ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа № 914/886/18

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Зварич О.В., Мирутенко О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача (скаржника) ОСОБА_2

від третьої особи не зявився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», вих.№Lv007.2-СК-8061-0818 від 22 серпня 2018 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 01 серпня 2018 року (підписане 08.08.2018 року), суддя Рим Т.Я.

у справі №914/886/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт», м. Трускавець Львівська область

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Данір», м. Львів

про витребування лічильника газу

в с т а н о в и в :

14 травня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Трускавецькурорт» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про витребування лічильника газу ЛГК-100 (заводський номер 8950) у стані, в якому він був станом на 23 січня 2018 року та передачу його позивачу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08 червня 2018 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Данір».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01 серпня 2018 року у справі №914/886/18 позов задоволено. Суд вирішив витребувати у ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» лічильник газу ЛГК-100 (заводський номер 8950) у стані, в якому він був станом на 23 січня 2018 року та передати його Приватному акціонерному товариству «Трускавецькурорт».

Рішення суду мотивовано ст.41 Конституції України, ст.ст.387, 902 ЦК України, ст.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність». Суд у рішенні зазначає, що спірний лічильник вибув з володіння позивача у володіння третьої особи на підставі договору на повірку, при цьому, позивач реалізував своє право розпорядження річчю та передав його за договором на повірку власне третій особі, а не відповідачу. Суд наголошує, що між позивачем та відповідачем не існує договірних відносин стосовно лічильника, а тому відповідач набув його у володіння в інший (позадоговірний) спосіб, без волі на це позивача, при цьому, суду не подано доказів існування договірних відносин між третьою особою та відповідачем. Також суд першої інстанції встановив, що третя особа не погоджувала з позивачем передачу спірного лічильника відповідачу для здійснення повірки, що суперечить ст.902 ЦК України. При цьому, суд вказав на порушення відповідачем ОСОБА_5 газорозподільних систем, оскільки останній не склав акту обстеження/акту контрольного огляду вузла обліку, а акт про порушення склав не на місці перевірки, а на власній території без виклику представника споживача.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01 серпня 2018 року у справі №914/886/18 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що спірний лічильник газу станом на час розгляду справи не знаходиться у володінні відповідача, відтак, суд дійшов помилкового висновку про задоволення позову. Крім цього, зазначає, що позивач не подав суду жодного доказу, що спірний лічильник належить на праві власності позивачу. Поряд з тим, апелянт звертає увагу суду, що спірний лічильник вилучений з волі позивача, про що свідчить акт №24 Д ЕК від 23 січня 2018 року про вилучення з експлуатації ПрЛГ, який підписаний представником позивача.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04 вересня 2018 року (колегією суддів у складі: ОСОБА_6 (головуючий суддя), ОСОБА_7 та ОСОБА_8І.) відкрито апеляційне провадження у справі №914/886/18.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 08 жовтня 2018 року.

Разом з тим, Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно з ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, повязані зі здійсненням таким судом повноважень, судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

В газеті «Голос України» №185 (6940) від 03 жовтня 2018 року опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду з 03 жовтня 2018 року.

Судді Львівського апеляційного господарського суду переведені до Західного апеляційного господарського суду Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №295/2018.

Відповідно до частин 5, 7 ст.31 ГПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2018 року справу №914/886/18 розподілено колегії суддів у складі: ОСОБА_9 (головуючий суддя), судді: Зварич О.В. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2018 року справу №914/886/18 прийнято до провадження вказаною вище колегією суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року розгляд справи відкладено на 06 грудня 2018 року.

Представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01 серпня 2018 року у справі №914/886/18 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (вих.№440 від 25 вересня 2018 року). Зокрема, зазначав, що апелянтом не подано суду належних доказів, які б підтверджували знаходження спірного лічильника у Львівському НДІСЕ, при цьому, станом на час подання позову спірний лічильник знаходився у володінні відповідача, що не заперечувалось останнім. Крім цього, наголошує, що передав лічильник на повірку саме третій особі, з якою укладено відповідний договір, при цьому, не погоджував з третьою особою передачу лічильника відповідачу.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки явка представника третьої особи не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Трускавецькурорт» (в тексті договору замовник) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Данір» (в тексті договору виконавець) укладено договір №Д-318/п, відповідно до умов якого, а саме: 1.1 на повірку замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт з повірки системи комерційного вузла обліку газу в складі: обчислювач Універсал-02, датчик температури ПВТ, датчик тиску Аплісенс, лічильник газу ЛГК-100.

Згідно з п.3.1 Договору виконавець проводить роботи по здійсненню повірки та обслуговування вказаних виробів протягом 15 календарних днів з моменту їх отримання.

У випадку неможливості виконання робіт кошти повертаються замовнику протягом 10 днів з моменту їх отримання (п.3.2 Договору).

Третьою особою виставлено позивачу рахунок-фактуру №СФ-729 на загальну суму 7 032 грн., в якому зазначено вартість кожного окремого виду робіт, який зобов'язалася виконати: повірка лічильника газу ЛГК-100; повірка обчислювача Універсал-02; повірка датчика температури ПВТ; повірка датчика тиску Апліенс; зняття та монтаж приладів системи обліку газу; конфігурування програмного забезпечення системи обліку газу.

Позивач сплатив третій особі 7 032 грн., що підтверджується платіжним дорученням №493 від 19 січня 2018 року.

На виконання умов Договору 23 січня 2018 року представниками Дрогобицького управління експлуатації газового господарства в присутності представника споживача здійснено демонтаж лічильника газу ЛГК100, розмір G400, заводський номер 8950, рік випуску 2004, про що складено відповідний акт вилучення з експлуатації.

У вказаному акті зазначено, що пломби та захисні стрічки є цілими, механічних пошкоджень не виявлено, лічильник запаковано в поліетиленовий пакет і опломбовано пломбою R21880733.

Поряд з тим, судом встановлено, що 24 січня 2018 року відповідачем за участю представника третьої особи складено акт про порушення №24, яким встановлено порушення ОСОБА_5 газорозподільних систем, а саме: виявлено наскрізний отвір в головці лічильникового механізму. Акт складений за адресою: місто Львів, вулиця Золота, 42. Доставку лічильника здійснив працівник ТзОВ «НВП «Данір» - ОСОБА_10 ОСОБА_10 підписано трьома представниками відповідача та ОСОБА_10 Споживач не був присутній під час складення акта про порушення, а в матеріалах справи відсутні докази виклику позивача для його присутності під час огляду лічильника та складення акта про порушення.

16 лютого 2018 року Дрогобицьким відділенням ПАТ «Львівгаз» надіслано позивачу повідомлення про засідання Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог ОСОБА_5 газорозподільних систем разом з копією акта про порушення №24 від 24 січня 2018 року.

Листом за вих.№89 від 02 лютого 2018 року позивач звернувся до третьої особи з претензіями щодо сумлінності виконання останньою своїх обов'язків за договором на повірку та з вимогою невідкладно повернути усі отримані третьою особою за договором вироби та сплачені позивачем кошти.

Листом за вих.№20 від 13 лютого 2018 року третя особа повідомила позивача про організацію нею проведення періодичної повірки ЗВТ. Щодо безпосереднього здійснення повірки виробів, зазначила, що така здійснюється відповідачем, який є уповноваженим на це суб'єктом.

Так, між позивачем та третьою особою велася письмова переписка з приводу переданого на повірку лічильника позивача.

Крім цього, 20 березня 2018 року відповідач (в тексті договору замовник) уклав з державною спеціалізованою установою Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз (в тексті договору виконавець) договір №35SLv1980-18 про проведення експертизи засобів обліку газу та пломб, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання провести експертизу засобів обліку газу та пломб по переліку питань, які поставлено на вирішення експертизи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №804 від 27 липня 2011 року.

27 березня 2018 року відповідачем, на підставі акту про порушення №003386 від 24 січня 2018 року, складено акт-розрахунок, відповідно до якого визначено вартість донарахованого позивачу об'єму природного газу у розмірі 1 251 691,10 грн.

Листом за вих.№187 від 04 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача та повідомив про незаконність вилучення і повірки лічильника та про звернення до правоохоронних органів.

24 квітня 2018 року позивач уклав з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Інженерно-виробничий центр «Європрилад» договір купівлі-продажу №10/18 лічильника газу G400 ЛГК-100Ех 1:30 0,63-1-ЕХ, вартістю 32 600 грн.

14 травня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Трускавецькурорт» звернулося до суду з цим позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про витребування лічильника газу ЛГК-100 (заводський номер 8950) у стані, в якому він був станом на 23 січня 2018 року та передачу його позивачу.

06 червня 2018 року відповідач надіслав до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз клопотання, в якому на виконання умов договору про проведення експертизи, просить провести експертизу лічильника газу, заводський номер 8950, який передається в сейф пакеті, що опломбований пломбою №R19367799.

Згідно з ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Суб'єктами, до яких може застосовуватись зазначена стаття, є власник майна чи його титульний володілець, який в момент витребування свого майна не володіє ним та незаконний володілець такого майна, незалежно від того чи знає він про неправомірність і незаконність свого володіння, чи ні. При цьому незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав. Щодо майна, яке може бути витребуване на підставі статті 387, то таке майно має бути індивідуально визначеною річчю. Водночас, важливою умовою такого витребування є відсутність між сторонами зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна.

Відповідно до ч.3 ст.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Згідно з п.1, підпункту 3 пункту 2 глави 7 розділу Х ОСОБА_5 газорозподільних систем власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобовязані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок. Для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, серед іншого, споживач повинен, у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку.

З метою дотримання встановлених законодавством вимог щодо міжповірочних інтервалів ЗВТ, позивач уклав з третьою особою договір на повірку лічильника газу ЛГК-100 (заводський номер 8950).

В силу положень ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст.902 ЦК України).

Слід зазначити, що в договорі на повірку від 26 грудня 2017 року сторони не погодили можливість здійснення повірки іншою особою, зокрема, й відповідачем, у звязку з чим, третя особа (виконавець за договором) безпідставно передала свої зобов'язання за договором на повірку відповідачу.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.1 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) це сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Згідно з ч.5 ст.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: - науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; - науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №193 від 08 лютого 2016 року, окрім зазначених вище установ, передбачається, що повірка ЗВТ проводиться також державними підприємствами, які належать до сфери управління Мінекономрозвитку та провадять метрологічну діяльність.

В силу положень ст.18 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» органом з уповноваження на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності. Для проведення зазначеної у частині першій цієї статті повірки науковим метрологічним центрам, метрологічним центрам та повірочним лабораторіям необхідно одержати свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, яке видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності. Уповноважені організації включаються до Державного реєстру наукових метрологічних центрів, метрологічних центрів і повірочних лабораторій, уповноважених на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності. Зазначений реєстр має бути доступним для громадськості в електронній та/або іншій формі та опублікованим на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності, та постійно оновлюватися.

Судом встановлено, що підприємства відповідача та третьої особи відсутні в зазначеному реєстрі на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності (http://www.me.gov.ua). У звязку з наведеним, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що ні відповідач, ні третя особа не є уповноваженими на проведення повірки спірного лічильника.

Як зазначалось вище, позивач передав спірний лічильник третій особі з метою здійснення повірки на підставі договору №Д-318/п від 26 грудня 2017 року, в той час як перевірка лічильника позивача була здійснена відповідачем без повідомлення про це позивача, та за результатами перевірки відповідачем складено акт про порушення та визначено позивачу вартість донарахованого об'єму природного газу у розмірі 1 251 691,10 грн.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не існує жодних договірних відносин стосовно повірки спірного лічильника, а тому відповідач набув його у володіння в інший (позадоговірний) спосіб, без волі на це позивача. При цьому, в матеріалах справи відсутні і докази існування договірних відносин між третьою особою та відповідачем.

Відповідно до п.2 глави 7 Розділу Х ОСОБА_5 газорозподільних систем для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен, серед іншого: 1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку та необхідність забезпечення представником оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати; 2) забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування.

Згідно з п.5 глави 7 розділу Х ОСОБА_5 газорозподільних систем до демонтажу ЗВТ на повірку або його повірки на місці встановлення оператор ГРМ має право: - проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу; - ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки ЗВТ в порядку, визначеному главами 10-11 цього розділу.

Як встановлено судом, представники відповідача як оператора ГРМ, були присутні під час розпломбування та демонтажу спірного лічильника, при цьому, пунктами 6,7 глави 9 розділу Х ОСОБА_5 газорозподільних систем передбачено, що за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним субєктом ринку природного газу). Якщо під час перевірки комерційного ВОГ (за умови відсутності ознак порушень, передбачених розділом ХІ цього ОСОБА_5) між сторонами виникає сумнів щодо результатів вимірювання обєму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових, за домовленістю сторін або за ініціативою однієї зі сторін оператора ГРМ чи споживача (суміжного субєкта ринку природного газу) може бути ініційована їх позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. При цьому в акті обстеження/акті контрольного огляду вузла обліку (або в акті про порушення) оператор ГРМ має зазначити про проведення певних дій щодо позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ чи його складових. У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим ОСОБА_5, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора обєму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Відповідно до п.1 глави 10 розділу Х ОСОБА_5 газорозподільних систем якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного субєкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Так, главою 10 розділу Х ОСОБА_5 газорозподільних систем передбачено порядок пакування ЗВТ після його зняття, опломбовування пломбою оператора ГРМ та за бажанням пломбою споживача, складання протоколу щодо направлення ЗВТ на експертизу та необхідність його підписання споживачем, визначення сторони, відповідальної за доставку ЗВТ на експертизу (пункт 2), обов'язкову присутність споживача під час проведення експертизи (пункт 5), складення акта експертизи (пункт 9) тощо.

З наведеного вище вбачається, що відповідач має право при проведенні демонтажу лічильника здійснити перевірку останнього та у випадку виявлення ознак втручання у його роботу, скласти відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку. Недотримання вказаної вище процедури унеможливлює трактування поведінки відповідача як правомірної.

Відтак, відповідачем порушено зазначені вище правила, а акт про порушення складено не на місці перевірки, а на власній території відповідача без виклику представника споживача (позивача).

Неправомірність дій відповідача також підтверджується письмовою вимогою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) (вих.№5242/16.2/7-18 від 15 червня 2018 року).

Відповідно до частин 1 та 2 розділу ІІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 №193, повірку ЗВТ проводять: у стаціонарних або пересувних повірочних лабораторіях; безпосередньо на місці експлуатації або ремонту. Місце проведення повірки визначає виконавець, зважаючи на економічні чинники, можливість транспортування еталонів, допоміжних засобів повірки та ЗВТ, що повіряють, погоджуючи це рішення із заявником.

Судом встановлено, що третьою особою не погоджувалось з позивачем місце проведення повірки на території місцезнаходження відповідача. При цьому, позивач не повідомлявся про передачу спірного лічильника відповідачу та складення останнім акту про порушення.

Зважаючи на наведене, відповідач набув у володіння спірний лічильник з порушенням умов, визначених ОСОБА_5 газорозподільних систем, а тому подальше його утримання порушує право власності позивача на такий лічильник.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що власником спірного лічильника є саме позивач ПрАТ «Трускавецькурорт», протилежного відповідачем не доведено, доказів права власності на спірний лічильник іншої особи, а не позивача, відповідач суду не подав, відтак, суд не бере до уваги наведені в апеляційній скарзі твердження відповідача.

Одночасно колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перебування спірного лічильника у Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз, не впливає на вирішення цього спору, оскільки, між відповідачем та вказаним інститутом існують договірні відносини щодо проведення останнім експертиз за дорученням відповідача, у звязку з чим, перебування лічильника позивача в експертній установі носить тимчасовий характер, а відповідач має право витребувати такий лічильник з вказаної експертної установи.

При цьому, колегія суддів враховує той факт, що станом на час подання позову 14 травня 2018 року спірний лічильник перебував у володінні відповідача, що не заперечувалось учасниками справи.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог ПрАТ «Трускавецькурорт» про витребування у ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» лічильника газу ЛГК-100 (заводський номер 8950) у стані, в якому він був станом на 23 січня 2018 року та передачу його позивачу. Місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим ОСОБА_5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 01 серпня 2018 року у справі №914/886/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №914/886/18 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 11.12.2018 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Мирутенко О.Л.