ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 грудня 2018 року

м. Тернопіль

справа № 921/509/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденко О.В., розглянувши позовну заяву №1071 від 30.11.2018 Відділу освіти, молоді та спорту Лановецької райдержадміністрації до ПрАТ "Тернопільгаз" про визнання недійсними рішення про задоволення актів про порушення, встановив наступне:

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Отже, процесуальний закон допускає об'єднання декількох позовних вимог в одній позовній заяві. Однак такі вимоги повинні відповідати певним умовам, а саме:

- пов'язані між собою підставою виникнення;

- пов'язані між собою поданими доказами.

З точки зору законодавця предметом позову є матеріально-правова вимога заявлена до відповідача, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує цей позов та докази, що його підтверджують.

Порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Згідно пункту 3.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції” від 26 грудня 2011 року за № 18 позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однак, в поданій позовній заяві містяться вимоги про визнання недійсними рішень про задоволення актів про порушення, які оформлені не лише різними протоколами, а саме: №7 від 14.09.2018, №8 від 14.09.2018, №9 від 14.09.2018 та №18 від 05.10.2018, а й ґрунтуються на різних актах про порушення, які між собою ніяк не пов'язані.

Так, прийняттю зазначених протоколів передувало складення Лановецькою дільницею Шумського ПрАТ "Тернопільгаз" актів про порушення №000252 від 23.08.2018, №000256 від 27.08.2018, №000255 від 27.08.2018 та №000264 від 27.09.2018.

Перелічені акти оформлені при проведенні демонтажу газових лічильників на різних об'єктах споживача : ЗОШ с. Буглів, ЗОШ с. Білозірка, ЗОШ с. Снігурівка та ЗОШ с. Москалівка. При цьому, підстави для їх складання були різними ( не проведення періодичної перевірки лічильника, визначення лічильника непридатним до застосування).

Тобто, позивачем в одній позовній заяві об'єднано вимоги, які не пов'язані між собою ні підставами виникнення (кожне із рішень оформлене окремим протоколом за різні правовопорушення) , ні доказами на яких вони ґрунтуються (розрахунки, довідки про непридатність, акти, складені за кожним випадком окремо, різними посадовими особами як позивача так і відповідача та містять індивідуальні відомості за кожним зафіксованим фактом), що є порушенням вимог статті 173 ГПК України.

За таких обставин, кожна із заявлених позовних вимог має розглядатися в окремому судовому провадженні за кожним оспорюваним рішенням.

Підпунктом 2 пункту 5 статті 174 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог.

Як наслідок, зазначений позов підлягає поверненню.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що судовий збір має сплачуватися за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, за частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Незважаючи на дані правові норми , Відділом освіти судовий збір не оплачений. Натомість, ним у прохальній частині позовної заяви викладена заява про відстрочення судових витрат, яка взагалі нічим не мотивована. Однак остання по суті не розглядається, оскільки суд дійшов висновку про повернення позовної заяви.

З цих же підстав судом не вирішується і заява про продовження строку на оскарження рішення комісії, яка до того ж ґрунтується на приписах КУпАП, який спірні правовідносини не регулює та на них не поширюється.

Крім того, як вбачається із додатків до позовної заяви, копії документів не засвідчені належним чином, а саме з додержанням вимог п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. (п.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

Суд звертає увагу заявника на норми статті 164 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. Всупереч цьому, Відділ освіти не надав доказів відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, а саме: опис вкладення та фіскальний чек.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Втім, враховуючи наявність обов'язкової підстави для повернення позовної заяви, визначеної в ч. 5 ст. 174 ГПК України, суд визнав за необхідне повернути позовну заяву та додані до неї документи позивачу без залишення її без руху.

При цьому слід зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суд також звертає увагу, що під час надходження позовної заяви №1071 від 30.11.2018 виявилось, що у долучених до неї документах відсутні документи, які вказані у додатках, а саме: копія договору №10/м-013/34 про розподіл природного газу для потреб не побутових споживачів; Акт-розрахунок від 05.10.2018; рахунок на оплату №000264/1018-25472 від 05.10.2018, про складено 05.12.2018 відповідний Акт. Натомість, у долучених документах присутні: Типовий договір розподілу природного газу №10/м-042 від 07.02.2018 та рахунок №000264/1018-27610 від 05.10.2018.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.164, 173, п.2 ч.5 ст. 174, ст. 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №1071 від 30.11.2018 із доданими до неї документами повернути Відділу освіти, молоді та спорту Лановецької райдержадміністрації без розгляду.

2. Ухвалу направити Відділу освіти, молоді та спорту Лановецької райдержадміністрації (вул. Незалежності, 19, м. Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя                                                                                 О.В. Руденко