РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.11.2018Справа № 910/3193/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства «Віктор-Ком Імпекс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кемелплет Груп» про стягнення 35 875,85 грн., за участю представників позивача - Божеску Г.В., довіреність №б/н від 27.09.2018 року, відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 35 035,00

грн. попередньої оплати та 840,85 грн. інфляційних втрат у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо поставки товару за усним договором від 15.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2018 року (суддя Мельник В.І.) відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.05.2018 року.

Разом з позовною заявою позивачем було надано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.05.2018 року позивачеві відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 24.07.2018 року, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Мельника В.І., справу 24.07.2018 року передано на розгляд судді Чебикіній С.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2018 року справу прийнято до провадження суддею Чебикіною С.О. та призначено підготовче засідання на 05.09.2018 року.

29.10.2018 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 35 035,00 грн. попередньої оплати та 1926,95 грн. інфляційних втрат, яка прийнята судом до розгляду.

29.10.2018 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про зміну назви відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2018 року змінено назву відповідача - з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гулливер» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кемелплет Груп», а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на

28.11.2018 року.

28.11.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи

судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач відзив на позов не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактуру №82 від 15.12.2017 року було перераховано відповідачеві в якості попередньої оплати 35 035,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 202 від 15.12.2017 року на вказану суму, яке міститься в матеріалах справи.

16.02.2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про поставку товару на вказану суму протягом 7 днів.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання здійснивши попередню оплату відповідно до виставленого відповідачем рахунку, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з передачі товару у власність позивача.

Доказів поставки відповідачем товару позивачу на суму 35 035,00 грн. або доказів повернення позивачеві попередньої оплати в розмірі 35 035,00 грн. відповідачем суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язань має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення 35 035,00 грн. попередньої оплати обґрунтовані та позов у цій частині вимог підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 926,95 грн. слід зазначити, що відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає, зокрема у випадках повернення сум авансу (попередньої оплати) та завдатку, повернення безпідставно отриманих коштів, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином, стягнення з відповідача суми попередньої оплати не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар. За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні ст. 625 ЦК України. Аванс - це спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27.02.2017 року у справі №910/20455/16.

За таких обставин, в позові в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 1 926,95 грн. слід відмовити.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 220,00 грн., на підтвердження чого надав відповідні докази - договір про надання правової №02/18 від 28.01.2018 року, актом приймання-передачі виконаних робіт від 15.03.2018 року, а квитанцією №02/18 від 15.03.2018 року на суму 5 220,00 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

Судовий збір та витрати на правову допомогу, відповідно до вимог ст. ст. 126, 128, 129 ГПК України покладається на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського

процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кемелплет Груп» (73003, Херсонська область, м. Херсон, Суворовський район, проспект Ушакова, 47, код 41156126) на користь Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" (60421, Чернівецька область, Глибоцький район, с. Йорданешти, вул. Корнец, 24, код 34864103) 35 035 (тридцять п'ять тисяч тридцять п'ять) грн. 00 коп. попередньої оплати, 1 673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) грн. 90 коп. судового збору та 4 959 (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 10.12.2018 року

Суддя С.О. Чебикіна