СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Справа № 905/1089/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Гетьман Р.А. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат за дов.,

від позивача: ОСОБА_2, адвокат за дов.,

від відповідача: ОСОБА_3, адвокат за дов.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за вх. №281 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від 08.08.2018 (суддя Левшина Г.В.) у справі № 905/1089/18

за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» м.Маріуполь, Донецька область,

до Приватного акціонерного товариства «Інститут Донбасреконструкція» м. Донецьк,

про стягнення заборгованості в сумі 116 412, 88 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.08.2018 р. по справі №905/1089/18 позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до Приватного акціонерного товариства «Інститут Донбасреконструкція» про стягнення боргу у сумі 101448,60 грн, інфляційних у сумі 12472,22 грн, 3 % річних у сумі 2492,06 грн, задоволені у повному обсязі.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням Приватне акціонерне товариство «Інститут Донбасреконструкція», м. Донецьк звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило скасувати рішення господарського суду Донецької області від 08.08.2018 р у справі № 905/1089/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ККП «Маріупольтепломережа» відмовити повністю. Вважають, що рішення по справі прийнято без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилаються на припинення договору з 01.10.2017 р., оскільки відповідачем на адресу позивача була направлена заява про припинення договору з 01.10.2017 р., що унеможливлює стягнення заборгованості за цим договором починаючи з 01.10.2017 р. Крім того наполягають, що матеріалами справи не підтверджено постачання теплової енергії, відсутність доказів розміру опалювальної площі та відсутність відомостей, які є обовязковими для визначення методики розрахунку заборгованості, відсутність відомостей, які підтверджують відповідність показників засобів обліку фактичним обсягам спожитої теплової енергії.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.09.2018 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства « Інститут Донбасреконструкція» м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 08.08.2018 р. по справі № 905/1089/18 та зобовязано позивача до 17.09.2018 р. надати до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії і доданих до нього документів іншій стороні у справі.

14.08.2018 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення додаткових доказів в обґрунтування відзиву, а саме: копію листа від 01.02.2018 р. № 10л/09 , копію акту від 12.01.2016 р., копію детального розрахунку ( пояснювальна записка), копії актів зняття показників прибору обліку теплової енергії у томі числі акти зняття теплового вузлу обліку з комерційного обліку та акти прийняття теплового вузла обліку. В якості підстав неможливості надання зазначених доказів до суду першої інстанції з обєктивних причин, посилається на відсутність відзиву відповідача на позовну заяву, що , на його думку, не викликало необхідності надання таких доказів.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2018 р. розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Інститут Донбасреконструкція» м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 08.08.2018 по справі № 905/1089/18 призначено до розгляду на 23.10.2018 р.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційній суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 р. № 295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів, зокрема до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду.

Приписами частини 5 та 7 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні невідкладно передаються до суду. визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цієї статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі розпорядження керівника апарату суду Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 за № 14 «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів», матеріали справи №905/1089/18 передано до Східного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 р. для розгляду справи № 905/1089/18, номер провадження 281 Д , визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І, суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 р. справа №905/1089/18 прийнята до провадження та призначено її розгляд на 13.11.2018 р. об 9 год 30 хвил.

В судовому засіданні, призначеному на 13.11.2018 р. оголошувалася перерва до 03.12.2018 р.

В судових засіданнях представники позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просилим рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник заявника апеляційної скарги наполягав на своїх вимогах. Просив рішення по справі скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Стаття 270 ГПК України встановлює, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що 01.10.2005 року між Акціонерним товариством закритого типу «Проектно-виробниче підприємство «Донбасреконструкція» м. Маріуполь було підписано договір № 138 на відпуск теплової енергії за умовами якого позивач (постачальник) подав теплову енергію для обєктів відповідача (споживача) перерахованих в додатку до даного договору (п.1.1. договору)

Згідно п.2.2. договору, нормативна тривалість опалювального періоду 183 дні, Начало та кінець опалювального періоду визначається погодними умовами та встановлюється виконавчим комітетом міської ради. У випадку збільшення опалювального періоду проти нормативного споживач виплачує всю вартість фактично отриманої теплової енергії.

Відповідно до п.5.1. договору, договір укладено на 2 роки. Умови договору можуть бути змінені або доповнені за взаємною згодою сторін у письмовому вигляді. Договір вважається продовжений на той же термін та на тих же умовах, якщо за місць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про відмову від даного договору або його перегляд.

За змістом дислокації до договору № 138 на відпуск теплової енергії від 01.10.2005 р. теплова енергія має постачатися позивачем відповідачу за адресою вул. Бахчіванджи, 5а. , розмір опалювальної площі 165.90 кв.м.

Додатковою угодою до договору від 23.09.2011 у звязку з перейменуванням Акціонерного товариства закритого типу «Проектно-виробниче підприємство «Донбасреконструкція» м. Маріуполь на Приватне акціонерне товариство «Інститут Донбасреконструкція» м. Маріуполь сторонами внесені до договору № 138 від 01.10.2005 відповідні зміни.

Судом першої інстанції також було встановлено, що на виконання умов договору позивачем за період з березня 2014 р. по квітень 2018 р. було поставлено теплову енергію до обєкту відповідача. На підтвердження зазначеної обставини, позивач надав до суду першої інстанції акти на включення центрального опалення від 21.10.2013 р., 17.11.2014р., 13.11.2015 р., 16.10.2016 р. 24.10.2017 р.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури № 03-1011009/01 від 24.03.2014, № 04-101009/01 від 25,04.2014 р., № 12-101009/01 від 30.12.2014, № 01-101009,01 від30,01.2015, № 02/101009/01 від 27.02.2015, № 03-101009/01 від 30.03.2015 р., № 04-101009/01 від 30.04.2015 р. № 11-101009/01 від 30.11.2015 р., №12-101009/01 від 30.12.2015 р., № 01-101009/01 від29.01.2016, № 02-101009/01 від 29.02.2016, №03-101009/01 від 31.03.2016, № 04-101009/01 25.04.2016, № 10-101009/01 від 31.10.2016, № 11-101009/01 від 30.11.2016, № 12-101009/01, № 01-101009/01 від 31.01.2017, № 11-101009 /01 від 30.11.2017, № 12-101009/01 від31.12.2017, № 01-101009/01 від 31.01.2018 р., № 02-101009/01 від 28.02.2018 р., №03-101009/01 від31.03.2018 р.. № 04-101009/01 від 30.04.2018 р. на суму 101448,60 грн з урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачем.

У звязку з не оплатою відповідачем вище зазначених рахунків, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, позовні вимоги судом першої інстанції задоволено повністю.

При цьому суд першої інстанції прийшов до висновку, що факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму підтверджено матеріалами справи та не спростовано з боку відповідача.

Про те судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно вимог ст. ст. 526, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

За приписами ст.529 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, 01.10.2005 року між відповідачем та позивачем було підписано договір № 138 на відпуск теплової енергії за умовами якого позивач (постачальник) подав теплову енергію для обєктів відповідача (споживача) перерахованих в додатку до даного договору (п.1.1. договору)

Відповідно до п.5.1. договору, договір укладено на 2 роки. Умови договору можуть бути змінені або доповнені за взаємною згодою сторін у письмовому вигляді. Договір вважається продовжений на той же термін та на тих же умовах, якщо за місць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про відмову від даного договору або його перегляд.

За змістом дислокації до договору № 138 на відпуск теплової енергії від 01.10.2005 р. теплова енергія має постачатися позивачем відповідачу за адресою вул. Бахчіванджи, 5а, розмір опалювальної площі складає 165,90 кв.м.

З огляду на наведене посилання заявника апеляційної скарги щодо не визначності розміру опалювальної площі спростовується матеріалами справи.

Відповідно до п.4.1. договору споживач за відпущену теплову енергію проводить оплату у відповідності з тепловими тарифами, затвердженими Маріупольським виконавчим комітетом міської ради, 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Судова колегія не погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги, щодо припинення дії Договору з 01.01.2017р та, як наслідок, безпідставності вимог щодо оплати за відпущену теплову енергію у періоду 2017-2018 років .

Як вбачається з тексту п.5.1. Договору, договір укладений строком на 2 роки. Умови Договору можуть бути змінені або доповнення за взаємного згодою сторін у письмовій формі. Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих саме умовах. Якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява однієї зі сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

17.08.2017 р. Відповідач спрямував на адресу Позивача заяву про припинення Договору з 01.10.2017 р. яку Позивач отримав 31.08.2017р. за вхідним № 3758.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень представників позивача, які вони надали під час розгляду апеляційної скарги, нежитлове приміщення, в якому розташовувався відповідач, знаходиться у багатоквартирному будинку.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630

Відповідно до п. 24 Правил, Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пункт 26 Правил встановлює, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Витрати, пов'язані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановленням індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. ( п.27 Правил)

Пунктом 2.6. Договору також встановлено, що Відключення споживача від мережи опалення та гарячого водопостачання може бути здійснено тільки при технічної можливості, наявності альтернативного джерела опалення, узгодженого у встановленому законом порядку та дозволу основного володільця приміщень та при наявності письмового попередження постачальника. Відключення системи опалення споживача з демонтуванням приборів опалення та переобладнання житлових приміщень в нежитлові проводиться у відповідності з рішенням міськвиконкому №100 від 20.02.2002 р.

За таких обставин, сама лише відмова споживача ( відповідача по справі) від договору, не є безумовною підставою для звільнення його від оплати за опалення приміщення, в якому він знаходився, за наявністю відсутності доказів, відключення його від системи опалення.

В той же час, судова колегія погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази поставки теплової енергії відповідачу в певних обємах.

На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи було додано акти на включення централізованого опалення від 21.10.2013 р., 17.11.2014 р., 13.11.2015 р., 16.10.2016 р., 24.10.2017 р.

Під час апеляційного провадження позивачем надано до суду копії актів зняття показників приборів обліку теплової енергії будинку за адресою: вул. Бахчиванжи, №5а., пояснювальну записку щодо порядку нарахування вартості спожитої теплової енергії, тощо.

Як зазначалося вище, Позивач просив суд апеляційної інстанції долучити зазначені докази до матеріалів справи під час апеляційного провадження, посилаючись, що вони не були надані під час розгляду справи судом першої інстанції, оскільки він (позивач) не отримував відзив на позовну заяву, а тому і не вважав за необхідне залучити зазначені документи до справи.

Про те, судова колегія не задовольняє зазначене клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч.3 ст.269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Стаття 74 ГПК України, встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 3 ст.74 ГПК України встановлює, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В силу приписів ч.4 ст. 74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За таких обставин, позивач звертаючись до суду першої інстанції з позовом, повинен був додати усі наявні у нього докази, які підтверджують як розмір позовних вимог так і їх обґрунтованість.

Відсутність відзиву на позовну заяву, враховуючи ту обставину, що відповідач знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органами влади, не є тією обставиною, що свідчить про неможливість подання цих документів до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Судова колегія при розгляду зазначеної справи бере до уваги, що відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених КМУ від 21.07.2005 р. №630.

Зазначеними правилами передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційне кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:

- у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку

садибного типу);

- у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення;

- у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Згідно п.12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційне опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Пунктом 14 Правил встановлено, що показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів.

Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.

Пунктом 15 Правил передбачено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

- з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із

середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

- з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем.

Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

У разі застосування авансової системи оплати послуг виконавець періодично, раз на 6 місяців, здійснює перерахунок плати за фактично надані послуги, про що повідомляє споживача.

Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

- з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства;

- з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. ( п.21 Правил)

Судова колегія погоджується зі ствердженням заявника апеляційної скарги, що актами підключення опалення може засвідчуватися лише факт підключення певного обєкта до опалення, а обсяги поставленої / спожитої теплової енергії до об»єкта опалення, який обладнано будинковим засобом обліку, можуть бути визначені тільки виходячи з актів зняття показань з таких будинкових засобів обліку.

Про те зазначені акти до суду першої інстанції не було надано.

Отже, визнавши факт постачання теплової енергії в певних обємах на обєкти, який належить відповідачу, за відсутністю вище зазначених актів, суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, що є підставою для скасування рішення по цій справі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вчинення дій визначених пунктом 2.5. розділу Х Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 10.12.2008 р. № 620/378., що унеможливлює дослідження питання про відповідність показників засобів обліку фактичним обсягам спожитої теплової енергії .

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факту постачання в певних обємах теплової енергії до обєкту відповідача, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення по справі скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Судові витрати покласти на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інститут Донбасреконструкція» м. Донецьк, на рішення господарського суду Донецької області від 08.08.2018 у справі № 905/1089/18 задовольнити.

2.Рішення господарського суду Донецької області від 08.08.2018 у справі №905/1089/18 скасувати. У задоволенні позовних вимог Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м.Маріуполь Донецької облапсті, до Приватного акціонерного товариства «Інститут Донбасреконструкція», м.Донецьк, про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією в сумі 116412,88 грн, у тому числі основний борг в сумі 101 448, 60 грн , інфляції в розмірі 12472,22 грн та три процента річних в сумі 2492, 06 грн відмовити.

3.Стягнути з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (84534, Донецька область, м. Маріуполь, вул.Гризодубової, 1, р/р 6738, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Інститут Донбасреконструкція» (83015, Донецька область, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 167А, ) 2 643, 00 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

4.Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 20 днів з дати її підписання в порядку встановленому ст.ст.287-293 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.12.2018.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман