ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м.Дніпро Справа № 904/2402/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіна О.В. (доповідач)

суддів: Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-190 від 01.10.2018 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №38 від 19.06.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 (повне рішення складено 13.09.2018, суддя Бєлік В,Г.) у справі №904/2402/18:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", м. Дніпро

про стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач- Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" з позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" заборгованість у сумі 5 395 116,39 грн., з яких: 2 894 157,72 грн. - пеня, 1 244 158,78 грн. - штраф, 148 201,70 грн. - 3% річних, 1 108 598,19 грн. - інфляційні втрати.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу № 145/15-ПР від 26.12.2014.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 148 201,70 грн. - 3% річних, 1 108 599,19 грн. - інфляційних втрат, пеню у сумі 1 447 078,86 грн., штраф у розмірі 7% у сумі 622 079,39 грн., витрати по сплаті судового збору сумі 80 926,75 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням господарського суду, позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 в частині зменшення неустойки на 50%, прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" неустойку у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення винесено з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, неповним з»ясуванням всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення справи в частині зменшення пені.

Апелянт посилається на те, що судом не було враховано особливості майнового стану позивача, ступінь виконання та період прострочення.

Так, відповідно до консолідованого звіту про фінансовий стан за кінець 2016 року дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) становить 49 209 млн. грн., (у порівнянні з 2015 роком збільшилась на 16 001 млн. грн.), розмір довгострокових позик складає 23 100 млн. грн., короткострокових позик - 47 744 мли. гри. (наявні у матеріалах справи).

Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності Позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2017/2018 років.

Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як підприємство державного сектору економіки є обєктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України.

Так, основним нормативним документом, що регулює порядок та умови постачання природного газу та виділення номінацій захищеним споживачам у опалювальний період 2017-2018 років є постанова Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року №187, якою затверджено ОСОБА_3 про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

ОСОБА_3 визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов'язків, що покладаються на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам, не створюючи загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації - п. Положення.

Згідно пп.4 п.З ОСОБА_3 встановлено обов'язок НАК "Нафтогаз України" постачати природний газ виробникам теплової енергії для всіх категорій використання природного газу, в тому числі для виробництва електричної енергії такими виробниками, на умовах та у порядку, що визначені ОСОБА_3 про ПСО.

Таким чином, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на Позивача державою обовязків, погіршує фінансове становище, впливає на своєчасність надання газу для інших споживачів природного газу.

Доводи Відповідача не мають ознак обставин непереборної сили, матеріали справи не містять доказів вжиття всіх належних заходів для недопущення правопорушення, відсутні також і будь-які докази неправомірних дій з боку Позивача.

А відтак, відсутні підстави як для звільнення від відповідальності, так і для зменшення відповідальності шляхом зменшення пені.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 у справі №904/2402/18.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи №904/2402/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", м. Дніпро про стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов'язання, з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 для розгляду справи №904/2402/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач), суддів: Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2018 року прийнято до свого провадження справу №904/2402/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 у справі №904/2402/18, розгляд справи розпочато спочатку, та призначено на 29.11.2018 рік о 14-30 годині.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що доводи відповідача наведені в підтримку рішення є недостатньо аргументовані положеннями норм матеріального права та поданими до суду доказами, а зводяться виключно до права зменшення пені як такого.

У судовому засіданні 29.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги, меж, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, заслухавши виступи представників особисто у судових дебатах, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ" (покупець) 26.12.2014 укладено договір №145/15-ПР купівлі-продажу природного газу, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем. (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 13800 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів, у січні 1200 тис.м3, у лютому 1300 тис.м3, у березні 1200 тис.м3, у квітні 1200 тис.м3, у травні 1200 тис.м3, у червні 1000 тис.м3, у липні 1000 тис.м3, у серпні 1000 тис.м3, у вересні 1200 тис. м3, у жовтні 1100 тис.м3, у листопаді 1200 тис.м3, у грудні 1200 тис.м3.

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ (п. 3.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються державною владою України органом.

Пунктом 5.2. договору визначено, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу .

До сплати за 1000 куб м. природного газу 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 276,94 грн., всього з ПДВ - 7 661,64 грн.

Додатковою угодою №1 від 10.02.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 5 700,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 6 180,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 236,14 грн., всього з ПДВ 7 416,84 грн.

Додатковою угодою №2 від 11.03.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 8 900,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 9 444,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 888,94 грн., всього з ПДВ 11 333,64 грн.

Додатковою угодою №3 від 01.04.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 7 200,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 8 000,20 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 600,04 грн., всього з ПДВ 9 600,24 грн.

Додатковою угодою №4 від 12.05.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 810,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 602,40 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 520,48 грн., всього з ПДВ 9 122,88 грн.

Додатковою угодою №5 від 18.06.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 600,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 388,20 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 477,64 грн., всього з ПДВ 8 865,84 грн.

Додатковою угодою №6 від 27.07.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 600,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 395,50 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 479,10 грн., всього з ПДВ 8 874,60 грн.

Додатковою угодою №7 від 01.10.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 600,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 7 421,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 484,22 грн., всього з ПДВ 8 905,32 грн.

Додатковою угодою №8 від 22.10.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу за 50 тис. куб.м. і більше (за умовами відсутності заборгованості) становить:

- попередня оплата до початку місяця поставки газу - 7 998,80 грн.;

- оплата протягом місяця поставки газу - 8 585,34 грн.;

- оплата після закінчення місяця поставки газу - 8 745,74 грн.

До 50 тис. куб.м. або наявності заборгованості становить - 8 745,74 грн.

Додатковою угодою №11 від 25.11.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу за 50 тис. куб.м. і більше становить:

- попередня оплата до початку місяця поставки газу - 7 981,20 грн.;

- оплата протягом місяця поставки газу - 8 580,96 грн.;

- оплата після закінчення місяця поставки газу - 8 751,10 грн.

До 50 тис. куб.м. або наявності заборгованості становить - 8 751,10 грн.

Додатковою угодою №8 від 22.10.2015 до договору купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №145/45-ПР пункт 6.1. договору викладено в наступній редакції:

Оплата за природний газ з урахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами відповідно до цін і на умовах, зазначених в пункті 5.2. договору.

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок продавця.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно розділу 11 договору договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині поставки природного газу з 01.01.2015 до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" із позовом про стягнення заборгованості у сумі 5 395 116,39 грн., з яких: 2 894 157,72 грн. - пеня, 1 244 158,78 грн. - штраф, 148 201,70 грн. - 3% річних, 1 108 598,19 грн. - інфляційні втрати, позивач Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу № 145/15-ПР від 26.12.2014.

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов»язання, що є підставою для стягнення нарахованих сум інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних, які входять до складу грошового зобов'язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, а також пені і штрафу за прострочку виконання.

Разом з цим, суд врахував, що відповідач в повному обсязі виконав зобовязання з оплати поставленого природного газу за спірним Договором, прострочка мала місце незначний час, збитки позивачу такою прострочкою не було завдано, а тому зменшив розмір штрафних санкцій на 50%.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору за актами прийому-передачі газу у 2015 році позивач здійснив на користь відповідача подачу та безперервне транспортування природного газу на загальну суму 94 101 678,25 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 35-44).

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обовязки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено і сторонами не оспорювалось, що відповідач за отриманий природний газ розрахувався повністю, однак з порушенням встановленого для оплати строку, що у відповідності до умов договору є підставою для стягнення штрафу і пені, а також сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат суд дійшов висновку про правильність обчислення позивачем пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат за прострочку виконання зобовязання, дотримання позивачем умов договору та чинного законодавства щодо нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

Отже, вимоги про стягнення пені у сумі 2 894 157,72 грн. за загальний період прострочки з 17.02.2015 по 15.07.2015, штрафу у розмірі 7% у сумі 1 244 158,78 грн. за період з 17.03.2015 по 15.04.2015, 3% річних за загальний період прострочки з 17.02.2015 по 15.07.2015 у сумі 148 201,70 грн. та інфляційних втрат за загальний період прострочки з 01.04.2015 по 31.05.2015 у сумі 1 108 598,19 грн. заявлені правомірно та підлягали задоволенню.

Разом з цим, відповідачем надано суду клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій на 70%.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити в тому числі поведінку винної сторони в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання.

Також, відповідно до вищезгаданої Постанови Пленуму ВГСУ при розгляді питання про зменшення штрафних санкцій суд повинен взяти до уваги причини неналежного виконання зобовязання або невиконання зобовязання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого міжнародним договором, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Так, відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не майнові інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Вирішуючи питання щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд першої інстанції врахував, що термін прострочки платежу за використаний природний газ ТОВ «М3 «Дніпросталь» був незначним та не приніс значних фінансових збитків та втрат ПАТ «НАК» «Нафтогаз України» в рамках ситуації на ринку економіки України.

На період 2014 року ТОВ «М3 «Дніпросталь» знаходилось у скрутному становищі у зв'язку з нестабільною та складною політичною та економічною ситуацією в країні. Основними причинами зниження попиту в замовленнях на той період була нестабільна ситуація на підприємствах країни в цілому. Більш того, у зв'язку з енергетичною кризою, що виникла внаслідок бойових дій на сході України та дефіцит вугілля, в період 2014-2015 років Державою були встановлені ліміти на споживання електроенергії, що призвело до майже зупинки підприємств трубної промисловості їх простоїв та великих збитків.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів.

Колегія суддів погодилась з судом першої інстанції про необхідність застосувати у даному випадку приписи зазначених норм з огляду на те, що відповідач в повному обсязі виконав зобовязання з оплати поставленого природного газу за спірним Договором, термін прострочення оплати вартості газу був незначний, відсутність спричинення збитків позивачу простроченням такої сплати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розміру пені та штрафу на 50%, тому згідно ст. ст. 549-552 Цивільного кодексу України з відповідача стягується пеня у розмірі 1 447 078,86 грн. та штраф 7% у розмірі 622 079,39 грн.

У той же час, господарський суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотанням про зменшення розміру стягнення 3% річних та інфляційних втрат з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, нарахування процентів і застосуванням індексу інфляції має компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки норма ч. 1 ст. 625 цього Кодексу є імперативною і не передбачає жодних винятків незалежно від причин прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 625 ЦК України не може бути зменшена за рішенням суду.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об'єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до п.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 у справі №904/2402/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 05.12.2018року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є.Чередко