ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Справа№ 910/8503/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Буравльова С.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Любін О.І. - дов. № 476 від 04.05.2018р.

від відповідача: Майорова Л.Г. - директор наказ № 1 від 04.06.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018р.

у справі № 910/8503/18 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-

Житлосервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний

центр "Гарантія"

про стягнення 22008 грн. 07 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Гарантія" про стягнення 22008 грн. 07 коп., з яких 8052 грн. 69 коп. основного боргу, 2418 грн. 61 коп. 3% річних та 11536 грн. 77 коп. інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №12425 про участь у витратах та утримання будинку та прибудинкової території від 22.11.2005 не у повному обсязі здійснив оплату за надані позивачем у період з серпня 2005 року по березень 2017 року послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 8052 грн. 69 коп. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2418 грн. 61 коп. та інфляційні втрати у розмірі 11536 грн. 77 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року у справі № 910/8503/18 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" про стягнення 22008 грн. 07 коп. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 року по справі №910/8503/18 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя),Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11 2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 р. у справі № 910/8503/18, розгляд справи призначено на 04.12.2018р. о 12 год. 00 хв.

14.11.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/260/18 від 03.12.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці з 03.12.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8503/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/8503/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Буравльов С.І.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ГПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Північного господарського суду від 03.12.2018р. справу № 910/8503/18 прийняти до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням правління Акціонерного товариства Холдингової компанії "Київміськбуд" № 245/0/5-05 від 01.12.2005 (копія долучена позивачем до позовної заяви) вирішено передати на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження житлові будинки з вбудованими інженерними спорудами за адресами: м. Київ, проспект Бажана 12 та проспект Бажана 14 Товариству з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс".

У позовній заяві позивач вказав на те, що він до 01.04.2017 здійснював обслуговування будинку № 12 на проспекті Бажана у місті Києві.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Гарантія" (Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Гарантія") є власником квартири № 425 у будинку № 12 на проспекті Бажана у місті Києві, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 19.08.2005 (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що 22.11.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" (підприємство) та Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Гарантія", яке змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Гарантія" (співвласник) укладено Договір №12425 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: м. Київ, проспект Бажана, буд. 12, в якому на 20 поверсі знаходиться квартира 425, загальною площею 54,2 кв.м, житловою площею 24,0 кв.м, що належить співвласнику на праві приватної власності.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Гарантія" відповідач є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Гарантія" та створений шляхом його перетворення.

Відповідно до п. 1.2 Договору №12425 від 22.11.2005 метою договору є забезпечення кваліфікованого, якісного та гарантованого обслуговування та поточного ремонту житлового будинку, його технічного обладнання, надання житлово-комунальних послуг, інших послуг, дотримання санітарного стану прибудинкової території для створення мешканцям будинку належних умов проживання.

Згідно з п. 2.1 Договору №12425 від 22.11.2005 підприємство зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешканцям в будинку, в тому числі співвласнику та мешкаючим з ним особам згідно з вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до п. 5.3 Договору №12425 від 22.11.2005 платню за комунальні та інші послуги підприємство нараховує співвласнику з 30.08.2005.

Згідно з п. 5.10 Договору №12425 від 22.11.2005 термін дії цього договору складає 5 років з моменту набуття чинності.

Відповідно до п. 5.11 Договору №12425 від 22.11.2005 дія договору автоматично продовжується на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець зобов'язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Позивач вказує на те, що він належним чином виконував свої зобов'язання за Договором №12425 від 22.11.2005 за період з 30.08.2005 по 01.04.2017, тоді як відповідачем не у повному обсязі здійснено оплату за отримані послуги за вказаний період, у зв'язку з чим у відповідача, за твердженням позивача, виникла заборгованість у розмірі 8052 грн. 69 коп.

З долученого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості судом встановлено, що за період з серпня 2005 року по березень 2017 року позивачем було нараховано відповідачу плату за послуги з утримання будинку і прибудинкової території на загальну суму 18090 грн. 61 коп., з яких відповідачем було сплачено 13657 грн. 58 коп.; за період з липня 2005 року по травень 2015 року позивачем було нараховано відповідачу плату за опалення у розмірі 11054 грн. 45 коп., з яких відповідачем сплачено 9177 грн. 22 коп.; за період з жовтня 2005 року по червень 2009 року позивачем було нараховано відповідачу додаткову плату у розмірі 1862 грн. 43 коп., з яких відповідачем сплачено 120 грн. 00 коп.; за період з жовтня 2007 року по квітень 2014 року позивачем було нараховано відповідачу плату за холодну воду у розмірі 2161 грн. 66 коп., з яких відповідачем сплачено 2161 грн. 66 коп. (у повному обсязі); за період з жовтня 2007 року по квітень 2014 року позивачем було нараховано відповідачу плату за гарячу воду у розмірі 11801 грн. 76 коп., з яких відповідачем сплачено 11801 грн. 76 коп. (у повному обсязі).

Таким чином, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з липня 2005 року по березень 2017 року позивачем було нараховано відповідачу до сплати грошову суму у загальному розмірі 44970 грн. 91 коп., тоді як відповідачем були сплачені грошові кошти у загальній сумі 36918 грн. 22 коп., у зв'язку з чим, як зазначає позивач, заборгованість відповідача становить 8052 грн. 69 коп.

Зважаючи на викладену позивачем у розрахунку заборгованості інформацію, сума основного боргу, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, складається з 4433 грн. 03 коп. заборгованості з оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території, 1877 грн. 23 коп. заборгованості зі сплати вартості опалення та 1742 грн. 43 коп. заборгованості з оплати додаткових послуг.

Враховуючи предмет та підстави позову, предметом доказування у даній справі є обставини, що підтверджують наявність у відповідача заявленої позивачем суми боргу - 8052 грн. 69 коп.

Отже, на позивача покладається обов'язок з доведення належними та допустимими доказами факту надання позивачем відповідачу наступних послуг: 1) за період з серпня 2005 року по березень 2017 року - послуг з утримання будинку і прибудинкової території на загальну суму 18090 грн. 61 коп.; 2) за період з липня 2005 року по травень 2015 року - опалення у розмірі 11054 грн. 45 коп.; 3) за період з жовтня 2005 року по червень 2009 року - додаткові послуги у розмірі 1862 грн. 43 коп. (враховуючи предмет позову).

Так, згідно з п. 2.2.4 Договору №12425 від 22.11.2005 співвласник зобов'язується не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок підприємства пропорційно його частині власності в будинку и в розмірах, визначених чинним законодавством, за надані послуги, а саме: диспетчиризацію і технічне обслуговування ліфтів, вивіз побутових відходів, обслуговування будинкових вузлів обліку, їх стандартизацію і метрологію, обслуговування водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло та електроприводів будинку, дезинфекцію, дератизацію, послуги аварійної служби, підготовку будинку до експлуатації у зимовий період, електроенергію на роботу ліфтів, на освітлення сходових кліток, опалення місць загального користування, воду на миття та полив прибудинкової території, санітарного обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічного обслуговування, комунальні та інші платежі, передбачені чинним законодавством України.

Крім того, згідно з п. 2.2.11 Договору №12425 від 22.11.2005 для поліпшення комфортного мешкання та проведення комплексу робіт, направлених на підтримання будинку та прибудинкової території в привабливому стані, що складається з: утримання служби конс'єржів; понаднормове утримання працівників і понаднормове виконання робіт підприємством; проведення відновлювальних ремонтів місць загального користування після заселення всіх мешканців; організації системи по економії теплової енергії, води та електроенергії; надання консультації з юридичних та інженерно-технічних питань, що стосуються облаштування і оформлення квартир; інших заходів, що поліпшують мешкання у будинку; опломбування квартирних лічильників ХВП та ГВП; телефонізація служби конс'єржів; встановлення домофонів "конс'єрж - вхідні двері" сплачувати додатково на рахунок підприємства по 40 грн. 00 коп. щомісяця.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Але, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту надання відповідачу комунальних послуг (додаткові послуги, опалення місць загального користування, утримання будинку та прибудинкової території) за спірний період.

Зокрема, суд зазначає, що такими доказами надання споживачу вказаних комунальних послуг можуть бути: акти приймання-передачі робіт/послуг, складені з постачальниками/виробниками відповідних послуг, та/або договори, укладені з постачальниками/виробниками відповідних послуг (з організаціями, які надають послуги з технічного обслуговування/ремонту ліфтів, вивезення побутових відходів, дезінфекції, дератизації, тощо) так як з умов Договору №12425 від 22.11.2005 (п.п. 1.1, 1.2) не вбачається, що такого виду послуги надаються безпосередньо позивачем, а зазначено, що позивач забезпечує надання послуг, передбачених умовами вказаного договору.

Протилежного позивачем не доведено.

Так само, як факт (фактичний обсяг спожитої теплової енергії) так і вартість (загальний розмір) опалення місць загального користування за спірний період повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, відповідним договором (ами), укладеними з постачальником/виробником послуг (ПАТ "Київенерго", ТОВ "Єврореконструкція", іншими) та актами приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) за спірний період із зазначенням як обсягів спожитої теплової енергії так і її загальної вартості.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин надання відповідачу у спірному періоді додаткових послуг, передбачених умовами п. 2.2.11 Договору №12425 від 22.11.2005, - будь-яких актів приймання-передачі виконаних робіт, наданих послуг; журналів обліку робочого часу консьєржів, тощо.

Позивачем долучено до позовної заяви лише власний розрахунок позовних вимог, який з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України не є належним та допустимим доказом на підтвердження викладених позивачем обставин, а є виключно суб'єктивним відображенням міркувань позивача щодо предмета спору - розміру житлово-комунальних послуг, розміру сплачених відповідачем грошових коштів.

Відповідач заперечив щодо надання позивачем ряду послуг, передбачених умовами Договору №12425 від 22.11.2005, а саме щодо обслуговування ліфтів, прибирання коридорів та сходових кліток.

Щодо тверджень позивача, що 05.09.2016р. керівник відповідача проводив з позивачем звірку взаємних розрахунків, про що між сторонами було складено акт звірки від 05.09.2016, що свідчить про визнання боргу відповідачем та про переривання позовної давності, то на думку колегії суддів вони є необгрунтованими, оскільки вказаний акт звірки не підписаний уповноваженим представником відповідача (не скріплений відбитком печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Гарантія"), а на ньому міститься лише напис, що акт отриманий 05.09.2016р. ОСОБА_3

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, якими б підтверджували обставини, що входять до предмету доказування та викладені позивачем у позовній заяві (у розрахунку заборгованості).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Гарантія" про стягнення суми основного боргу у розмірі 8052 грн. 69 коп.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2418 грн. 61 коп. та інфляційні втрати у розмірі 11536 грн. 77 коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Гарантія" суми основного боргу у розмірі 8052 грн. 69 коп., позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2418 грн. 61 коп. та інфляційних втрат у розмірі 11536 грн. 77 коп. як похідні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовної давності, заявленої відповідачем, та міркувань сторін справи щодо переривання/непереривання позовної давності, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ч. 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки, суд дійшов висновку про недоведеність (необґрунтованість) належними та допустимими доказами позовних вимог позивача, у зв'язку з чим відмовив у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Гарантія", підстави для застосування позовної давності, заявленої відповідачем, відсутні.

Крім того, надані до апеляційної скарги документи, які зазначені в додатках, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки дані докази не були надані суду першої інстанції і не досліджувалися ним.

Не можуть вони враховуватись і судом апеляційної інстанції, оскільки відсутнє клопотання про залучення доказів на стадії апеляції з обґрунтуванням неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018р. у справі № 910/8503/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018р. у справі № 910/8503/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/8503/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.І. Буравльов

Л.П. Зубець