ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

10.12.2018

Справа № 910/14994/18

Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дирекція з капітального будівництва та реконструкції "Київбудреконструкція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов’язань за Договором підряду № 3-кт від 10.07.2017 року у розмірі 2 533 523 грн. 45 коп., яка складається з: 2 506 739,12 грн. – суми основного боргу, 24 724,00 грн. – пені, 2 060,33 грн. – 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018р. відкрито провадження у справі №910/14994/18 за правилами загального позовного провадження.

Комунальне підприємство "Дирекція з капітального будівництва та реконструкції "Київбудреконструкція" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову у справі №910/14994/18 шляхом накладення арешту на рахунки товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг".

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач не повернув позивачу невикористаний аванс за Договором підряду № 3-кт від 10.07.2017 року в розмірі 2 506 739,12 грн. Заявник вказує, що накладення арешту на рахунки відповідача сприятиме запобіганню порушення прав позивача, а в разі задоволення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду. Заявник зазначає, що він вже звертався до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, однак відповідач відчужив це майно за договором купівлі-продажу, що свідчить про можливість чергового уникнення відповідача від сплати боргу. За таких підстав заявник просить суд забезпечити даний позов шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник посилається на можливість уникнення відповідача від сплати боргу, оскільки відповідач вже відчужував своє майно.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності застосування конкретного заходу забезпечення позову, що має підтверджуватися відповідними доказами.

Заявник просить суд застосувати накладення арешту на грошові кошти відповідача як захід забезпечення позову.

Забезпечення позову може мати місце за наявності хоча б однієї з таких умов: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до вимог ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності застосування конкретного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, тощо).

Заявник, зазначаючи в поданій заяві про те, що відповідачем вчинилися дії щодо відчуження свого майна, жодних доказів на підтвердження своїх тверджень не надає.

Заявляючи клопотання про накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник

не зазначає які саме відповідачем вчиняються дії, спрямовані на виведення грошових коштів зі своїх рахунків, доказів здійснення відповідачем реалізації свого майна, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем останнім суду не надано.

Одночасно з цим, вказуючи на наявність у боржника на його рахунках грошових коштів, заявник таких доказів не надає, а його твердження ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, заявником не надано суду доказів, що вказували б на вчинення боржником дій відносно свого майна, які б були спрямовані на виведення майна чи коштів, за рахунок яких, у разі задоволення позову, позивач мав би можливість задовольнити свої позовні вимоги.

Суд відзначає, що ухилення боржника від повернення суми авансу може свідчити про порушення відповідачем своїх зобов’язань за договором, а не на вчинення ним фактичних дій, спрямованих на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому, у разі його задоволення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування можливого ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову. Позивачем не підтверджено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача, в зв’язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене та керуючись статтями 136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви комунального підприємства «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції «Київбудреконструкція» про забезпечення позову – відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції у встановлені ст.256 ГПК України строки.

Суддя                                         Л.М. Шкурдова