ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. Справа№ 910/20201/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря Корінної А.О.

та представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Коцюба О.В. - дов. №19/3-02/424 від 08.12.2017р.;

від ПАТ «ТММ-Енергобуд» - Ляшко О.В. - дов. б/н від 26.02.2018р.;

від ТОВ «Інтер Прем'єр» - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Перший український міжнародний банк»

на рішення господарського суду м.Києва від 06.12.2017р.

(повний текст складено 13.12.2017р.)

у справі №910/20201/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом ПАТ «Перший український міжнародний банк»

до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «ТММ-Енергобуд»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Прем'єр»

про визнання зобов'язання припиненими

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 06.12.2017р. по справі №910/20201/17 у задоволенні позову ПАТ «Перший український міжнародний банк» до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання зобов'язання припиненими відмовлено повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ПАТ «Перший український міжнародний банк» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 06.12.2017р., в якій просить скасувати рішення суду і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзивах на апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» і ТОВ «Інтер Прем'єр» просять залишити рішення господарського суду м.Києва від 06.12.2017р. по справі №910/20201/17 без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Перший український міжнародний банк» на рішення господарського суду м.Києва від 06.12.2017р. по справі №910/20201/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2018р. розгляд справи №910/20201/17 було призначено на 27.02.2018р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018р. апеляційну скаргу ПАТ "Перший український міжнародний банк" залишено без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 06.12.2017р. у справі № 910/20201/17 - без змін.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 09.08.2018р. було скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018р., справу №910/20201/17 направлено на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

25.06.2018р. на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018р. в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до ч.5 ст.31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2018р. апеляційну скаргу ПАТ «Перший український міжнародний банк» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Пантелієнка В.О., суддів: Остапенка О.М., Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2018р. призначено справу до розгляду на 10.12.2018р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача і ПАТ «ТММ-Енергобуд», дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернулось до господарського суду м.Києва з позовом до ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання зобов'язання припиненими.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ПАТ «Перший український міжнародний банк» є кредитором ПАТ «ТММ-Енергобуд» (третя особа-1) вимоги якого були визнані ухвалою господарського суду Херсонської області від 19.06.2017р. у справі №923/436/17 за заявою ПАТ «Перший український міжнародний банк» до ПАТ «ТММ-Енергобуд» про порушення справи про банкрутство.

Позивач стверджував, що ПАТ "Державний ощадний банк України" також звернувся до господарського суду Херсонської області із заявою із кредиторськими вимогами до ПАТ «ТММ-Енергобуд», що виникла на підставі Договорів кредитної лінії №289/31/6-1 від 30.07.2009р., №289/31/6-6 від 27.08.2009р., №386/31/6 від 23.09.2010р.

Таким чином, на думку позивача, відповідач заявив вимогу у якості кредитора третьої особи-1, що передбачає право останнього на задоволення заборгованості за рахунок майна третьої особи-1 у процедурах передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що з огляду на неправомірний характер таких вимог прямо порушує законний інтерес позивача.

А тому, позивач у позовній заяві просив місцевий суд: визнати зобов'язання третьої особи-1, ПАТ «ТММ-Енергобуд» за Генеральним кредитним договором №289/31/6 від 30.07.2009р. перед відповідачем, ПАТ "Державний ощадний банк України", таким, що припинено; визнати зобов'язання третьої особи-1, ПАТ «ТММ-Енергобуд» за Договором кредитної лінії №289/31/6-1 від 30.07.2009р. перед відповідачем, ПАТ "Державний ощадний банк України", таким, що припинено; визнати зобов'язання третьої особи-1, ПАТ «ТММ-Енергобуд» за Договором кредитної лінії №289/31/6-6 від 27.08.2009р. перед відповідачем, ПАТ "Державний ощадний банк України", таким, що припинено; визнати зобов'язання третьої особи-1, ПАТ «ТММ-Енергобуд» за Договором кредитної лінії №386/31/6 від 29.09.2010р. перед відповідачем, ПАТ "Державний ощадний банк України", таким, що припинено; визнати зобов'язання третьої особи-1, ПАТ «ТММ-Енергобуд» за Договором про надання банківської гарантії №387/31/6-1 від 30.07.2009р. перед відповідачем, ПАТ "Державний ощадний банк України", таким, що припинено.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ "Державний ощадний банк України" (далі - Банк, Відповідач) та ПАТ "ТММ-Енергобуд" (далі - Позичальник, третя особа-1) був укладений Генеральний кредитний договір №289/31/6 від 30.07.2009р. (далі - Генеральний кредитний договір, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами до Генерального кредитного договору, що є його невід'ємною частиною).

В рамках Генерального кредитного договору, між Відповідачем та третьою особою-1 були укладені:

- договір кредитної лінії №289/31/6-1 від 30.07.2009р.;

- договір кредитної лінії №289/31/6-6 від 27.08.2009р.;

- договір кредитної лінії №386/31/6 від 23.09.2010р.

Пунктами 2.1 Генерального кредитного договору та Кредитних договорів передбачено, що Банк зобов'язується надати на умовах цих договорів, а Позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цими договорами строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цими договорами.

Підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 договору кредитної лінії №386/31/6 від 23.09.2010р. визначено, що сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком: до 29.01.2015р. - 200 000 000 грн.; з 30.01.2015р. до 27.02.2015р. - 177 775 000 грн.; з 28.02.2015р. до 29.03.2015р. - 155 550 000 грн.; з 30.03.2015р. до 29.04.2015р. - 133 325 000 грн.; з 30.04.2015р. до 29.05.2015р. - 111 100 000 грн.; з 30.05.2015р. до 29.06.2015р. - 88 875 000 грн.; з 30.06.2015р. до 29.07.2015р. - 66 650 000 грн.; з 30.07.2015р. до 29.08.2015р. - 44 425 000 грн.; з 30.08.2015р. до 22.09.2015р. - 22 200 000 грн.; з 23.09.2015р. - 0,00 грн.

Пунктом 2.2 договору кредитної лінії № 289/31/6-1 від 30.07.2009, визначено, що сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком: до 29.01.2015 - 116 438 000 гривень; з 30.01.2015 до 27.02.2015 - 99 804 000 гривень; з 28.02.2015 до 29.03.2015 - 83 170 000 гривень; з 30.03.2015 до 29.04.2015 - 66 536 000 гривень; з 30.04.2015 до 29.05.2015 - 49 902 000 гривень; з 30.05.2015 до 29.06.2015 - 33 268 000 гривень; з 30.06.2015 до 29.07.2015 - 16 634 000 гривень; з 30.07.2015 - 0,00 гривень.

Пунктом 2.2 договору кредитної лінії № 289/31/6-6 від 27.08.2009р., визначено, що сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком: до 29.01.2015р. - 27 562 000 грн.; з 30.01.2015р. до 27.02.2015р. - 23 624 000 грн.; з 28.02.2015р. до 29.03.2015р. - 19 686 000 грн.; з 30.03.2015р. до 29.04.2015р. - 15 748 000 грн.; з 30.04.2015р. до 29.05.2015р. - 11 810 000 грн.; з 30.05.2015р. до 29.06.2015р. - 7 872 000 грн.; з 30.06.2015р. до 29.07.2015р. - 3 934 000 грн.; з 30.07.2015р. - 0,00 грн.

Пунктом 2.2 договору кредитної лінії №386/31/6 від 23.09.2010р. визначено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 22.09.2015р.

Пунктами 2.2 договору кредитної лінії №289/31/6-1 від 30.07.2009р. та договору кредитної лінії № 289/31/6-6 від 27.08.2009р. визначено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.07.2015р.

В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Генеральним кредитним договором, між Банком та ПАТ "ТММ-Енергобуд" було укладено наступні договори: договір застави обладнання № 289/31/6-7 від 19.11.2009р., відповідно до якого в заставу було передано виробниче обладнання (кран мостовий двобалочний КМ20/5-28 (1 шт.), кран мостовий двобалочний КМ30 (30/5+30)-28 (1 шт.), трансформаторна підстанція КТП-1 1600 кВа 6/04 кВ (1 комплект), трансформаторна підстанція КТП-2 1600 кВа 6/04 кВ (1 комплект), трансформаторна підстанція КТП-3 1600 кВа 6/04 кВ (1 комплект), трансформаторна підстанція КТП-4 400 кВа 6/04 кВ (1 комплект), ячейки високовольтні РП 6 кВ РУ-1 (генераторів) (1 комплект), ячейки високовольтні РП 6 кВ РУ-2 (мережевий) (1 комплект), ячейки високовольтні РП 6 кВ РУ-3 (трансформаторів) (1 комплект)), що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Гетьмана Якова Острянина (надалі - Договір застави) та іпотечний договір № 825/31/6-3 від 16.06.2014р., відповідно до якого в іпотеку Банку було передано майнові права на будівлю адміністративно-побутового корпусу з підвалом і ганками (літ. А, А1, а, аі), загальною площею 7 235,9 кв. м, який знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт Малинівка, вул. Гетьмана Якова Острянина, 2-А; комплекс будівель і споруд перша черга вводу в експлуатацію 1-го пускового комплексу "Заводу енергетичного машинобудування", який складається з: будівлі виробничого корпусу №138 (літ. Б, Б1, б, 61, 62, 63, 64, 65, 66) загальною площею 32 090,0 кв. м, будівлі котельної (літ. Г) загальною площею 108,6 кв. м, будівлі розподільчої станції (літ. Д) загальною площею 315,6 кв. м, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Гетьмана Якова Острянина, 2; майнові права на будівлю корпусу № 137 (літ. В), загальною площею 2979,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт Малинівка, вул. Гетьмана Якова Острянина, 2-Б (далі - Договір іпотеки).

У зв'язку із закінченням строку дії та порушенням Позичальником зобов'язань за Кредитними договорами Банком було направлено Боржнику вимогу № 55/2-06/1605-12378 від 26.11.2015р. про необхідність сплати простроченої заборгованості.

У зв'язку із невиконанням Позичальником своїх зобов'язань, передбачених умовами Генерального кредитного договору та Кредитних договорів, внаслідок яких утворилась заборгованість, АТ «Ощадбанк» звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до ПАТ «ТММ-Енергобуд» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмети забезпечення.

За результатами розгляду позовної заяви Банку господарським судом м.Києва 23.09.2016р. було ухвалено рішення по справі № 910/7367/16 за позовом ПАТ "Держаний ощадний банк України" до ПАТ "ТММ-Енергобуд" про стягнення 619 221 732, 72 грн., відповідно до якого вирішено звернути стягнення на предмет застави за Договором застави обладнання № 289/31/6-7 від 19.11.2009р. та предмет іпотеки за Іпотечним договором № 825/31/6-3 від 16.06.2014р., що належить ПАТ «ТММ- Енергобуд» на праві власності, шляхом надання АТ «Ощадбанк» права продажу предмета застави від імені ПАТ «ТММ-Енергобуд» та предмета іпотеки від свого імені за ціною не нижчою, ніж визначена суб'єктом оціночної діяльності (а.с.162-169 том 1).

На виконання вищевказаного судового рішення 04.11.2016р. господарським судом м. Києва було видано відповідні накази.

Відповідач, реалізуючи свої права на підставі рішення господарського суду м. Києва від 23.09.2016р. по справі № 910/7367/16 та з метою продажу заставного майна за найвищою ціною, було розміщено відповідне оголошення у Системі електронних торгів арештованим майном (ДП «СЕТАМ») з початковою вартістю предметів застави та іпотеки, що встановлена у вказаному судовому рішенні, а саме - 73 298 300,00 гривень.

За результатами проведених електронних торгів ДП «СЕТАМ» було визначено переможця, який запропонував найвищу ціну - 104 000 000,00 грн., що підтверджується копією протоколу №213993 (а.с. 169 том 1).

09.12.2016р. між відповідачем та переможцем електронних торгів - Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Прем'єр» (далі - третя особа-2) були укладені наступні договори на загальну суму, що перевищувала ціну продажу, визначену у судовому рішенні, більш ніж на 30 мільйонів гривень: купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 1279; купівлі-продажу нерухомого майна, реєстраційний номер 1278; купівлі-продажу рухомого майна.

Позивач вважає, що відповідачем було реалізовано один із способів позасудового врегулювання спору на підставі застереження про задоволення вимог, що міститься в Іпотечному договорі, а тому враховуючи, що стягнення на предмет іпотеки було вчинено відповідачем в рахунок виконання зобов'язань третьої особи-1 за Кредитним договором, зобов'язання за таким договором, на думку позивача, є припиненими.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (позасудове врегулювання) передбачає, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки та визначено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог. Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Аналіз положень ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду)та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Таким чином, укладання відповідачем договорів купівлі - продажу предметів іпотеки на підставі рішення господарського суду м.Києва від 23.09.2016р. по справі №910/7367/16, відбувалось у відповідності норм чинного законодавства та у судовий спосіб, що повністю спростовує твердження позивача про застосування позасудового способу стягнення на предмет іпотеки.

Тому місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що діями відповідача жодним чином не порушені охоронювані законом права та інтереси позивача.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив ПАТ «Перший український міжнародний банк» у задоволенні позову.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 06.12.2017р. по справі №910/20201/17 - без змін.

Справу №910/20201/17 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 12.12.2018р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх