УХВАЛА

м. Київ

04.12.2018Справа № 910/13083/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М, розглянувши матеріали господарської справи

за позовом 1) Фонду державного майна України (01133, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГЕНЕРАЛА АЛМАЗОВА, будинок 18/9; )

2) в.о. Голови Фонду державного майна України Трубарова В.М. (01133, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГЕНЕРАЛА АЛМАЗОВА, будинок 18/9)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" (01004, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТЕРЕЩЕНКІВСЬКА, будинок 11-А; )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "Інтерфакс-Україна" (01034, м. Київ, ВУЛИЦЯ РЕЙТАРСЬКА, будинок 8/5-А; )

про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 000,00 грн.

Представники учасників справи: без виклику.

Обставини справи :

Фонд державного майна України та В.о. Голови Фонду державного майна України Трубаров В.М. звернулись до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "Інтерфакс-Україна" про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення 10 000 000,00 грн. моральної шкоди. Позивачі просять, зокрема, зобов'язати ТОВ "Грант Торнтон" спростувати недостовірну інформацію, викладену в заяві ТОВ "Грант Торнтон", яка розміщена на сайті ТОВ "Інформаційне агентство "Інтерфакс-Україна"; зобов'язати ТОВ "Інформаційне агентство "Інтерфакс-Україна" опублікувати статтю, в якій зазначити про недостовірність заяви ТОВ" Грант Торнтон", яка розміщена на сайті ТОВ "Інформаційне агентство "Інтерфакс-Україна"; стягнути з ТОВ "Грант Торнтон" моральну шкоду в сумі 10 000 000,00 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 06.11.2018 року, а також зобов'язано позивачів протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду (або письмові пояснення в разі неможливості такого надання):

- письмові пояснення із визначенням змісту позовних вимог (п. 3 прохальної частини позовної заяви) у відповідності до правових способів захисту прав та інтересів, передбачених чинним законодавством України, зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України;

- письмові пояснення щодо правових підстав звернення з даним позовом від імені В.о. Голови ФДМУ Трубарова В.М. до Господарського суду міста Києва.

01.11.2018 року через відділ діловодства суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" про залишення позовної заяви без руху на підставі частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України з огляду на те що позов, як стверджує відповідач -1, не відповідає вимогам статті 162 Господарського процесуального кодексу України, встановлених до змісту позовної заяви, оскільки, з-поміж іншого, не містить вказівки на те, хто є автором недостовірної інформації та власником веб-сайту, через який така інформація була поширена, в який спосіб така інформація була поширена, які немайнові права відповідачів були порушені внаслідок поширення інформації та яку шкоду завдано немайновим благам позивачів, та, окрім того, позивачами не надано доказів на підтвердження недостовірності інформації, що оспорюється.

01.11.2018 року через відділ діловодства суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" про залишення позовної заяви без руху в частині позовних вимог позивача-2 - в.о. Голови Фонду державного майна України Трубарова В.М. у зв'язку із порушенням вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України - неподання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та абзацу 2 частини 7 статті 6 Закону України "Про судовий збір", згідно якої у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Як зауважує відповідач-1, в якості доказу оплати судового збору позивачами подано платіжне доручення №1091 від 25.09.2018р., згідно якого судовий збір у розмірі 153 524 грн. сплачений Фондом державного майна України із зазначенням призначення платежу: "Судовий збір, за позовом ФДМУ до ТОВ "Грант Торнтон",ТОВ "Інформаційне агентство "Інтерфакс-Україна", Господ.суд м.Києва".

01.11.2018 року через відділ діловодства суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" про залишення позову без розгляду в частині вимог в.о. Голови Фонду державного майна України Трубарова В.М. на підставі пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач-1 вважає, що така позовна вимога подана особою, що не має процесуальної дієздатності.

01.11.2018 року через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов відповідача -1, в якому викладені заперечення сторони щодо позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 року підготовче засідання відкладено на 21.11.2018 року в порядку, передбаченому ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

08.11.2018 року через відділ діловодства суду від позивача -1 - Фонду державного майна України надійшли пояснення на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2018 року.

09.11.2018 року через канцелярію суду надійшли пояснення в. о. голови Фонду державного майна України Трубарова В.М. на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2018 року.

20.11.2018 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" надійшли пояснення до відзиву на позов до яких долучено Висновок науково-правової експертизи на запит ТОВ "Грант Торнтон" щодо застосування законодавства про державні закупівлі.

У судовому засіданні 21.11.2018 року представником відповідача -1 заявлено усне клопотання про залишення позову без розгляду в частині вимог в.о. Голови Фонду державного майна України Трубарова В.М. у зв'язку із повторною неявкою у судове засідання позивача-2 та неповідомлення ним про причини неявки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2018 року підготовче засідання відкладено на 28.11.2018 року.

26.11.2018 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" надійшла заява про відвід судді Якименка М.М. від розгляду справи №910/13083/18, яка мотивована наявністю у відповідача-1 сумніву у неупередженості або об'єктивності судді Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 року визнано необґрунтованим відвід судді Якименка М.М. від розгляду справи №910/13083/18; Зупинено провадження у справі №910/13083/18 за позовом Фонду державного майна України та в.о. Голови Фонду державного майна України Трубарова В.М. до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "Інтерфакс-Україна" про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 000,00 грн. до вирішення питання про відвід судді Якименка М.М.; Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" про відвід судді Якименка М.М. від розгляду справи №910/13083/18 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 року (суддя Усатенко І.В.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" про відвід судді Якименко М.М. у справі № 910/13083/18 відмовлено.

Розглянувши матеріали господарської справи №910/13083/18, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов'язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об'єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. № 2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов'язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об'єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У справі "П'єрсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982р. Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарабін проти Словаччини" (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Приписами ст. 38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у ст.ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 року (суддя Усатенко І.В.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант Торнтон" про відвід судді Якименко М.М. у справі № 910/13083/18 відмовлено.

Однак, з метою усунення будь-яких можливих сумнівів учасників справи щодо об'єктивності та неупередженості судового складу під час розгляду справи №910/13083/18, а також те, що судді Якименко М.М. було заявлено відвід у справі №910/13083/18, суд, у складі судді Якименко М.М., вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи №910/13083/18.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

З огляду на викладене, самовідвід судді Якименко М.М. від розгляду даної справи підлягає задоволенню, а справа №910/13083/18 - передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

Керуючись приписами ст.ст. 11, 35, 39 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Самовідвід судді Якименко М.М. задовольнити.

2. Відвести суддю судді Якименко М.М. від розгляду справи №910/13083/18.

3. Матеріали господарської справи №910/13083/18 передати уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва задля проведення повторного автоматизованого розподілу справи для визначення складу суду, замість відведеного судді в порядку, встановленому п.п.17.2, 17.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та підлягає оскарженню в порядку та у строки, визначені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 04.12.2018 року.