СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Справа № 917/535/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - ОСОБА_1 - на підставі довіреності від 07.05.2018р. №29/02-18;

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 - ОСОБА_11 - на підставі договору про надання правової допомоги від 30.08.2018р.

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_12 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_13 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_8 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_9 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_10 (особисто);

третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_14 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Халтуринського госпрозрахункового сільського комунального підприємства, Полтавська область, Карлівський район, с. Мартинівка, (вх.№742 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 (суддя Бунякіна Г.І., ухвалене в м.Полтава о 15:33год., дата складення повного тексту рішення - 24.09.2018р.)

за позовом: Халтуринського госпрозрахункового сільського комунального підприємства, Полтавська область, Карлівський район, с. Мартинівка,

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава,

за участю третіх особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

1.ОСОБА_16, м.Полтава,

ОСОБА_17, м. Полтава,

ОСОБА_18, м.Полтава,

ОСОБА_19 ,Полтавська область, Кременчуцький район, с.Гориславні,

ОСОБА_20, м.Полтава,

ОСОБА_21, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

ОСОБА_22, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

ОСОБА_23, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

9.ОСОБА_24, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

10.ОСОБА_25, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

11.ОСОБА_26, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

ОСОБА_27, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

13.ОСОБА_26, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

ОСОБА_29, Полтавська область, Карлівський район, с. Мартинівка,

ОСОБА_30, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

ОСОБА_31, Полтавська область, Карлівський район, с. Халтурине,

ОСОБА_32, Полтавська область, Карлівський район, с.Халтурине,

18.ОСОБА_51, Полтавська область, Карлівський район, с.Красне,

19.ОСОБА_52, Полтавська область, Карлівський район, с.Тишенівка,

ОСОБА_35, Полтавська область, Карлівський район, с.Тишенівка,

21.ОСОБА_53, Полтавська область, м.Полтава, .

про визнання поновленим з 20.12.2017р. договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором та про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293),

ВСТАНОВИЛА:

14.05.2018р. Халтуринське госпрозрахункове сільське комунальне підприємство звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання поновленим з 20.12.2017р. договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором та про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293) в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на продовження здійснення Халтуринським госпрозрахунковим сільським комунальним підприємством користування земельною ділянкою, що є об'єктом договору оренди землі від 20.10.2011р. та відсутність протягом одного місяця після закінчення строку вказаного договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у його поновленні.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 відмовлено в задоволенні позову; скасовано заходи забезпечення позову.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки ним не було дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України "Про оренду землі", а продовження користування орендованою земельною ділянкою позивачем та його повідомлення про намір реалізувати право на поновлення договору оренди поза межами строку дії цього договору не є підставою для задоволення позовних вимог у даній справі, як і сплата позивачем орендних платежів не є підставою для продовження дії договору, термін дії якого закінчився.

Також, при ухваленні оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції було прийнято до уваги наявність прав законного очікування третіх осіб, що виникли на підставі розпоряджень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення частин земельної ділянки, що була об'єктом договору оренди землі від 20.10.2011р., який, як було встановлено під час розгляду справи, припинив свою дію на підставі чинного законодавства України.

Халтуринське госпрозрахункове сільське комунальне підприємство з рішенням господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов до передчасного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог. Зокрема, апелянт наголошує на тому, що Халтуринське госпрозрахункове сільське комунальне підприємство, як орендар продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, орендодавцем протягом одного місяця після закінчення дії договору не було надіслано на адресу орендаря жодного листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, а отже на думку апелянта наявні усі правові підстави для задоволення позовних вимог та відповідно поновлення договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Халтуринського госпрозрахункового сільського комунального підприємства на рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18; встановлено відповідачу та третім особам у справі строк до 28.11.2018р. для подання відзиву та письмових пояснень щодо апеляційної скарги з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 05.12.2018р.

30.11.2018р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1731), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Халтуринського госпрозрахункового сільського комунального підприємства, рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 05.12.2018р. представник відповідача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 також заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_12 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сторона відповідача - ОСОБА_7 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_13 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги, зважаючи на належне повідомлення апелянта про час та місце розгляду справи (т.3 а.с.218), судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне .

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2011р. між Карлівською районною державною адміністрацією (надалі- орендодавець) та Халтуринським госпрозрахунковим сільським комунальним підприємством (надалі- орендар) було укладено договір оренди землі (надалі- договір т.1 а.с. 17-18), відповідно до умов якого на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 10.10.2011р. №522, орендодавцем було передано, а орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка знаходиться на території Халтуринської міської ради за межами населеного пункту (пункт 1 договору).

Відповідно до пункту 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 84,81 га, в тому числі: ріллі 84,81га.

Вказаний договір було зареєстровано у відділі Держземагенства у Карлівському районі Полтавської області від 19.12.2012р. за №02766.

На виконання умов пункту 19 договору, яким сторони погодили, що земельна ділянка передається орендарю протягом п'яти днів, після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі, вищевказана земельна ділянка була передана орендарю згідно акту приймання - передачі земельної ділянки (т.1 а. с. 18 на звороті).

Пунктом 8 договору сторони погодили, що договір укладено строком на п'ять років (у разі укладення договору оренди землі для ведення сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Отже, кінцевою датою його дії (з урахуванням дати його реєстрації) є 19.12.2017 року.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2015р. №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка, яка є предметом договору, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності та знаходиться за межами населеного пункту, повноваження по розпорядженню якою відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, до яких відноситься відповідач.

Через зміни в земельному законодавстві до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі - відповідач) перейшли повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Полтавської області.

Враховуючи перехід права розпорядження земельними ділянками до відповідача, 31.01.2018р. (тобто, після закінчення терміну дії договору) Халтуринське госпрозрахункове сільське комунальне підприємство звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням №04/18 від 25.01.2018 р. (вх. № Х-1416/0/25-18 від 31.01.2018р.) про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011р. (т.1 а.с.25).

До вказаного клопотання позивачем було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

У відповідь на вказане клопотання, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області листом №32-16-0.332-723/2-18 від 08.02.2018р. було повідомлено позивача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не вбачає правових підстав для поновлення договору оренди землі від 20.10.2011р. з Халтуринським госпрозрахунковим сільським комунальним підприємством з огляду на порушення останнім термінів письмово повідомлення стосовно наміру укладання договору оренди землі на новий строк та, відповідно, закінчення строку дії вказаного договору (т.1 а.с.16).

19.04.2018р. позивач було повторно направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області лист № 26/18, в якому позивач наголошував на продовженні здійснення Халтуринським госпрозрахунковим сільським комунальним підприємством користування земельною ділянкою, що є об'єктом договору оренди землі від 20.10.2011р. та відсутність протягом одного місяця після закінчення строку вказаного договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у його поновленні та запропонував відповідачу підписати з Халтуринським госпрозрахунковим сільським комунальним підприємством додаткову угоду про поновлення вказаного договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (т.1 а.с. 29).

Проте, матеріали справи відповіді на вказаний лист не містять.

У зв'язку з вказаними обставинами, вважаючи поведінку Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області протиправним зволіканням з підписанням додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011р. та порушенням прав орендаря, що продовжує де-факто користуватися земельною ділянкою, 14.05.2018р. Халтуринське госпрозрахункове сільське комунальне підприємство звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання поновленим з 20.12.2017р. договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором .

Визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293), в наступній редакції:

Додаткова угода

про поновлення договору оренди землі від 20 жовтня 2011р.,

зареєстрованого 19 грудня 2012 року за №2766

та внесення змін до нього

м.Полтава Полтавської області 201_ року

Орендодавець: Головне управління Держгеокадстру у Полтавській області,

яке знаходиться за адресою: вул. Уютна, 23, м Полтава, 36039 в особі

______________________, що діє на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від ___________ 201_ № з одного боку, та

Орендар: Халтуринське госпрозрахункове сільське комунальне підприємство код за , яке знаходиться за адресою: 39520, Полтавська обл., Карлівський район, село Мартинівка, вул. Д. БАРВІНА, буд. 2, в особі директора Чернеги М.О., який діє на підставі Статуту, з другого боку, згідно з ч.6 ст. 33 Закону України " Про оренду землі", уклали цю Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 20 жовтня 2011 р., зареєстрованого 19 грудня 2012 року за №2766, про наступне:

1. Поновити термін дії договору оренди землі від 20 жовтня 2011 р., зареєстрованого 19 грудня 2012 року за №2766, на 5 років.

2. Інші умови договору залишаються без змін.

3. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Ця Додаткова угода є невід'ємною-частиною договору оренди землі від 20 жовтня 2011р.

Додаткова угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу,

один з яких знаходиться у Орендодавця, другий - в Орендаря.

4. Беручи до уваги те, що при укладенні Додаткової угоди, сторонам стають відомі персональні дані фізичних осіб, з метою дотримання положень Закону України " Про захист персональних даних", сторони підписуючи цю Додаткову угоду, підтверджують що дали згоду на збір, обробку, використання та включення їх персональних даних до бази персональних даних сторін цього договору, та підтверджують що проінформовані про свої права (ст. 8 Закону України " Про захист персональних даних") і про мету збору персональних даних.

Реквізити сторін

Головне управління Держгеокадастру у Полтпавській області, в особі __________________________________ Юридична адреса: Вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039 Халтуринське ГСКП в особі Чернеги Михайла Олеговича Юридична адреса: 39520, Полтавська обл., Карлівський район, село Мартинівка, вул. Д. БАРВІНА, буд. 2,

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним надалі використовується земельна ділянка відповідно до умов договору оренди землі від 20.10.2011р., а тому, посилаючись положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" вважає, що має переважне право на поновлення вказаного договору, яке відповідачем порушене, та є підставою для поновлення договору оренди земельної ділянки в судовому порядку (т.1 а.с.3-45).

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем було подано до місцевого господарського суду заяву в порядку пункту 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, датовану 11.05.2018 року б/н, вх.№4766 від 14.05.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову від 14.05.2018 року, вх.№588/18, шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру в Полтавській області вчиняти дії щодо:

1) поділу земельної ділянки, яка знаходиться на території Мартинівської (стара назва Халтуринська) сільської ради Карлівського району Полтавської області, площею 84,8062 га кадастровий номер :00:007:0001;

2) приймати накази (інші рішення) про: (1) надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, проекту поділу земельної ділянки, інших документацій із землеустрою, (2) їх затвердження (проектів), (3) передання у власність чи користування або оренду земельних ділянок, (4) виставлення на земельні торги земельних ділянок до вступу в законну силу рішення суду.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі заявник зазначає, що він є землекористувачем вищевказаної земельної ділянки на умовах договору оренди землі від 20.10.2011 року, укладеного між ним та Карлівською районною державною адміністрацією, дія якого з 19.12.2017 року є поновленою відповідно до приписів частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", так як Халтуринське госпрозрахункове сільське комунальне підприємство, як орендар, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договорів оренди, а від орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору лист-повідомлення про заперечення у поновленні договірних відносин не надходив (т.1 а.с.48-87).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.05.2018р. у даній справі було відмовлено в застосуванні заходів забезпечення позову по цій справі у спосіб за заявою від 11.05.2018 року за заявою б/н, вх.№4766 від 14.05.2018р., поданою в порядку пункту 2 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України Халтуринським госпрозрахунковим сільським комунальним підприємством (т.1 а.с.90-92).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2018р. у даній справі задоволено апеляційну скаргу Халтуринського госпрозрахункового сільського комунального підприємства; скасовано ухвалу господарського суду Полтавської області 17.05.2018р. у справі №917/535/18; задоволено заяву позивача Халтуринського госпрозрахункового сільського комунального підприємства про забезпечення позову задовольнити; заборонено Головному Управлінню Держгеокадастру у Полтавській області вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, яка знаходиться на території Мартинівської (стара назва Халтуринська) сільської ради Карлівського району Полтавської області, площею 84,8062 га, кадастровий номер :00:007:0001, приймати накази (інші рішення) про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, проекту поділу земельної ділянки, інших документацій із землеустрою, їх затвердження та передання у власність чи користування або оренду, виставляти на земельні торги земельні ділянки, що входять до складу земельної ділянки, яка є предметом спірних правовідносин у даній справі, до набрання рішенням законної сили (т.1 а.с.114-119).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2018р. Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було подано до господарського суду Полтавської області заяви про залучення до участі у даній справі громадян: ОСОБА_38, ОСОБА_12, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_41, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_10, ОСОБА_47, в порядку статті 50 Господарського процесуального кодексу України, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки рішення суду в даній справі може вплинути на права та обов'язки цих осіб (т.1 а.с.122-149).

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання відповідач посилався на те, що правочин (договір оренди землі), який намагається поновити в судовому порядку позивач, є таким, що припинив свою дію, а процедура його поновлення за приписами статті 33 ЗУ "Про оренду землі" є порушеною з боку Халтуринського ГСКП; відповідно до наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 21 захиснику ОСОБА_48 було надано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею по 2,00 га кожному з земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області за межами населених пунктів; частина земельної ділянки (а саме 50%) з загальної площі 84,81 га, що орендувалася позивачем за договором, який припинив свою дію, виділено по 2,00 га у приватну власність учасникам АТО; саме надання за відповідними наказами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (залучені в копіях до заяви) дозволів зазначеним громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га кожному з земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області за межами населених пунктів є, не що інше, як очікуване право на землю ("охоронюваний законом інтерес") учасників АТО, оскільки процедура отримання земельних ділянок в Україні відтермінована в часі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.08.2018р. залучено до участі у даній справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_38, ОСОБА_12, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_41, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_43, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_49, ОСОБА_10, ОСОБА_50 (т.2 а.с.168-170).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у даній справі відмовлено в задоволенні позову, з підстав викладених вище (т.3 а.с.100-105).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини регулюються умовами даного договору, нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 1 цієї статті цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Приписами статей 13 та 14 Конституції України та статті 324 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Колегія суддів зазначає, що підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється (стаття 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами частини другої статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 та 30 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про визнання поновленим з 20.12.2017р. договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором та про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 20.10.2011р., зареєстрованого у відділі Держземагентства у Карлівському районі Полтавської області 19.12.2012р. за №02766 (внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01.08.2017р., номер запису про інше речове право: 21748293) в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви.

Так, відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018р. у справі №920/739/17, яка у відповідності до приписів частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб'єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі колегія керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі The Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати правові норми та судову практику таким чином, яким вона є найбільш очевидною та передбачуваною для учасників цивільного обороту в Україні.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, що підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов'язані одна з іншою.

Як було зазначено вище, пунктом 8 договору оренди землі від 20.10.2011р. сторони погодили, що договір укладено строком на п'ять років (у разі укладення договору оренди землі для ведення сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Отже, кінцевою датою його дії (з урахуванням дати його реєстрації) є 19.12.2017 року.

Проте, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Головного управління Дергеокадастру у Полтавській області з листом - повідомленням про намір продовження договору оренди у встановлений договором строк, окрім того, після закінчення строку дії договору відповідачем також було повідомлено орендаря про відсутність підстав для продовження договору оренди земельної ділянки, що підтверджується листом Головного управління Дергеокадастру у Полтавській області №32-16-0.332-723/2-18 від 08.02.2018р. (т. 1 а.с.16).

З огляду на вищевикладене, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами в строк встановлений пунктом 8 договору та статтею 33 Закону України "Про оренду землі", договір оренди припинив свою дію 19.12.2017р., у зв'язку зі спливом строку, на який його було укладено, відповідно до положень частини 1 статті 31 Закону України Про оренду землі.

Судова колегія також повторно наголошує, що частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди, а саме: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Однак, матеріали справи не містять доказів оскарження апелянтом відмови чи бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди в судовому порядку станом на момент звернення до місцевого господарського суду з позовною заявою та прийняття оскаржуваного рішення .

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність переважного права позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки останнім не було дотримано процедури поновлення договору оренди встановленої статтею 33 Закону України "Про оренду землі", а продовження користування орендованою земельною ділянкою позивачем не є підставою для зобов'язання відповідача до поновлення договору оренди землі, оскільки в даному випадку право позивача на переважне поновлення договору оренди землі не може вважатися порушеним.

Щодо доданих позивачем до матеріалів справи копій платіжних доручень: від 13.12.2017р. №148 на суму 13358,00грн. з призначенням платежу - орендна плата за землю у грудні 2017р., від 24.01.2018р. №161 на суму 13358,00грн. з призначенням платежу - орендна плата за землю у січні 2018р., від 23.04.2018р., від 20.02.2018р.№5 на суму 13358,00грн. з призначенням платежу - орендна плата за землю у лютому 2018р., від 26.03.2018р. №8 на суму 13358,00грн. з призначенням платежу - орендна плата за землю у березні 2018р., від 23.04.2018р. №18 на суму 13358,00грн. з призначенням платежу - орендна плата за землю у квітні 2018р. (т.1 а.с.30-34), колегія суддів зазначає, що вказані копії не свідчать про оплату за користування саме спірною земельною ділянкою та сплату за це орендної плати у відповідному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що фактичні обставини даної справи не підпадають під дію частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", якою врегульовані питання поновлення договору оренди землі, та відповідно погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016р. у справі № 3-312гс16, аналіз норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти:

- орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором;

- орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Приписами частини 14 статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Тобто, зміна фактичних площ та меж земельних ділянок після укладення договору оренди унеможливлює пролонгацію укладеного договору у порядку, передбаченому частинами першою-шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди із дотриманням вимог чинного законодавства.

Отже, визнати поновленим договір за тих самих умов з урахуванням зміни площі земельної ділянки, відсутності погодження такого поновлення з боку власника або розпорядника земельної ділянки та не погодивши істотних умов договору додатковою угодою, з підстав передбачених частинами першою-шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" є неможливим.

Так, згідно зі статтею 15 Закону України "Про оренду землі" інформація про об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) є істотною умовою договору.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Стаття 79-1 Земельного кодексу України передбачає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Як вірно встановленого господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відносно частини сільськогосподарських угідь на території Мартинікської сільської ради Карлівського району, якими користувався позивач відповідно до умов договору оренди землі від 20.10.2011р., на підставі відповідних наказів Головного управління Дергеокадастру у Полтавській області, які є чинними, в судовому порядку не оскаржені та відповідно є обов'язковими до виконання (від 05.04.2018р. №2592-СГ, від 06.04.2018р. №2625-СГ, від 18.04..2018р. №2931-СГ, від 18.04.2018р. №2930-СГ, від 05.04.2018р. №2588-СГ, від 05.04.2018р. №2599-СГ, від 05.04.2018р. №2601-СГ, від 05.04.2018р. №2605-СГ, від 05.04.2018р. №2544-СГ, від 05.04.2018р. №2608-СГ, від 05.04.2018р. №2603-СГ, від 06.04.2018р. №2628-СГ, від 05.04.2018р. №2545-СГ, від 05.04.2018р. №2554-СГ, від 05.04.2018р. №2551-СГ, від 05.04.2018р. №2549-СГ, від 05.04.2018р. №2547-СГ, від 05.04.2018р. №2555-СГ, від 056.04.2018р. №2594-СГ, від 05.04.2018р. №2594-СГ, від 06.04.2018р. №2627-СГ) у відповідності до вимог земельного законодавства, а саме: статей 116, 118, 121 Земельного кодексу України за виключенням першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відповідно до частини 14 ст. 12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", було надано дозвіл на розроблення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність фізичним особам - громадянам (як учасникам АТО): ОСОБА_38, ОСОБА_12, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_41, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_43, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_49, ОСОБА_10, ОСОБА_50 (т.1 а.с.217)

Наданими третіми особами до матеріалів справи доказами також підтверджується, на даний час проекти щодо відведення земельних ділянок у власність знаходяться на стадії виготовлення, що потребує певного часу, який законодавцем не є обмеженим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції було обґрунтовано прийнято до уваги наявність прав законного очікування третіх осіб, що виникли на підставі розпоряджень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення частин земельної ділянки, що була об'єктом договору оренди землі від 20.10.2011р., який, як було встановлено під час розгляду справи, припинив свою дію на підставі чинного законодавства України.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Халтуринського госпрозрахункового сільського комунального підприємства залишити без задоволення .

Рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/535/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя І.А. Шутенко