ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

06 грудня 2018 року Справа № 915/79/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект,

54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий (Богоявленський), 42-А (),

до відповідача: державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№53), 57113, Миколаївська область, Миколаївський район, смт. Ольшанське, вул. Промислова,1 (),

про: зобовязання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №17/1-3343 від 12.05.2018;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №53/10-45 від 26.03.2018

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря Машпроект звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою №17/1-9977, в якій просить суд (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог №17/1-7275 від 04.10.2018 року) зобовязати відповідача передати за актом приймання-передачі верстат токарно-гвинторізний 165 інвентарний номер 006468 та заводський номер 3290, верстат токарно-гвинторізний 1А64 інвентарний номер 006578 та заводський номер 691, верстат токарно-гвинторізний 163 інвентарний номер 006790 та заводський номер 6607, верстат токарно-гвинторізний 1К62Б інвентарний номер 006946 та заводський номер 63/13345, верстат токарно-гвинторізний 165 інвентарний номер 007225 та заводський номер 6102, верстат токарно-гвинторізний 163 інвентарний номер 007559 та заводський номер 31521, верстат токарно-гвинторізний 1М63 інвентарний номер 007730 та заводський номер 4940, верстат токарно-гвинторізний 165 інвентарний номер 007930 та заводський номер 10281, верстат токарний патронний РТ44501 інвентарний номер 008098 та заводський номер 11, верстат токарно-гвинторізний 1А64 інвентарний номер 008218 та заводський номер 5652, верстат токарно-гвинторізний 1А64 інвентарний номер 008373 та заводський номер 6093, верстат токарно-гвинторізний РТ28301 інвентарний номер 008630, та заводський номер 20, верстат токарно-гвинторізний 163 інвентарний номер 009590 та заводський номер 1851, верстат точильно-шлифувальний 3К633 інвентарний номер 009611 та заводський номер 20792, прес однокривошипний АККЕ-2330 інвентарний номер 012752 та заводський номер 553, прес однокривошипний АККЕ-23302 інвентарний номер 012753 та заводський номер 546, прес однокривошипний КД-2128К інвентарний номер 012754 та заводський номер 6228, ел.тельфер ТЭ500-51120 інвентарний номер 018955 та заводський номер 1143, бабка полірувальна 20390 інвентарний номер 019779 та заводський номер б.н., випрямляч зварювальний ВС-600 інвентарний номер 014284 та заводський номер 360, з обов'язковою наявністю апаратури, що містить дорогоцінні метали, загальною вартістю 250674,00 грн. та стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду від 12.09.2018 року справу № 915/79/18 прийнято до провадження судді Алексєєва А.П., призначено підготовче засідання у справі.

13.11.2018 року до суду від позивача надійшло клопотання № 17/1-8358 від 13.11.2018 року про призначення товарознавчої експертизи для визначення реальної вартості обладнання, яке є предметом спору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 1983 року по 1990 рік позивачем було передано Установі ІН-316/53, правонаступником якої є державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№53) у тимчасове користування обладнання у кількості 20 одиниць загальною вартістю 250674,00 грн. У 2015 році при проведенні щорічної інвентаризації працівниками позивача та відповідача було складено протокол інвентаризаційної комісії від 12.11.2015 року, інвентаризаційний опис основних засобів від 12.11.2015 року та акт інвентаризації основних засобів від 16.12.2015 року, які були підписані уповноваженими особами відповідача, що підтверджує факт перебування майна у його володінні. У 2016 році адміністрація відповідача відмовилася допускати представників позивача на територію виправної колоні для проведення чергової щорічної інвентаризації основних засобів. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув наявне в нього обладнання, чим позбавив позивача права користуватись належним йому майном на власний розсуд, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області за захистом своїх прав.

З матеріалів справи вбачається, що спірне рухоме майно (обладнання) передано відповідачу в оренду на підставі наступних документів (том 1 а.с. 28-69):

- інв. № 006578: довіреність № 985 від 13.09.1984 року; ТТН № 1390 від 20.09.1984 року; акт передачі в оренду основних засобів від 17.09.1984 року;

- інв. № 006790: довіреність № 538 від 13.08.1990 року; ТТН № 998 від 16.08.1990 року; акт передачі в оренду основних засобів від 13.08.1990 року;

- інв. № 007225: довіреність № 994 від 17.09.1984 року; ТТН № 1380 від 19.09.1984 року; акт передачі в оренду основних засобів від 18.09.1984 року;

- інв. № 006946: довіреність № 114 від 31.01.1983 року; ТТН № 206 від 15.02.1983 року; акт передачі в оренду основних засобів;

- інв. № 009611: довіреність № 433 від 03.05.1988 року; акт передачі в оренду основних засобів від 26.05.1988 року;

- інв. № 019779: довіреність № 629 від 05.07.1988 року; ТТН від 15.07.1988 року; акт передачі в оренду основних засобів від 05.07.1988 року;

- інв. № 018955: довіреність № 1089 від 02.11.1987 року; акт передачі в оренду основних засобів від 20.11.1987 року;

- інв. № 008630: довіреність № 228 від 17.03.1987 року; ТТН № 445 від 25.03.1987 року; акт передачі в оренду основних засобів;

- інв. № 007559: ТТН № 386 від 16.03.1987 року; акт передачі в оренду основних засобів;

- інв. № 009590: довіреність № 304 від 08.04.1987 року; ТТН №183 від 11.02.1987 року; акт передачі в оренду основних засобів;

- інв. № 007930: довіреність № 14 від 05.01.1987 року; ТТН № 17 від 06.01.1987 року; акт передачі в оренду основних засобів;

- інв. № 008373: довіреність № 529 від 07.07.1987 року; ТТН № 868 від 15.07.1987 року; акт передачі в оренду основних засобів;

- інв. № 014284: довіреність № 331 від 08.04.1988 року; акт передачі в оренду основних засобів від 04.1988 року у двох примірниках;

- інв. № 008098: довіреність № 179 від 03.03.1987 року; ТТН № 351 від 11.03.1987 року; акт передачі в оренду основних засобів;

- інв. № 007730: довіреність № 545 від 07.09.1989 року; ТТН № 1205 від 08.09.1989 року; акт передачі в оренду основних засобів від 09.1989 року.

Матеріали справи також містять протокол інвентаризаційної комісії від 12.11.2015 року (том 1 а.с. 16-17), інвентаризаційний опис основних засобів від 16.12.2015 року (том 1 а.с. 18-19), акт інвентаризації основних засобів від 16.12.2015 року (том 1 а.с. 20). Зазначені документи підтверджують факт перебування спірного майна у відповідача.

13.11.2018 року до суду від відповідача надійшло заперечення щодо зазначеної позивачем вартості спірного майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З огляду на те, що відповідачем заперечується зазначена позивачем реальна вартість спірного майна, враховуючи, що для визначення реальної вартості спірного майна необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, з метою повного з'ясування обставин по справі суд дійшов висновку про призначення у справі товарознавчої експертизи та постановку перед експертами наступних питань:

- Стан обладнання на дату проведення експертизи із дати введення обладнання в експлуатацію із зазначенням ступеню (відсотка) зносу (амортизації)?

- Яка ринкова вартість комплектного обладнання якщо ступінь (відсоток) зносу (амортизації) не перевищує 99% із урахуванням відсотку зносу?

- Яка ринкова вартість матеріалів, з яких виготовлене комплектне обладнання якщо ступінь (відсоток) зносу (амортизації) перевищує 99%?

Суд вважає за можливе доручити проведення судової експертизи Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (54038, м. Миколаїв, вул. Карпенка, 27).

Керуючись ст. 99, 100, п.2 ч.1 ст.228, ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Призначити по справі судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Стан обладнання на дату проведення експертизи із дати введення обладнання в експлуатацію із зазначенням ступеню (відсотка) зносу (амортизації)?

- Яка ринкова вартість комплектного обладнання якщо ступінь (відсоток) зносу (амортизації) не перевищує 99% із урахуванням відсотку зносу?

- Яка ринкова вартість матеріалів, з яких виготовлене комплектне обладнання якщо ступінь (відсоток) зносу (амортизації) перевищує 99%?

2. Проведення експертизи з зазначених питань доручити Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (54038, м. Миколаїв, вул. Карпенка, 27).

3. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених обов'язків.

4. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

5. Обов'язок по оплаті вартості експертизи покласти на позивача.

6. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду в частині зупинення провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Суддя А.П. Алексєєв