прострочення виконання зобовязань відповідачем по оплаті орендної плати починається з 16.04.2018 (понеділок) враховуючи умови договору та те, що 14.-15.04.2018 є вихідними днями.

27.07.2018 позивачем було направлено відповідачу претензію № 1-25/07 від 25.07.2018 з проханням оплатити заборгованість за оренду майна. Дана претензія отримана відповідачем 30.07.2018, що підтверджується копією поштового повідомленням про вручення, яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач заявлені вимоги не оспорів, жодного доказу суду не надав.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобовязання по своєчасній оплаті орендної плати не виконав, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню борг в сумі 77740,10 грн, пеня в сумі 7074,34 грн, індекс інфляції в сумі 922,54 грн та 3 % річних в сумі 1207,63 грн, в решті позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в сумі 12,78 грн та індексу інфляції в сумі 651,49 грн відмовити.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано копію договору про надання адвокатських послуги № 111 від 18.10.2018, перелік правничої допомоги, ордер про надання правової допомоги № 062607 від 22.10.2018, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 1396 на імя ОСОБА_1. Наданий позивачем попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових на правничу допомогу складає 6110 грн. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження понесення витрат по оплаті правової допомоги в звязку з чим суд не розглядає дане питання в судовому засіданні.

В судовому засіданні судом розяснено позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В звязку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1748,64 грн.

Керуючись ст.74, 123, 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінсол» (вул. Кагамлика, 37А, м. Полтава, 36008, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж ІНК.» (вул. Коцюбинського, 49А, оф. 302/1, м. Чернігів, 14000, ) про стягнення 87608,88 грн задовольнити частково.

2. Стягнути

з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівтехмонтаж ІНК.» (вул. Коцюбинського, 49А, оф. 302/1, м. Чернігів, 14000, ; відомості про рахунки відсутні)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінсол» (вул. Кагамлика, 37А, м. Полтава, 36008, ; відомості про рахунки відсутні)

77740,10 грн заборгованості, 7074,34 грн пені, 922,54 грн індексу інфляції та 1207,63 грн 3 % річних, 1748,64 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в сумі 12,78 грн та індексу інфляції в сумі 651,49 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 07.12.2018 .

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. Відомості про адреси для листування та зв'язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А. Фетисова