ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.12.2018 м.Дніпро Справа № 908/1550/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді: Іванова О.Г. - доповідач

перевіривши матеріали апеляційної скарги Обслуговуючого гаражного кооперативу "Металург", м.Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.10.2018, ухвалене суддею Корсун В.Л., повний текст якого складений 05.11.2018, у справі №908/1550/18

за позовом Обслуговуючого гаражного кооперативу "Металург", м.Запоріжжя

до Приватного підприємства "Блісенерго", м.Запоріжжя

про стягнення 55 750,00 грн.

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.10.2018 у справі №908/1550/18 (суддя Корсун В.Л.) у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Обслуговуючий гаражний кооператив "Металург", м.Запоріжжя, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду від 31.10.2018 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнув з відповідача на користь позивача 17 000 грн суми попередньої оплати, 37230,00 грн пені, 1530,00 грн – 3% річних та судові витрати в розмірі 1762 грн.

Одночасно скаржником у змісті апеляційної скарги (п.2 прохальної частини) заявлено клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке обґрунтовано отриманням вказаного рішення засобами поштового зв`язку 06.11.2018.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені форма і зміст апеляційної скарги, зокрема, пунктом 2 частини 3 цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру заявник має сплатити 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. При цьому, визначальним для сплати судового збору є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом саме на 01.01.2018.

Відповідно до матеріалів справи, Позивачем заявлено позов про стягнення з Відповідача заборгованості у загальному розмірі 55 750,00 грн. з якого сплачений судовий збір у фіксованому розмірі 1762,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за платіжною квитанцією № 0.0..1 від 05.08.2018 (а.с.10).

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги має становити суму 1762,00 грн х 150% = 2643,00 грн.

Позивачем (скаржником) в якості доказу сплати судового збору надано платіжну квитанцію № 0.0..2 від 24.11.2018 (дата валютування 26.11.2018) про сплату судового збору у розмірі 2643,00 грн. Втім, суд апеляційної інстанції зазначену платіжну квитанцію не може визнати належним та допустимим доказом сплати судового збору в розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України з наступних підстав.

Судовий збір відповідно до Закону може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку та справляється за місцем розгляду справи.

Для зарахування коштів судового збору до спеціального фонду державного бюджету Державною казначейською службою України (далі – ДКСУ) відкриваються спеціальні рахунки в розрізі усіх її територіальних підрозділів.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Частиною 2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" встановлений обов`язок суду перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З метою забезпечення виконання вимог Закону України "Про судовий збір" між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України 26.08.2015 укладено угоду, за якою оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП "Д-3" та КП "ДСС", що забезпечило централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України з автоматичним приєднанням до них відомостей про сплату та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України при реєстрації платіжного документа в суді.

За даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" (КП "ДСС") за критерієм пошуку платіжної квитанції № 0.0..2 від 24.11.2018 та платником ОГК "Металург", кодом платника – 20510950, по справі № 908/1550/18 на суму 2643,00 грн. відсутні відомості про надходження судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Згідно ч.10 ст.174 ГПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Частиною 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено факт ненадходження коштів на зазначений у платіжному документі рахунок та відсутні підстави вважати сплаченим належним чином, у визначеному законом порядку та розмірі, судовий збір за платіжною квитанцією № 0.0..2 від 24.11.2018 по цій справі, суд залишає апеляційну скаргу без руху для надання можливості скаржнику надати належні докази зарахування 2643 грн до спеціального фонду державного бюджету або в разі відсутності такого підтвердження (довідки) належні докази, підтверджуючі сплату судового збору за цією апеляційною скаргою у встановленому законом порядку та розмірі.

У разі, якщо позивач не усуне недоліки апеляційної скарги в строк установлений судом, заява (скарга) вважається неподаною та повертається скаржнику (ч. 4 ст. 174, ч.ч.6, 8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України).

Стосовно клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження, суд зазначає, що вказаний строк скаржником не пропущений, оскільки рішення ухвалене 31.10.2018, повний його текст датований 05.11.2018; за ч.1 ст.256 ГПК України рішення має бути оскаржено в 20-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення, таким чином, апеляційна скарга позивачем мала бути подана 25.11.2018 (неділя). З урахуванням приписів, ч.5 ст.254 ЦК України, відповідно до якої, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Таким чином, подаючи скаргу 26.11.2018 до відділення зв`язку, скаржником строк подання апеляційної скарги не пропущений.

Керуючись ст. ст.174, 234-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України.

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу Обслуговуючого гаражного кооперативу "Металург", м.Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.10.2018 у справі №908/1550/18 (суддя Корсун В.Л.) залишити без руху.

2. Апелянту протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: надати належні докази, підтверджуючі зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету або в разі відсутності таких доказів, сплатити судовий збір у сумі 2643,00 грн на відповідні реквізити суду апеляційної інстанції, розміщені на офіційному веб-сайті суду.

3. У разі не усунення недоліків у зазначений судом строк настають наслідки, передбачені ч.4 ст. 174, ч.6, 8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                           О.Г. Іванов