ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа №914/40/13

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Желік М.Б.

суддів Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участі секретаря судового засідання Тимцік М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк", м.Київ, вул. Володимирська, 46 (вх. ЗАГС №01-05/489/18 від 18.10.2018)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2018 (суддя Чорній Л.З., повний текст ухвали складено та підписано 06.08.2018.) винесену за результатами розгляду заяви уповноваженої особи учасників ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Львівської області від 22.07.2015

у справі № 914/40/13

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський оптовий торговий дім - 02", м.Львів

про визнання його банкрутом

за участі представників сторін:

від учасників ТзОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02" - Кривуля Р.В.

від ТОВ "Херсон Маркетинг" - Скирда В.Є.

ліквідатор - Атаманенко С.В.

від АТ "Сбербанк" - Микитенко О.В., Гелетій І.І.

Учасникам процесу роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 03.12.2018 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.08.2018 у справі № 914/40/13 заяву уповноваженої особи учасників ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02" від 27.06.2018 за вх.№1745/18 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 22.07.2015 у справі №914/40/13 задоволено; скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 22.07.2015 у справі № 914/40/13 про припинення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02"; поновлено провадження у справі про банкрутство; розгляд справи призначено до розгляну на стадії ліквідації боржника на 12.09.2018; зобов'язано ліквідатора подати звіт про виконану роботу, повідомити кредиторів про час та місце розгляду заяви.

Не погоджуючись із наведеною ухвалою Акціонерне товариство "Сбербанк" подало апеляційну скаргу, у якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження; об'єднати в одне апеляційне провадження розгляд апеляційних скарг банку на ухвали господарського суду Львівської області від 01.08.2018 у справі про банкрутство постановлену за результатами розгляду заяв уповноваженої особи учасників ТОВ "ХОТД -02" та ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Херсонмаркетінг" ЛТД про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Львівської області від 22.07.2018 у справі №914/40/13; зупинити дію ухвали господарського суду Львівської області від 01.08.20018 у справі № 914/40/13 до завершення її перегляду в апеляційному порядку; скасувати повністю ухвалу господарського суду Львівської області від 01.08.2018 по справі №914/40/18 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Львівської області від 22.07.2015.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2018 справу № 914/40/13 розподілено колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Желіка М.Б., суддів Данко Л.С., Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до розгляду на 03.10.2018.

Разом з тим, указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Західного апеляційного господарського суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

Згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 справу № 914/40/13 розподілено до розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Представником боржника 01.10.2018 подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з огляду на те, що господарським судом досліджувався договір підряду на капітальне будівництво № 01-05-2011/1 від 05.05.2011 та договір ; 43 від 19.09.2011, на підставі яких виникло право власності боржника на виявлені активи; матеріали справи містять докази знаходження вказаного майна у ФОП Шевченка І.Г.; припинення фізичної особи підприємця не позбавляє його обов'язку здійснювати зберігання наданого майна; з врахуванням великої кількості майна боржника, припускається можливість неврахування інвентаризаційною комісією майна, що перебувало на зберіганні у ФОП Шевченка І.Г.; встановлення факту нереалізації майна істотно вплине на прийняття ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство.

19.10.2018 представником боржника подано до суду пояснення (заперечення) на апеляційну скаргу, в якій просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 01.08.2018 без змін. При цьому, зазначає, що договір зберігання з Шевченко І.Г. укладено 01.02.2012 (до моменту порушення провадження у справі про банкрутство), таким чином на час розгляду справи існувала така фактична обставина, як наявність на праві власності майна боржника, що не було включеним до ліквідаційної маси банкрута та не реалізовано в ліквідаційній процедурі. Однак, інформація щодо наявного майна боржника в матеріалах справи не містилася, і не могла бути відомою ні заявнику, ні суду.

23.10.2018 ухвалою Західного апеляційного господарського суду прийнято справу до провадження Західного апеляційного господарського суду, призначено справу до розгляду на 14.11.2018.

09.11.2018 арбітражним керуючим Атаманенко С.В. подано до суду клопотання, в якому просить суд залишити апеляційні скарги без задоволення та допустити до участі у справі про банкрутство уповноваженого представника, зазначаючи при цьому, що оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судове засідання призначене на 14.11.2018 не відбулося, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 призначено справу до розгляду на 03.12.2018.

14.11.2018 до суду подано клопотання фізичною особою ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи на інший термін, у зв'язку з перебуванням у відрядженні.

У судовому засіданні 03.12.2018 боржник, скаржник ліквідатор та ТОВ "Херсонмаркетінг" участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення по суті вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесені постанови. Інші учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами та за участю присутніх представників.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати, прийнявши нове рішення.

Як вбачається із матеріалів справи 27.06.18 від Уповноваженої особи учасників ТзОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02" Каруноса Андрія Валерійовича надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівіської обалсті від 22.07.2015 у справі №914/40/13.

Подана заява обґрунтована тим, що 25.06.2018 уповноваженою особою учасників боржника отримано від арбітражного керуючого Атаманенко С.В. лист про наявність майна боржника, що не було реалізованим в межах справи про банкрутство.

Арбітражному керуючому стало відомим про укладення 01.02.2012 між ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім-02" та фізичною особою підприємцем Шевченко І.Г. договору зберігання майна боржника, а саме арматури вагою 7 тон та 6-ти вентиляторів димовидалення радільних. Договором передбачено, що майно належить поклажодавцеві на праві власності відповідно до договору підряду на капітальне будівництво №01-05-2011/1 від 05.05.2011 та договору №43 від 19.09.2011. За цим договором право власності на майно до зберігача не переходить. Прийняття майна зберігачем від поклажодавця на зберігання здійснюється за актом приймання-передачі майна на зберігання, який складається обома сторонами та є невід'ємною частиною договору. Факт прийняття майна на зберігання підтверджується актом приймання-передачі майна на зберігання (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору зберігання майна зберігачем здійснюється до пред'явлення поклажодавцем вимоги про повернення майна. З позиції заявника, оскільки боржником не направлялася вимога про повернення майна, бо про його існування не було відомим, зберігачем не ініціювалося питання про його передачу.

22.06.2018 ліквідатором здійснено виїзд на місце зберігання майна, його огляд та фотографування, про що складено відповідний акт.

Заявник зазначає, що наявність вказаного майна не була зазначеною ані в акті контрольної перевірки інвентаризації цінностей боржника від 15.01.2013, ані в додатку № 1 "Показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації)" до звіту ліквідатора.

В обґрунтування підстав для задоволення поданої заяви заявник вказує, що зазначена обставина існувала на момент винесення ухвали господарського суду від 22.07.2015, вона не була відомою ані суду, ані сторонам провадження у справі про банкрутство, вона є істотною для вирішення питання про ліквідацію ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім-02".

До поданої заяви долучено копію договору зберігання № 1 від 01.02.2012, акт від 02.02.2012 приймання-передачі майна на зберігання до Договору зберігання № 1 від 01.02.2012 та акт огляду майна складеного арбітражним керуючим Атаманенко С.В.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 22.07.2015 у даній справі звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський оптовий торговий дім - 02"- затверджено; Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський оптовий торговий дім - 02"- ліквідовано; повноваження ліквідатора Атаманенко Світлани Вікторівни - припинено; провадження у справі № 914/40/13 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський оптовий торговий дім - 02"- припинено.

Підстави та порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначає глава 3 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 320 ГПК України визначено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Окрім того, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами глави 3 ГПК України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 81 ГПК України.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 ГПК України.

Між тим, якщо будь-які докази, що існували на момент розгляду справи по суті з невідомих причин не були подані одним з учасників цієї справи до господарського суду для розгляду, не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 320 ГПК України. Такі докази є виключно новими доказами, що можуть бути заявлені при перегляді судового рішення, однак не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Так, як на нововиявлену обставину заявник вказує на існування договору зберігання майна боржника від 01.02.2012 укладеного між ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02" та фізичною особою підприємцем Шевченко І.Г., а саме арматури вагою 7 тон та 6-ти вентиляторів димовидалення радільних, а також акту приймання-передачі вказаного майна від 02.02.2012.

Враховуючи норми права, що підлягають до застосування до даних правовідносин та обставини справи, колегія суддів зазначає, що обставини існування договору зберігання помилково визначені місцевим господарським судом, як нововиявлені, оскільки є виключно новими у цій справи, тобто доказами, які не були своєчасно подані на розгляд до господарського суду.

При цьому залишення цих фактів поза увагою суду та учасників справи про банкрутство, не надає їм, відповідно до ст. 320 ГПК України, статусу нововиявлених обставин у цій справі, оскільки останні могли бути відомі на момент винесення ухвали від 22.07.2015 за умови належного виконання ними своїх прав та обов'язків.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд, що відображено у постановах від 22.02.2017 у справі № 902/273/13-г та від 11.01.2017 у справі № 910/15007/14.

Колегія суддів також зазначає, що заявником до заяви подано копію договору та акту приймання-передачі, що за своєю суттю не можуть вважатися належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні приписів ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України.

Окрім того, необхідність припинення безпідставно порушеної або поновлення справи про банкрутство обґрунтована насамперед тим, що на учасників такої процедури поширюються певні правові наслідки з огляду на перебування боржника в особливому правовому статусі. В даному випадку поновлено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонський оптовий торговий дім-02" більш як через три роки після ліквідації останнього.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Враховуючи вищевикладене скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України").

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. (ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального права).

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваної ухвали, доводи учасників провадження у справі про банкрутство, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати прийнявши нове рішення.

Згідно ч.3 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 86, 129, 240, 269, 271, 273, 275, 277, 282, 325 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сбербанк", м.Київ, вул. Володимирська, 46 (вх. ЗАГС №01-05/489/18 від 18.10.2018) - задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 01.08.2018 у справі № 914/40/13 винесену за результатами розгляду заяви уповноваженої особи учасників ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Львівської області від 22.07.2015 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви уповноваженої особи учасників ТОВ "Херсонський оптовий торговий дім - 02" Каруноса Андрія Валерійовича, м.Херсон від 27.06.2018 за вх. № 1745/18 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 22.07.2015 у справі № 914/40/13 - відмовити.

4. Ухвалу господарського суду Львівської області від 22.07.2015 у справі № 914/40/13 залишити в силі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 10.12.2018.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.