ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/5895/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Хотенець П.В.

судді: Лаврова Л.С. , Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до 1. Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області, смт. Гути, 2. Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, м. Богодухів третя особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - 1. Кабінет Міністрів України, м. Київ, 2. Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ 3. Харківська обласна державна адміністрація, м. Харків
про стягнення 2 390 278,83 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Мирутенко О.М. дов. №14-103 від 26.04.2018 року

відповідачів - 1. Янковський С.А., дов. від 11.11.2016 року, 2. не з'явився

третіх осіб - 1. Смородська М.С., дов. №68 від 28.12.2017 року, Богуцька В.В., дов. № 69 від 28.12.2017 року (після оголошення перерви), 2. не з'явився, 3 Машталір В.М., дов.№01-23/10582 від 26.12.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до 1. Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області, смт. Гути, 2. Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, м. Богодухів, 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - 1. Кабінет Міністрів України, м. Київ, 2. Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ 3. Харківська обласна державна адміністрація, м. Харків про стягнення з Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області 1345080,00 грн. боргу за договором № 14/1221/11 від 17 червня 2011 року, 69317,68 грн. 3% річних та 975881,15 грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03 березня 2016 року по справі №922/5895/15 (суддя Пономаренко Т.О.) позов було задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2016 року апеляційну скаргу Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області було залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 03 березня 2016 року по справі № 922/5895/15 залишено без змін.

06 жовтня 2016 року по справі № 922/5895/15 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 22 листопада 2016 року по справі №922/5895/15 касаційну скаргу Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області було задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2016 року та рішення господарського суду Харківської області від 03 березня 2016 року у справі №922/5895/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2016 року для розгляду справи №922/5895/15 визначено суддю Хотенця П.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 грудня 2016 року було призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 12 січня 2017 року о 11:40 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 січня 2017 року клопотання позивача про відкладення розгляду справи було задоволено, розгляд справи відкладено на 25 січня 2017 року на 10:30 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 січня 2017 року клопотання позивача про продовження строку розгляду спору було задоволено; продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів до 21 лютого 2017 року та розгляд справи відкладено на 14 лютого 2017 року на 14:30 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 лютого 2017 року для розгляду справи № 922/5895/15 призначено колегію суддів.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 15 лютого 2017 року для розгляду справи № 922/5895/15 було визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Хотенець П.В., судді Чистякова І.О. та Прохоров С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 лютого 2017 року розгляд справи було призначено на 14 березня 2017 року 11:40 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 березня 2017 року розгляд справи було відкладено на 21 березня 2017 року 14:30 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 березня 2018 року клопотання першого відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 922/541/17 було задоволено; провадження по справі зупинено до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 922/541/17 та зобов'язано сторони надати суду докази вирішення Господарським судом міста Києва справи № 922/541/17.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 вересня 2017 року провадження у справі № 922/5895/15 було поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 19 вересня 2017 року 11:00 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 вересня 2017 року клопотання першого відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення Київським апеляційним господарським судом справи № 922/541/17 було задоволено; провадження по справі зупинено до вирішення Київським апеляційним господарським судом справи № 922/541/17 та зобов'язано сторони надати суду докази вирішення Київським апеляційним господарським судом справи № 922/541/17.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п. 9 пункту 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харкеівської області від 24 квітня 2018 року клопотання Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення провадження у справі було задоволено; поновлено провадження у справі № 922/5895/15; призначено справу № 922/5895/15 до розгляду в порядку загального позовного провадження та почато у справі № 922/5895/15 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 21 травня 2018 року о 11 годин.

Протокольною ухвалою від 21 травня 2018 року було задоволено усне клопотання про відкладення та відкладено підготовчого засідання на 05 червня 2018 року 12:00 годин.

Повідомленням від 05 червня 2018 року у зв'язку з хворобою судді Прохорова С.А. підготовче засідання було перенесене на 14 червня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 червня 2018 року провадження у справі № 922/5895/15 було зупинено, до вирішення питання про відвід судді Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 червня 2018 року в задоволенні заяви Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області (вхідний № 17254 від 14 червня 2018 року) про відвід судді Прохорова С.А. у справі № 922/5895/15 було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 червня 2018 року провадження у справі № 922/5895/15 було поновлено та розгляд справи призначено на 05 липня 2018 року на 15 годин.

Протокольною ухвалою від 05 липня 2018 року було відкладено підготовче засідання на 18 липня 2018 року на 12:30 годин.

Протокольною ухвалою від 18 липня 2018 року було відкладено підготовче засідання на 03 вересня 2018 року на 12:30 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18 вересня 2018 року на 11:00 годин.

Протокольною ухвалою від 18 вересня 2018 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу у судовому засіданні було оголошено перерву до 04 жовтня 2018 року до 14 годин.

Протокольною ухвалою від 04 жовтня 2018 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу у судовому засіданні було оголошено перерву до 11 жовтня 2018 року до 14 годин.

08 жовтня 2018 року від Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області надійшло клопотання (вхідний № 29107) про відкладення розгляду справи на дату після 02 листопада 2018 року.

Щодо клопотання Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області про відкладення розгляду на дату після 02 листопада 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 вересня 2018 року.

Відповідно до статті 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18 вересня 2018 року, колегія суддів не вбачає підстав щодо задоволення клопотання другого відповідача (Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області) про відкладення розгляду справи на дату після 02 листопада 2018 року.

09 жовтня 2018 року від надійшло повідомлення (вхідний №2265) про надходження на електронну адресу суду від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, клопотання про відкладення розгляду справи не містить електронного підпису.

Згідно статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Колегія суддів зауважує, що вищенаведений електронний документ не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки не містить електронного підпису, що робить неможливим ідентифікувати його автора, у зв'язку з чим вказаний документ залишено без розгляду.

Протокольною ухвалою від 11 жовтня 2018 роу на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву до 17 жовтня 2018 року до 11 годин 40 хвилин.

Повідомленням від 17 жовтня 2018 року у зв'язку з відрядженням судді Лавровой Л.С. підготовче засідання було перенесене на 23 жовтня 2018 року на 14 годин.

Представник позивача у судовому засіданні, у наданих письмових поясненнях та додаткових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Предствник першого відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник другого відповідача у судове засідання не з'явився, у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Кабінета Міністрів України у судовому засіданні позов підтримує.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України у судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Харківської обласної державної адміністрації у судовому засіданні проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, колегією суддів встановлено наступне.

17 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивачем, Компанією) та Гутянською селищною радою Богодухівського району Харківської області (першим відповідачем, замовником), на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2009 року №1001-р "Про добудову підвідних газопроводів" із змінами і доповненнями внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2010 року №1881-р (Розпорядження), був укладений Договір №14/1221/11 (Договір) від 17 червня 2011 року.

23 липня 2012 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору №14/1221/11 від 17 червня 2011 року, в якій сторони дійшли згоди викласти окремі пункти Договору в новій редакції.

Відповідно до предмету Договору, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", відповідно до Розпорядження та на умовах цього Договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу "Переліку об'єктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та графіку фінансування добудови об'єкта газопостачання: "Будівництво підвідного газопроводу високого тиску до села Першотравневе Богодухівського району Харківської області, а замовник зобов'язується здійснити добудову Об'єкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами Договору, забезпечити передачу його, як цілісного об'єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову об'єкта.

Згідно п.п. 2.1.1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року Компанія, при наявності фінансової можливості зобов'язан здійснити фінансування добудови Об'єкта за рахунок власних коштів (не коштів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Компанії на відповідний період, згідно з Додатком 1. Фінансування здійснюється шляхом банківських переказів грошових коштів на рахунок замовника або іншими способами, що не суперечать діючому законодавству.

За умовами Договору замовник зобов'язався, зокрема, своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову Об'єкта газопостачання для забезпечення повернення Компанії в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих нею на добудову Об'єкта газопостачання (п.п.2.3.14); протягом року, наступного за роком введення Об'єкта в експлуатацію, повернути Компанії, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії, суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову Об'єкта (п.п.2.3.15).

Загальний обсяг фінансування за цим Договором (ціна Договору) складає 1 345 080 грн. (пункт 3.1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року).

Відповідно до пункту 7.1 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року, він вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх підписів печатками і діє до повного повернення Нафтогазу суми грошових коштів, перерахованих ним в якості фінансування добудови (будівництва) об'єкта згідно з договором.

Оскільки умовами укладеного між сторонами правочину надання Компанією власних коштів (не коштів державного бюджету) здійснювалось не вигляді капітальних інвестицій, то надання таких коштів Компанією замовнику здійснювалось на поворотній основі.

Частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частин 2, 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

На виконання умов Договору Компанія, 31 липня 2012 року на підставі платіжного доручення № 6802 від 31 липня 2012 року за рахунок власних коштів перерахувала замовнику грошові кошти в сумі 1 345 080 грн.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно декларації №ХК5 від 14 грудня 2012 року об'єкт "Будівництво підвідного газопроводу високого тиску до села Першотравневе Богодухівського району Харківської області", код згідно ДК 018-2000-2221.1, 2221.2, III категорія складності", об'єкт збудований та введений в експлуатацію.

Таким чином замовник зобов'язаний протягом року, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію, повернути Компанії, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії, суму готових коштів, отриманих від Компанії на добудову об'єкта.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріали справи свідчать про те, що Гутянська селищна рада Богодухівського району Харківської області зобов'язання в частині повернення Компанії суми грошових коштів не виконав.

Згідно статтей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Враховуючи, що Договір, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року є дійсними та обов'язковими для виконання їх сторонами, в силу приписів статті 204 та статті 629 Цивільного кодексу України вказані правочини є такими, що породжують для обох сторін відповідні права та обов'язки, зокрема, право Компанії отримати грошові кошти, перераховані нею на будівництво Об'єкта та обов'язок замовника їх повернути.

Стаття 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

У п.п.2.3.9 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року, визначено, що замовник зобов'язаний у разі неможливості виконання договірних зобов'язань повідомити Нафтогаз протягом 3 робочих днів з дати виникнення обставин, що перешкоджають виконанню договору, з обов'язковим зазначенням цих обставин, для прийняття спільного з Компанією рішення щодо подальшого виконання договору.

Замовник про виникнення обставин, що перешкоджають або унеможливлюють виконанню ним умов договору Компанію не попереджав.

Матеріали справи містять лист №11-2460/1.15-13 від 16 травня 2013 року позивача до Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області з проханням повідомити про дії вчинені замовником для повернення коштів та повернути кошти отримані від Компанії на добудову Об'єкта.

Проте, перший відповідач у листі №09-32/92 від 11 червня 2013 року зазначив, що Гутянська селищна рада Богодухівського району Харківської області поверне позивачу невикористані кошти виділені на добудову підвідного газопроводу високого тиску до села Першотравневе після повернення ТОВ ВБП "Блєск" селищній раді зайво перерахованих коштів на суму 5 558,58 грн.

За умовами Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року, замовник взяв на себе зобов'язання своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову Об'єкта газопостачання для забезпечення повернення Компанії в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих нею на добудову Об'єкта газопостачання.

Проте, перший відповідач своєю бездіяльністю фактично ухиляється від вчинення необхідних, своєчасних дій для отримання компенсації витрат на добудову Об'єкта газопостачання. Іншого Гутянською селищною радою Богодухівського району Харківської області не спростовано.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Пунктом 4.5 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року, передбачено, що замовник несе повну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно статті 607 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів або через відсутність вини (статті 614, 617 Цивільного кодексу України, стаття 218 Господарського кодексу України).

За наведених вище обставин обов'язок першого відповідача повернути отримані ним кошти Компанії, у строки та в порядку, що встановлені Договором, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року, визначений актами цивільного законодавства України, а тому відсутність у замовника необхідних коштів, або взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України, не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання перед позивачем за Договором, в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року, яке не припинилось відповідно до глави 50 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що у своїх поясненнях перший відповідач зазначає, що пункт 2.3.15 та пункт 2.4.3 Додаткової угоди №1 від 23 липня 2012 року до Договору №14/1221/11 є недійсними, оскільки Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1001-р не передбачено порядку повернення коштів замовником позивачу, і добудова підвідного газопроводу мала б проводитися за рахунок коштів державного бюджету, і у першого відповідача у зв'язку з цим не виникли зобов'язання перед позивачем.

З вищезазначеним твердженням першого відповідача, колегія суддів не може погодитися виходячи з наступного:

Відсутність у першого відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання за договором, яке не припинилося відповідно до приписів глави 50 Цивільного кодексу України. Звільнення від обов'язку оплачувати роботи за договором за відсутності відповідного бюджетного асигнування, ґрунтуються на помилковому застосуванні бюджетного законодавства до спірних правовідносин. Між сторонами у справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України. Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (стаття 1 Бюджетного кодексу України), у зв'язку з цим застосування бюджетного законодавства до відносин юридично рівних учасників є неприпустимим.

Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно частини 2 статті 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів, не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

При цьому, умови договору, що пов'язують обов'язок замовника зі здійснення розрахунків з виконавцем з надходженням (наявністю) на рахунки бюджетних коштів, і яке (надходження) як вказувалося вище, характерезується тим, що може не настати, ставить в нерівні умови сторін договору та суперечить загальним принципам засад цивільного законодавства, таких, як: справедливість, добросовісність та розумність (пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) та загальним принципам господарювання (стаття 6 Господарського кодексу України).

Колегією суддів встановлено, що відповідно до пункту 4.7 договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 23 липня 2012 року не виконання замовником пункту 2.3.15 договору через відсутність бюджетного фінансування у зв'язку з відхиленням Кабінетом Міністрів України пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості замовника перед Компанією не може бути підставою для нарахування Компанією пені та штрафів та звернення до суду проте не позбавляє замовника обов'язку повернути Компанії кошти, отримані згідно з договором.

Матеріали справи свідчать про те, що Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не заявлено вимог про стягнення пені та штрафу. Частинами 1, 3 статті 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною. Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи, інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Конституційний Суд України в Рішенні у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статтей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) від 25 грудня 1997 року № 9-зп 5 дав офіційне тлумачення такого змісту: "частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене; частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі". Окрім того, Конституційний Суд України в мотивувальній частині цього рішення зазначив, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов'язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. В рішенні у справі "Пономаренко проти України" 12 (Заява №13156/02) від 14 червня 2007 року (п. 36) Європейський Суд з прав людини повторює, що відповідно до його прецедентної практики п. 1 статті 6 передбачає "право на суд", яке включає не тільки право ініціювати провадження, але також і право домогтися "вирішення" спору судом (mutatis mutandis, рішення у справі Multiplex у. Croatia, заява №58112/00, від 10 липня 2003 року, п. 45). Для того, щоб це право було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка становить втручання у його чи її права (рішення у справі Belletv. France, від 4 грудня 1995 року, п. 36).

Як зазначалось раніше, між сторонами виникли майново-господарські відносини, і обов'язок першого відповідача повернути отримані кошти Компанії, у строки та в порядку встановлений договором №14/1221/11 від 17 червня 2011 року (в редакції Додаткової угоди №1 від 23 липня 2012 року) та актами цивільного законодавства України. Відсутність у Замовника необхідних коштів, або взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання перед позивачем за Договором, яке не припинилось відповідно до глави 50 Цивільного кодексу України.

Пункт 4.7 Договору (в редакції додаткової угоди №1) міститься в розділі 4 "Відповідальність сторін". У розд. 2 вказаного вище правочину визначено, у тому числі обов'язок замовника повернути кошти Компанії - протягом року наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову об'єкта.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статті 610, 611 Цивільного кодексу України визначають, що порушення зобоов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) та встановлюють правові наслідки у разі порушення зобов'язання.

Згідно статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Підставою для не стягнення пені та штрафу з замовника є відхилення Кабінетом Міністрів України пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості замовника перед Компанією.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що перший відповідач звертався до Кабінету Міністрів України з пропозиціями щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості замовника перед Компанією і, що цей орган відмовив у включенні видатків до Державного бюджету не надав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, колегія суддів зазначає наступне.

Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області відповідно до Положення про Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21 листопада 2011 року №118 є територіальним органом Державної казначейської служби України.

У своїй діяльності управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області при виконанні покладених на нього завдань керуються Конституцією України, Бюджетним кодексом України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, наказами Державної казначейської служби України, дорученнями Голови Державної казначейської служби України.

Відповідно до Положення управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області здійснює розрахунково-касове обслуговування, веде бухгалтерський облік, складає звітність про виконання державного та місцевого бюджетів в розрізі розпорядників, одержувачів бюджетних коштів, кодів програмної та економічної класифікації видатків бюджету, веде базу даних про мережу розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, складає та веде єдиний реєстр розпорядників та одержувачів бюджетних коштів.

Розрахунково-касове обслуговування розпорядників коштів здійснюється на підставі Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 червня 2012 року №758 "Про затвердження Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 липня 2012 року за №1206/21518.

Гутянською селищною радою Богодухівського району Харківської області відповідно умов договору №14/1221/11 від 17 червня 2011 року та додаткової угоди № 1 від 23 липня 20І2 року з рахунків, відкритих даною селищною радою в Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" видатки не здійснювались.

Докази, які підтверджують, що субвенції з Державного бюджету передбачались для виділення Гутянській селищній раді Богодухівського району Харківської області на виконання умов договору в Управлінні Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області відсутні.

На рахунки Гутянської селищної ради, які відкриті в Управлінні Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області грошові кошти (субвенції) з Державного бюджету для перерахування Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не надходили.

З матеріалів справи вбачається, що Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі не є розпорядником коштів Гутянської селищної ради, а виконує свої функції згідно статті 112 БюджетногокКодексу України. До повноважень Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі з контролю за дотриманням бюджетного законодавства належить здійснення контролю за: веденням бухгалтерського обліку всіх надходжень і витрат державного бюджету та місцевих бюджетів, крім випадку, передбаченого абзацами третім і четвертим частини другої статті 78 цього Кодексу, складанням та поданням фінансової і бюджетної звітності; бюджетними повноваженнями при зарахуванні надходжень бюджету; відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів показникам розпису бюджету; відповідністю взятих бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); відповідністю платежів взятим бюджетним зобов'язанням та відповідним бюджетним асигнуванням.

Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі в межах своїх повноважень забезпечує організацію та координацію діяльності головних бухгалтерів бюджетних установ та контроль за виконанням ними своїх повноважень шляхом оцінки їх діяльності. Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі не має договірних відносин з Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Доводів про незаконність чи протиправність дій Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області стосовно прав, свобод чи інтересів позивача, як і доказів на підтвердження таких обставин у позовній заяві позивачем не наведено та не обґрунтовано.

Тому, колегія суддів вважає вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області безпідставними, оскільки доказів порушеного їх права, свобод чи інтересів Управлінням Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області позивачем не надано.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно достатті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частни 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 36123,34 грн. покладаються на першого відповідача (Гутянську селищну раду Богодухівського району Харківської області).

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області (62131, Харківська область, Богодухівський район, смт. Гути, пл. Миру, буд. 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) борг за Договором №14/1221/11 від 17.06.2011 р. в сумі 1 345 080 (один мільйон триста сорок п'ять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп., 3% річних у сумі 69 317 (шістдесят дев'ять тисяч триста сімнадцять) грн. 68 коп., втрати від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів у розмірі 975 881 (дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 15 коп. та судові витрати в розмірі 36 123 (тридцять шість тисяч сто двадцять три) грн. 34 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Управління Державної казначейської служби України у Богодухівському районі Харківської області відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статтей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 30.10.2018 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя П.В. Хотенець Л.С. Лаврова С.А. Прохоров