ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 місто Дніпро Справа № 908/948/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 (суддя Зінченко Н.Г., повне рішення складено 02.08.2018) у справі №908/948/18

за позовом Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007", м. Запоріжжя

про стягнення 125 000,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Запорізька міська рада звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" збитки в розмірі 125 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/948/18 позов задоволений: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" на користь Запорізької міської ради збитки в розмірі 125 000,00 грн., судовий збір у сумі 1 875,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" не уклало договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов'язкових дій щодо такого звернення та укладення договору, у зв'язку з чим неправомірна бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" щодо обов'язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується із зверненням позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" з заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Запорізька міська рада була позбавлена можливості отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням "упущена вигода".

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційної скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/948/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що саме договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста є правовою підставою виникнення у відповідача зобов’язань щодо перерахування коштів до відповідного місцевого бюджету. Позивач не звертався із вимогою про укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, договір між сторонами не укладався, тому відсутні правові підстави для стягнення коштів з відповідача.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на пропуск позивачем позовної давності, про застосування якої заявляв відповідач. Так, на підставі договору оренди земельної ділянки від 06.04.2009 відповідачу надано у строкове платне користування земельну ділянку для розташування прибудови до торговельно-розважального центру вбудованого до житлового будинку, тобто до початку здійснення реконструкції. Таким чином, на думку апелянта, Запорізька міська рада була обізнана у зв’язку з чим надається земельна ділянка, однак не вжила жодних дій щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2018 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/948/18 призначений на 16.10.2018.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №908/948/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2018 справу №908/948/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/948/18 прийнято до свого провадження, розгляд скарги розпочато спочатку у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

13.11.2018 від Запорізької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач вважає правильним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення збитків у сумі 125 000,00 грн. у вигляді упущеної вигоди. Також позивач вважає безпідставним посилання відповідача на пропуск позовної давності, оскільки про порушене право позивач дізнався 12.06.2015, коли надійшла вимога Державної фінансової інспекції в Запорізькій області за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради за період з 01.05.2012 по 01.04.2015.

13.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги у письмовому провадженні, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 11.03.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області виданий дозвіл №133-11 на початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва: "Реконструкція нежитлових приміщень VII та XI (літ. а-9) під торгово-розважальний центр з офісом та нежитлового приміщення № 324 (літ. А2-10,АЗ-2) під торгово-розважальний центр з салоном краси по бульв. Центральному, 3 у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (II черга)" (надалі - об'єкт будівництва). Код об'єкта будівництва - 1230.6. За Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 - будівлі підприємств побутового обслуговування.

Замовник будівельних робіт - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007".

24.12.2012 Запорізькою міською радою прийнято рішення №77 "Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя" (надалі – Порядок).

Пунктом 1 вказаного рішення затверджено Порядок, а пунктом 2 затверджено форму договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя.

В пунктах 1.4, 1.5 Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у м. Запоріжжі, зобов'язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, крім випадків, передбачених п.5 даного Порядку. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя коштів для створення і розвитку вищезазначеної інфраструктури.

В пункті 2.2 Порядку визначено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань становить для нежитлових будівель та споруд 10% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта.

Згідно з п. 2.4. Порядку, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя та спірні питання, що виникають з його визначенням, розглядаються на погоджувальній комісії, шляхом погодження договору про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та розрахунку величини пайової участі. Проекти даних документів готує та подає на розгляд погоджувальної комісії департамент архітектури та містобудування міської ради.

В пункті 3.1. Порядку передбачено, що договір про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя укладається під час надання департаментом архітектури та містобудування міської ради замовнику містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (у відповідності до нормативів для одиниці створеної потужності) або після надходження до виконавчого комітету міської ради повідомлення про реєстрацію декларації про початок будівельних робіт та дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пункту 3.3 Порядку замовник, який має намір укласти договір, зобов'язаний звернутися з заявою до міського голови.

Пунктом 3.6 Порядку передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до пункт 4.2 Порядку, кошти для фінансування розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури перераховуються до бюджету розвитку м. Запоріжжя.

У пункті 4.3 Порядку визначено, що Департамент фінансової та бюджетної політики міської ради за даними виписок органу державної казначейської служби щомісячно до 5-го числа надає департаменту архітектури та містобудування міської ради інформацію про надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя в розрізі платників.

До вказаного Порядку затверджено Додаток №1 Нормативи для розрахунку розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя для одиниці створеної потужності, Додаток №2 Розрахунок розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя на підставі затвердженої в установленому порядку проектної документації, також проект договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя.

Вказане рішення опубліковано в офіційному виданні Запорізької міської ради - газеті "Запорізька СІЧ" від 19.01.2013.

27.08.2014 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію за № ЗП3 про готовність об'єкта до експлуатації, в якій зазначено, що замовник – Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" проводив реконструкцію нежитлових приміщень VII та XI (літ. а-9) під торгово-розважальний центр з офісом та нежитлового приміщення № 324 (літ. А2-10, А3-2) під торгово-розважальний центр з салоном краси по бульв. Центральному, 3 у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (II черга). Код об'єкта будівництва - 1230.6. За Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 - будівлі підприємств побутового обслуговування. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 1250, 00 тис. грн., у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи 1200,00 тис. грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 50,00 тис. грн.

Замовник будівельних робіт - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007".

23.11.2015 Запорізькою міською радою на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" направлено вимогу від 19.11.2015 № 01/02-21/04592 про сплату збитків в розмірі 125 000,00 грн. та розрахунок розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя, яка отримана 26.11.2015 уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007", що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення форми (Р 803).

Зазначена вимога залишилася без відповіді та задоволення.

05.05.2018 Департаментом фінансової та бюджетної політики, листом за вих. №02/2-15/880 надав інформацію щодо несплати замовниками коштів пайової участі, у тому числі й Товариством з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007".

Предметом спору є стягнення суми збитків в розмірі 125 000,00 грн., спричинених територіальній громаді м. Запоріжжя внаслідок невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007"встановленого законом обов'язку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частин другої, третьої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Порядок регулює організаційні та економічні відносини, пов'язані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя та укладання договорів про пайову участь.

З системного аналізу положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку місцевий господарський суд, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що саме на замовника покладено обов'язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів.

Замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (стаття 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Відповідно до статей 2, 10 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та статей 4, 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" є замовником будівельних робіт на об'єкті будівництва: "Реконструкція нежитлових приміщень VII та XI (літ. а-9) під торгово-розважальний центр з офісом та нежитлового приміщення № 324 (літ. А2-10,АЗ-2) під торгово-розважальний центр з салоном краси по бульв. Центральному, 3 у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (II черга)", а тому реконструкція, здійснена ним, охоплюється законодавчим визначенням забудови, виходячи із наведених положень законодавства.

Згідно із статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські та адміністративно-господарські санкції.

Статтею 224 Господарського кодексу України, яка кореспондується із статтею 623 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками, згідно з частиною другою статті 224 Господарського кодексу України, розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" в порушення вимог частин другої, третьої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку не уклало договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій щодо такого звернення та укладення договору та є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням "упущена вигода".

При цьому наслідки у вигляді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007".

Згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 27.08.2014 за №ЗП3 кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією реконструкції об'єктів складає 1250 000, 00 грн., у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи 1200 000, 00 тис. грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 50 000, 00 тис. грн.

Частиною шостої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що: встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту; граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд.

Позивачем заявлено до стягнення 125 000,00 грн., що становить 10% від 1250 000,00 грн. - загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для нежитлових будівель та споруд.

Місцевий господарський суд перевіривши розрахунок позивача щодо суми збитків визнав його арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам частини шостої статті Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також пункту 2.2 Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Таким чином, місцевий господарський суд, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов до висновку, що в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" наявний склад цивільного правопорушення, а саме:

- протиправна поведінка: договір про пайову участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя із Запорізькою міською радою всупереч вимогам статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Товариством з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" не укладено;

- збитки: внаслідок не виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради не отримала дохід у розмірі 125 000,00 грн.;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками: внаслідок протиправних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" територіальній громаді міста Запоріжжя завдано збитки у вигляді недоотримання надходжень до місцевого бюджету в розмірі 125 000,00грн.;

- вина: Товариство з обмеженою відповідальністю Лавр-2007, яке в силу вимог частини другої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зобов'язане брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, не звернувся до Запорізької міської ради щодо укладення договору та не перерахував 125 000,00 грн. в якості коштів на створення та розвитку зазначеної інфраструктури міста Запоріжжя.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 26.04.2018 Верховного Суду у справі №908/6327/15.

Апеляційний господарський суд погоджується із місцевим господарським судом та відхиляє доводи апелянта про те, що лише укладений договір про пайову участь є єдиною підставою виникнення зобов'язання у відповідача щодо перерахування коштів до відповідного місцевого бюджету, оскільки відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть серед іншого виникати безпосередньо з спричинення шкоди іншій особі, що в цьому випадку і має місце.

Також відхиляються посилання апелянта про те, що у Запорізької міської ради не може виникати права на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, які фактично не спричинені, оскільки таке право у нього виникло б лише за умови укладення договору про пайову участь, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав свій обов'язок, як замовник будівництва та не взяв участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя, не звернувся до Запорізької міської ради з приводу необхідності укладення договору про пайову участь та не перерахував 125 000,00 грн. у якості коштів на створення та розвиток зазначеної інфраструктури.

Таким чином, Запорізька міська рада недоотримала кошти пайової участі у створені і розвитку інфраструктури міста у сумі 125 000,00 грн., що є не одержаними нею доходами, які вона могла б одержати у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007", що в силу приписів частини другої статті 224 Господарського кодексу України є саме упущеною вигодою.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" зобов'язане було укласти договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста , проте не виконало і не вжило дій, які б свідчили про намір виконати своє зобов'язання, адже всупереч вимогам закону та чинних актів органів місцевого самоврядування зареєструвало декларацію про готовність об'єкту до експлуатації без виконання обов'язку щодо перерахування коштів пайової участі.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду та відхиляє доводи апелянта про відмову у задоволенні позову у зв’язку з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Норма статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" має імперативний характер та зобов'язує замовника будівництва (відповідача) звернутися до позивача та взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя в строк до прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" не виконало свого обов'язку і не звернулося до позивача своєчасно до реєстрації декларації про готовність об'єкта в експлуатацію.

27.08.2014 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію №ЗП93 про готовність об'єкта до експлуатації.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" (частина 7 статті 36 та частина 11 статті 39) покладає на замовника обов’язок протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об’єкта будівництва.

12.06.2015 на адресу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, який є виконавчим органом Запорізької міської ради та реалізує повноваження виконавчих органів міської ради у галузі містобудування та архітектури, надійшла вимога Державної фінансової інспекції в Запорізькій області за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради за період з 01.05.2012 по 01.04.2015 та на підставі інформації Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

У вимозі Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 12.06.2015 зазначено, що протиправною бездіяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" завдано збитків територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 12.06.2015 достовірно, по факту отримання належного доказу, дізнався про порушення права на отримання коштів пайової участі у зв'язку зі здійсненням відповідачем будівельних робіт на об'єкті містобудування: "Реконструкція нежитлових приміщень VII та XI (літ. а-9) під торгово-розважальний центр з офісом та нежитлового приміщення № 324 (літ. А2-10,АЗ-2) під торгово-розважальний центр з салоном краси по бульв. Центральному, 3 у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (II черга)".

Також апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що міська рада дізналась про здійснення відповідачем реконструкції під час укладення договору оренди земельної ділянки, на якій розташований торгово-розважальний центр, оскільки укладення договору оренди земельної ділянки не є повідомленням забудовника про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта органу місцевого самоврядування.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що Запорізька міська рада звернулася з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" збитків в межах позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/948/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/948/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лавр-2007".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 14.12.2018.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко