ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа№ 925/639/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 26.07.2018 (вх. №09.1-04.3/814/18 від 23.10.2018) ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018

у справі №925/639/18 (суддя - Спаських Н.М.)

за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

третя особа-1, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

третя особа-2, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд державного майна України

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4

про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів акціонерів (протокол 29.03.2018 №1/2018)

за участю представників учасників справи:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Ярошенко О.О., ордер серія КВ №416762 від 06.11.2018

від третьої особи-1 - не з'явились

від третьої особи-2 - Слуценко Р.П. довіреність № 107 від 12.02.2018

від третьої особи-3 - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (акціонер ПАТ «Черкасиобленерго») звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго», що оформлені протоколом від 29.03.2018 №1/2018, якими було вирішено питання про виділ з ПАТ «Черкасиобленерго» нового акціонерного товариства, про порядок і умови виділу, про створення ПАТ «Черкасиенергозбут».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.07.2018 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Фонд державного майна України.

17.07.2018 позивач - ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, просить суд заборонити відповідачу - ПАТ «Черкасиобленерго» вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів ПАТ «Черкасиобленерго», в тому числі щодо зміни статутного капіталу, а також заборонити державним реєстраторам та всім суб'єктам державної реєстрації вносити зміни до ЄДР щодо відомостей про ПАТ «Черкасиобленерго».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у справі №925/639/18 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 17.07.2018 відмовлено повністю. Задоволено заяву позивача від 17.07.2018 про залучення до участі у справі третьої особи. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача розпорядника майна ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_4

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018, позивач - ОСОБА_2, 27.07.2018 подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу б/н від 26.07.2018, в якій просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати, заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом не було взято до уваги те, що здешевлення п'яти акцій, номінальною вартістю 0,25 грн, є прямим збитком позивача, а невжиття судом заходів до забезпечення позову тягнуть за собою настання тяжких негативних наслідків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та роз'яснено, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали він має право усунути недоліки, подати до Київського апеляційного господарського суду докази направлення листом з описом вкладення відповідачу та третім особам доказів сплати судового збору (квитанція №1 дата операції 27.07.2018).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 у зв'язку з усуненням скаржником недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження у справі №925/639/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у справі №925/639/18. Встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень до 12.10.2018. Розгляд справи призначено на 16.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 матеріали оскарження №925/639/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 23.10.2018 матеріали оскарження та апеляційну скаргу б/н від 26.07.2018 (вх. №09.1-04.3/814/18 від 23.10.2018) ОСОБА_2 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою від 29.10.2018 справу №925/639/18 прийнято до провадження Північним апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я. Відкрито апеляційне провадження Північним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою б/н від 26.07.2018 (вх. №09.1-04.3/814/18 від 23.10.2018) ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у справі № 925/639/18, розгляд справи призначено на 07.11.2018. Встановлено учасникам справи процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань, пояснень, протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

Від ПАТ «Черкасиобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у справі № 925/639/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу сторона посилається на те, що за приписами чинного процесуального закону заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами, натомість, імовірне порушення прав акціонера ОСОБА_2 не співмірне із наслідками, які можуть настати у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, про які просить позивач. Також відповідач посилаючись на приписи ч. ч. 5, 10 ст. 137 ГПК України звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів та повинні стосуватися лише корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних із предметом спору. Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем не було обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення позову.

Від Фонду державного майна України також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-2 просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у справі № 925/639/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що місцевим господарським судом з дотриманням приписів ч. 5 ст. 137 ГПК України правомірно було відмовлено в задоволенні заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову. Також третя особа 2 вказує на те, що заходи до забезпечення позову не є співрозмірними з предметом позову.

Розгляд справи згідно ухвали суду від 07.11.2018 відкладено на 29.11.2018, в межах строків, унормованих ст. 273 ГПК України.

Представники позивача, третьої особи-1, третьої особи-3 в судове засідання 29.11.2018 не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даних учасників справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання представників позивачем та третіми особами не повідомлялось.

За змістом приписів ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, апелянт не був позбавлений права та можливості ознайомитись з відповідними ухвалами суду, як про відкриття і призначення справи до розгляду, так і про відкладення розгляду справи, які оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та розміщенні на офіційному веб-порталі судової влади України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що в даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 46 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Північний апеляційний господарський суд, з огляду на обмеження розгляду апеляційної скарги процесуальними строками, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи за відсутності представників позивача і третіх осіб 1, 3.

Представники відповідача та третьої особи-2 в судовому засіданні 29.11.2018 заперечили проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві та просили ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що предметом позову у даній справі є вимога акціонера ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів, оформлених протоколом №1/2018 від 29.03.2018. Позов, зокрема, обґрунтовано тим, що прийняте на загальних зборах рішення про виділ з ПАТ «Черкасиобленерго» нового акціонерного товариства призводить до здешевлення акцій, якими володіє позивача, що, на переконання останнього, свідчить про порушення його корпоративних прав.

Позивачем подано до місцевого господарського суду заяву про забезпечення позову (вх. місцевого господарського суду № 20703/18 від 18.07.2018), в обґрунтування якої посилається на те, що у разі реалізації відповідачем спірного рішення загальних зборів про виділ нового товариства до постановлення у даній справі рішення, заявник, при задоволенні позовних вимог, буде позбавлений можливості виконати таке рішення суду, так як буде змушений звертатись з новим публічно-правовим позовом про зобов'язання внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову місцевий господарський суд виходив з того, що заявником (позивачем у справі) не доведено, яким чином невжиття запропонованих ним до застосування заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Аналіз вищенаведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що при вирішенні питання про забезпечення позову підлягають оцінці доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов'язана довести зв'язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Так, з копій матеріалів оскарження у справі № 925/639/18 вбачається, що в поданій до місцевого господарського суду заяві про забезпечення позову позивач просив заборонити ПАТ «Черкасиобленерго» вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів товариства, в тому числі щодо змін статутного капіталу; заборонити усім суб'єктам державної реєстрації вносити зміни у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про ПАТ «Черкасиобленерго».

Отже, заявник фактично просить заборонити вчиняти будь-які дії щодо внесення змін до статутного капіталу, які, зокрема, можуть і не випливати з прийнятого на загальних зборах спірного рішення. Тобто заява про застосування заходів забезпечення не є такою, що спрямована на запобігання невиконання рішення суду у випадку задоволення позову у даній справі, що не узгоджується з приписами ст. ст. 136, 137 ГПК України.

Крім того, судова колегія вважає, що заявлений до забезпечення захід не є співрозмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки, як вірно зазначив місцевий господарський суд, застосування заходу у вигляді заборони вчинення дій щодо державної реєстрації змін статутного капіталу призведе до блокування встановленої Законом України «Про ринок електричної енергії» процедури створення енергопостачального товариства.

Відповідності до ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев'ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов'язаних з предметом спору.

Натомість, позивач просить заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо статутного капіталу товариства, який утворений з вартості вкладів усіх акціонерів, внесених внаслідок придбання ними акцій. Тобто заборона вчинення відповідних дій стосується не лише п'яти іменних простих бездокументарних акцій, номінальною вартістю 0,25 грн, а і акцій інших учасників товариства, що впливатиме на корпоративні права цих акціонерів.

Стверджуючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє дії, які ускладнюють або призведуть до неможливості виконання судового рішення і порушення прав позивача.

Натомість, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем як до моменту пред'явлення позову у даній справі, так і на час вирішення спору в суді першої інстанції, дій щодо внесення змін до статутного капіталу товариства на виконання спірного рішення загальних зборів не здійснювались. Тобто, подія порушення законних прав позивача або охоронюваних інтересів ще не відбулася (її виникнення носить імовірний характер).

При цьому, саме лише посилання в заяві на неможливість виконання судового рішення у разі проведення відповідачем відповідних реєстраційних дій зі зміни не може свідчити про достатнє обґрунтування необхідності застосування відповідного заходу забезпечення, яке може бути підставою для його застосування.

З урахуванням наведеного та встановлених у даній справі обставин, судова колегія, вважає, що місцевим господарським судом цілком правомірно було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивачем належними і допустимими доказами в розумінні присів ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено обставин, з якими закон пов'язує застосування заходів забезпечення.

Таким чином, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Судова колегія також вважає за необхідне зауважити, що на час перегляду оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом вже було прийнято рішення про відмову в задоволенні позову у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у справі № 925/639/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 18.07.2018 у справі № 925/639/18 залишити без змін.

3. Копії матеріалів оскарження у справі № 925/639/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 07.12.2018