номер провадження справи 5/96/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 Справа № 908/1859/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Виробничо-комерційної фірми КОМПЛЕКТ у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65045, м. Одеса, Приморський район, вул. Єврейська, буд. 55, прим. 101, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 8, кім. 29, )

про стягнення 307 752,96 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 10.05.2018р.;

Від відповідача: не з'явився.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

17.09.2018р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Виробничо-комерційної фірми КОМПЛЕКТ у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю від 05.09.2018 р. за вих. №153 (вх. №2005/08-07/18 від 17.09.2018 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ про стягнення 307 752,96 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2018р. справу № 908/1859/18 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 21.09.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1859/18 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 5/96/18, підготовче засідання призначено на 22.10.2018 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обовязковою, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою від 22.10.2018р. підготовче засідання відкладено на 15.11.2018р. о 10 год. 30 хв.

Судове засідання призначене на 15.11.2018р. не відбулося в звязку із хворобою судді Проскурякова К.В.

Учасників справи повідомлено, що наступне судове засідання відбудеться 20.11.2018р. об 11 год. 00 хв.

Повідомлення господарського суду Запорізької області від 15.11.2018р. № 908/1859/18 отримано представником позивача ОСОБА_1 15.11.2018р.

15.11.2018р. на юридичну адресу відповідача направлено повідомлення господарського суду Запорізької області від 15.11.2018р. № 908/1859/18 про дату наступного судове засідання з розгляду справи призначеного 20.11.2018р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 20.11.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 20.12.2018р. включно. Підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.12.2018р. об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), судові засідання 22.10.2018р., 20.11.2018р. та 10.12.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

В судовому засіданні 10.12.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги, зокрема зазначив, що 01.06.2018р. між Виробничо-комерційною фірмою КОМПЛЕКТ у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю та ТОВ Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ укладено договір поставки №1-01062018, відповідно до умов якого позивач зобовязується за замовленням відповідача передавати у його власність товари будівельно-господарського призначення, спецодяг, спецвзуття та засоби індивідуального захисту, а відповідач зобовязується приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах, передбачених у цьому договорі. На виконання умов договору позивач здійснив відповідачу поставку товару на суму 210 600,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №Б17823 від 25.06.2018р., однак відповідач вказану суму не сплатив. 02.08.2018р. позивачем було направлено відповідачу претензію від 31.07.2018 р. за вих. №111 та встановлено строк 14 календарних днів з моменту отримання цієї претензії відповідачем сплати кошти в розмірі 210 600,00 грн. Позивачем було отримано відповідь від відповідача, в якій зазначено, що розрахуватися за отриманий товар немає можливості у звязку з тимчасовими фінансовими складнощами та гарантував оплату за відвантаження товару у термін до 03.09.2018р. Однак, заборгованість відповідачем погашена не була. У звязку із несвоєчасною оплатою поставленого товару позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 11 891,69 грн., за прострочення оплати товару, штраф в розмірі 84 240,00 грн. та 3% річних в сумі 1 021,27 грн.

На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 16, 525, 526, 625, 629, 655, 712 Цивільного кодексу України, 173, 265 Господарського кодексу України, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Відповідач в судові засідання 22.10.2018р., 15.11.2018р., 20.11.2018р., 10.12.2018р. не зявлявся.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвали суду від 21.09.2018р. про відкриття провадження у справі № 908/1859/18, від 22.10.2018р. про відкладення підготовчого засідання, повідомлення господарського суду Запорізької області від 15.11.2018р. № 908/1859/18 про дату наступного судове засідання призначеного 20.11.2018р. об 11 год. 00 хв. та ухвала суду від 20.11.2018р. про продовження строк підготовчого провадження, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.12.2018р. об 11 год. 00 хв. були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження ТОВ Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 8, кім. 29.

З матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень з відміткою про вручення представнику відповідача 03.010.2018р. ухвал господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі № 908/1859/18, та 02.11.2018р. ухвали від 22.10.2018р. про відкладення підготовчого засідання.

Повідомлення господарського суду Запорізької області від 15.11.2018р. № 908/1859/18 та ухвала суду від 20.11.2018р. про продовження строк підготовчого провадження, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.12.2018р. об 11 год. 00 хв. станом на час розгляду справи на адресу господарського суду Запорізької області не повернулись.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Зазначене свідчить, що відповідач був повідомлений про розгляд справи у суді, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи, проте, у встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України строк, не подав до суду відзив на позов, у судові засідання жодного разу не зявився, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, в тому числі бути присутнім у судових засіданнях. Усі ухвали суду по цій справі розміщенні у реєстрі судових рішень і відповідач мав змогу ознайомитись з ними, як у суді безпосередньо, так і в Державному реєстрі судових рішень.

Згідно ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Наявні матеріали справи дозволяють суду розглянути справу по суті в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 10.12.2018р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2018р. між Виробничо-комерційною фірмою КОМПЛЕКТ у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (Постачальник) та ТОВ Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ (Покупець) укладено договір поставки № 1-01062018 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобовязується за замовленням покупця передавати у його власність товари будівельно-господарського призначення, спецодяг, спецвзуття та засоби індивідуального захисту іменовані надалі товар, а покупець зобовязується приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах, передбачених у цьому договорі.

Згідно п. 3.1 договору, оплата здійснюється у наступному порядку:

- 100 % вартості партії товару оплачується покупцем на протязі 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати поставки товару.

Покупець проводить розрахунки по кожному окремому замовленню у національній валюті України (гривнях) в повному обсязі платіжним документом шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника з обовязковим зазначенням у призначенні платежу номеру та дати рахунка-фактури, відповідно до якого здійснюється оплата. При цьому якщо останній день строку оплати товару припадає на вихідний або святковий день, то оплата повинна бути здійсненна покупцем напередодні такого вихідного або святкового дня. Датою оплати за товар є дата надходження відповідних грошових коштів на рахунок постачальника. (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.8 договору, поставка товару здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту оплати покупцем відповідного рахунка-фактури, відповідно до умов п. 3.1 договору. Сторони можуть також погодити інші строки поставки товару, шляхом оформлення специфікацій на поставку товару, де будуть передбачені відповідні зміни строків поставки.

Доказів зміні строків поставки товару сторонами до матеріалів справи не надано.

Датою поставки вважається дата відпустки товару зі складу постачальника, зазначена у товаросупровідних документах, якими є видаткові накладні. (п. 4.9 договору).

Сторонами у п. 5.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. За прострочення оплати поставленої партії товару (або її частини) у строки, визначені п. 3.1 договору, більш ніж на 5 робочих днів покупець сплачує постачальнику одноразовий штраф у розмірі 40 % від суми кожної простроченої партії товару (або її частини).

Як зазначено у п. 5.11 договору, спори, що виникають в ході виконання цього договору, вирішуються господарським судом Одеської області.

Як зазначено у п. 7.2 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2018р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами укладено Специфікацію № 1 від 01.06.2018р. до договору поставки № 1-01062018 від 01.06.2018р. щодо поставки наступного товару:

1. Рукавички робочі трикотажні з ПВХ крапкою арт. 722; Кількість - 39 000 пар; Ціна з ПДВ - 5, 42 грн.; Сума з ПДВ - 211 380,00 грн.;

Загальна вартість поставки товару становить 211 380,00 грн. (двісті одинадцять тисяч триста вісімдесят гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ.

Позивачем поставив відповідачу, визначений у специфікації № 1 від 01.06.2018р., товар за видатковою накладної № Б17823 від 25.06.2018р. на загальну суму 210 600,00 грн.

Зазначений товар отримано директором ТОВ Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ ОСОБА_2

02.08.2018р. позивачем направлено відповідачу претензію вих. № 111 від 31.07.2018р. про сплату заборгованості за поставлений товар у сумі 210 600,00 грн.

У відповіді вих. № 003-08082018 від 08.08.2018р. на претензію вих. № 111 від 31.07.2018р. відповідач визнав наявність заборгованості за поставлений, згідно видаткової накладної № Б17823 від 25.06.2018р., товар на суму 210 600,00 грн. та гарантував оплату зазначеного товару у с термін до 03.09.2018р.

На момент розгляду справи відповідач свої зобовязання щодо проведення розрахунку за отриманий товар не виконав, доказів сплати заборгованості за видатковою накладною № Б17823 від 25.06.2018р. на суму 210 600,00 грн. сторонами до матеріалів справи не надано.

Доказів визнання договору договір поставки № 1-01062018 від 01.06.2018р. недійсним чи розірваним сторонами до матеріалів справи не надано.

Вирішуючи спір суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов предявляється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Проте Господарський процесуальний кодекс України не містить положень, відповідно до яких сторони при укладанні договору можуть самостійно обирати до підсудності якого суду будуть відноситись спори, які можуть виникнути в ході виконання укладеного ними договору.

Таким чином, враховуючи, що відповідач - ТОВ Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, знаходиться за адресою: 69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 8, кім. 29, дана справа про стягнення з нього заборгованості відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції (підсудності) господарського суду Запорізької області.

Крім того, виходячи із приписів ч. ч. 1,2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обовязку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобовязань з оплати отриманого товару.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач передав відповідачу у власність товар, а відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за договором, а саме: не сплатив у повному обсязі вартість отриманого товару у визначені строки. Будь-які заперечень стосовно заявленої до стягнення суми відповідачем не надав, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 210 600,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 11 891,69 грн., за прострочення оплати товару, штраф в розмірі 84 240,00 грн. та 3 % річних в сумі 1 021,27 грн..

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобовязання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов'язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобовязань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Приписами ч. 6 вказаної статті унормовано, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В підпункті 5.2 договору поставки № 1-01062018 від 01.06.2018р. сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. За прострочення оплати поставленої партії товару (або її частини) у строки, визначені п. 3.1 договору, більш ніж на 5 робочих днів покупець сплачує постачальнику одноразовий штраф у розмірі 40 % від суми кожної простроченої партії товару (або її частини).

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано пеня за період з 09.07.2018р. по 05.09.2018р. у розмірі 11 891,69 грн., розрахунок перевірено судом за допомогою компютерної програми Законодавство, він є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає 11 891,69 грн. пені.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання на суму 210 600,00 грн. більше ніж на 5 робочих днів, то заявлена позивачем до стягнення сума штрафу в розмірі 84 240,00 грн. є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором поставки № 1-01062018 від 01.06.2018р. сторони інший розмір процентів не встановлювали.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних за період з 09.07.2018р. по 05.09.2018р. у розмірі 1 021,27 грн., розрахунок перевірено судом за допомогою компютерної програми Законодавство він є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає 1 021,27 грн. 3 % річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 616, 30 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 202, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма ІНВЕСТСПЕЦТОРГ (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 8, кім. 29, ) на користь Виробничо-комерційної фірми КОМПЛЕКТ у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65045, м. Одеса, Приморський район, вул. Єврейська, буд. 55, прим. 101, ) 210 600 (двісті десять тисяч шістсот) грн. 00 коп. основного боргу, 11 891 (одинадцять тисяч вісімсот девяносто одну) грн. 69 коп. пені, 84 240 (вісімдесят чотири тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. штрафу, 1 021 (одну тисячу двадцять одну) грн. 27 коп. 3 % річних та витрати на сплату судового збору у розмірі 4 616 (чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн. 30 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 13.12.2018 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.