ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

10.12.2018м. ХарківСправа № 922/1559/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест", м. Харків
до 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків третя особа, 2. Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця", м. Київ
про повернення майна
за участю представників:

від позивача - не прибув

від відповідача 1 - ОСОБА_1, довіреність № 15 від 02.01.2018

від відповідача 2 - не прибув

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпексінвест» звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків, в якій просило суд стягнути з останнього 13469,33 грн., інфляційних нарахувань в сумі 2169,45 грн., процентів за користування коштами в сумі 458,33 грн., пені в сумі 1659,86 грн. Також позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.07.2017 по справі №922/1559/17 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпексінвест» 13469,33 грн. заборгованості, 2169,45 грн. інфляційних втрат, 458,33 грн. 3% річних, 1450,44 грн. судового збору. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 1659,86 грн. - відмовлено.

Постановою Верховного суду від 06.07.2018 касаційну скаргу ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна по Харківській області задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №910/1559/17 скасовано. Справу №910/1559/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для нового розгляду справи № 922/1559/17 визначено головуючого суддю (суддя - доповідач): Сальнікова Г.І., про що заступником керівника апарату суду складено та підписано відповідний Протокол автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.10.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2018 розгляд справи № 922/1559/17 ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 05.11.2018 р. об 11:40.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.11.2018 на виконання вказівки, яка міститься у постанові Верховного Суду від 06.07.2018, господарський суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області у якості співвідповідача, у зв'язку із чим, підготовче засідання відкладено на 03.12.2018 об 11:20.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2018 усне клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи задоволено та на підставі п. 3 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 10.12.2018 о 10:40.

04.1.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача 1 надійшли письмові пояснення (вх. № 33921) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Повноважний представник позивача у судове засідання 10.12.2018 не прибув, хоча про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Повноважний представник відповідача 1 судове засідання 10.12.2018 з'явився та підтримав подані письмові пояснення (вх. № 33921), зазначив про те, що

Повноважний представник відповідача 2 у судове засідання 10.12.2018 не прибув, хоча про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Повноважний представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача судове засідання 10.12.2018 не прибув, хоча про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків, в якій просило суд стягнути з останнього 13469,33 грн. переплати за договором оренди, 2169, 45 грн. інфляційних нарахувань, 458,33 грн. процентів за користування коштами, 1659, 86 грн. пені та покласти на відповідача судові витрати на суму 1600 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач визнав, що має зазначену заборгованість перед позивачем, проте станом на 15.05.2017 переплачені кошти в розмірі 13469,33 грн. не були повернуті. Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути суму переплаченої орендної плати на підставі статей 536, 625, 1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Грошові кошти, які позивач просить суд стягнути з відповідача, останнім отримано в якості оплати за договором оренди, що, в свою чергу, було встановлено судами попередніх інстанцій, а тому доводи позивача про те, що спірні кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, є помилковими.

При цьому, судами попередніх інстанцій відхилено доводи позивача про те, що спірні кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України та застосовано положення договірних зобов'язань згідно статей 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України про повернення надмірно сплачених коштів за договором з огляду на зміну сторони договору та неможливість зарахування суми переплати в рахунок майбутніх платежів з орендної плати.

У даному разі кошти в розмірі 70% від орендної плати по договору оренди від 04.06.2010 №4624-Н повинні були надходити до державного бюджету, та у випадку їх надходження підлягають поверненню з Державного бюджету з огляду на таке.

Так, відповідно до пункту 3.6. Договору оренди сторони погодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу, у співвідношенні 70% безпосередньо до державного бюджету та 30% балансоутримувачу. Відтак, суд першої та апеляційної інстанцій мали встановити чи надходили сплачені позивачем кошти до державного бюджету та в якому розмірі ,та відповідно до цього, прийняти рішення про можливість їх стягнення з державного бюджету із залученням відповідачем у справі територіального органу державної казначейської служби.

Відповідно до частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Отже, при з'ясуванні факту зарахування до державного бюджету всієї чи частини надмірно сплаченої позивачем суми відповідачу, суд бере до уваги положення статті 78 Бюджетного кодексу України та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 N 226 (в редакції наказу Державного казначейства України від 29.05.2008 №181; далі - Порядок). Казначейська служба України є органом, який здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

При цьому, кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов'язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна, як учасник цивільних відносин (частина 2 статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦК України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. При цьому, в господарському процесі відповідно до частини 4 статті 56 ГПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у цій справі співвідповідачем повинна бути держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади, з урахуванням чого, ухвалою господарського суду Харківської області від 05.11.2018 на виконання вказівки, яка міститься у постанові Верховного Суду від 06.07.2018, господарський суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області у якості співвідповідача.

При цьому, у спорах про повернення помилково або надміру сплачених сум до державного бюджету, спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України, а резолютивні частини рішень у вказаних спорах не повинні містити відомостей про суб'єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Правовий висновок про таке зроблено у Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/23967/16.

Під час нового розгляду даної справи, Судом констатовано, що правова природа додаткового договору 12.02.2016 до договору оренди від 04.06.2010 № 4624-Н укладеного між ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Імпексінвест" як такого, що є договором оренди укладеним з новим власником орендованого майна.

Також, під час нового розгляду справи з'ясовано, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області перераховано кошти на користь ТОВ "Імпексінвест", а саме:

- за платіжним дорученням № 181 від 09.11.2017 у сумі 2627,78 грн.

- за платіжним дорученням № 182 від 09.11.2017 у сумі 1450,44 грн.

- за платіжним дорученням № 3847 від 11.10.2017 у сумі 13469,33 грн. перерахованих УК Основ'янського району згідно под. РВ ФДМУ по Харківській області, над. 09.10.17; 02.10.2017; 43-5158 за відносинами, що були предметом розгляду по справі № 922/1559/17.

Тобто, станом на 10.12.18 рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 по справі №922/1559/17 виконано ОСОБА_2 відділенням Фонду державного майна України по Харківській області у повному обсязі.

При цьому, Судом досліджені наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують вищевказані обставини, а саме:

- ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 02.10.2017 р. за вих. № 43-5158 про перерахунок коштів;

- Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету від 02.10.2017 р. за вих. № 43-5158;

- ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 30.11.2018 р. № 43-7928.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи відсутність предмета спору, суд дійшов до висновку, що провадження у справі належить закрити.

При цьому, Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГПК України, про закриття провадження у справі Суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Приймаючи до уваги закриття провадження у справі та враховуючи положення статті 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір підлягає поверненню після надходження відповідного клопотання позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 231, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 922/1559/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" до: 1. ОСОБА_2 відділення Фонду державного майна України по Харківській області, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" про повернення майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 10.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_3