ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018м. ДніпроСправа № 904/4790/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ", м. Краматорськ, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 136 515 грн. 69 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" (надалі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" заборгованості в розмірі 136 515 грн. 66 коп., з яких: 93 954 грн. 48 коп. сума основного боргу, 34 434 грн. 29 коп. - інфляційні витрати, 8 126 грн. 92 коп. три проценти річних. Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням Відповідачем зобов'язання з оплати товару, одержаного по договору поставки №15-1496-02 від 04.09.2015 року.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що строк оплати товару не настав, оскільки Відповідач не отримав рахунку на оплату. Крім того, Відповідач зазначив про невірне визначення Позивачем періоду для розрахунку індексу інфляції та трьох процентів річних, а також, просив суд застосувати строк позовної давності щодо вимог про стягнення 8 126 грн. 92 коп., які вважав пенею.

Позивач надав відповідь на відзив, за змістом якої виклав свої аргументи щодо наведених відповідачем заперечень.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2015 року між Позивачем (Продавцем) та Відповідачем (Покупцем) укладено Договір № 15-1496-02 від 04.02.2015 року (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Продавець зобов'язується поставити, а Покупець прийняти й оплатити продукцію, іменовану надалі товар. Кількість, номенклатура, ціна, строки поставки товару, умови поставки (відповідно до ІНКОТЕРМС - правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 в редакції 2010 року) та умови оплати визначені в Специфікаціях, прикладених до даного договору, що становлять його невід'ємну частину.

Відповідно до п. 1.2. Договору Продавець гарантує, що на момент поставки він має законне право власності на зазначений товар і надає товар Покупцю вільний від яких-небудь прав застави, вимог або обтяжень.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що датою поставки автомобільним транспортом вважається дата, зазначена Покупцем у видатковій накладній, що іменована далі товаросупроводжувальна накладна.

Перехід права власності зазначається у Специфікаціях прикладених до договору, що становлять його невід'ємну частину (п. 3.2. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору розрахунки за даним Договором здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця.

Відповідно до п. 4.2. Договору розрахунок за товар здійснюється на підставі рахунка, на умовах зазначених у Специфікаціях прикладених до договору, що становлять його невід'ємну частину. Після здійснення попередньої оплати ціна на товар не змінюється. Податкова накладна надається згідно чинного законодавства.

Відповідно до умов погоджених сторонами в Специфікації №1 від 04.09.2015 року, Позивач зобовязався здійснити поставку товару: пластина фторопластова Ф-4 30х1000х1000 мм, ТУ 6-05-810-88 (порошок ф-4 марки ПН, вищій сорт, ГОСТ 1007-80) в кількості 282 кг. За ціною 277,25 грн. без ПДВ, загальною вартістю 90 494,40 грн. з урахуванням ПДВ.

Крім того, сторонами погоджено: умови поставки - СРТ склад автоперевізника «Нова пошта», м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 12; умови оплати - по факту поставки впродовж 10-ти банківських днів з моменту поставки на склад «Покупця»; строк поставки впродовж 20 календарних днів, після оформлення специфікації обома сторонами та відправлення письмової заявки, з правом дострокової поставки. :

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, підписаних сторонами видаткових накладних від 07.10.2015 року № РН-0000486 на суму 22 720,08 грн. та від 21.10.2015 року № РН-0000479 на суму 71 234, 40 грн. Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 93 954 грн. 48 коп.

В строки встановлені специфікацією № 1, Відповідач за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 93 954 грн. 48 коп.

Доказів сплати зазначеної заборгованості сторонами суду не надано.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання Відповідачем свого зобовязання з оплати поставленого товару, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 93 954,48 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального права, Позивач просить суд стягнути з Відповідача три проценти річних за загальний період прострочення з 23.10.2015 року по 12.10.2018 року в розмірі 8 126,92 грн. та інфляційні втрати за вказаний період, розмірі яких становить 34 434,29 грн.

Здійснивши перевірку наданих Позивачем розрахунків, суд дійшов висновку, що визначення періоду прострочення та арифметичний підрахунок суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, здійснено Позивачем вірно.

Враховуючи вищевикладене, неналежне виконання Відповідачем зобовязань за договором поставки в частині здійснення розрахунку за придбаний товар у строки, встановлені в специфікації, є підставою для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 136 515 грн. 66 коп., з яких: 93 954 грн. 48 коп. - основного боргу, 34 434 грн. 29 коп. - інфляційні витрати, 8 126 грн. 92 коп. три проценти річних.

Заперечення Відповідача з посиланням на те, що Позивачем не надано рахунків на оплату поставленої продукції, за відсутності яких у покупця не виник обовязок щодо здійснення оплати, що відповідно виключає підстави для нарахування заявлених в позові вимог, суд вважає безпідставними, адже, рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора згідно зі ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури у відповідача не звільняє останнього від обов`язку оплати за поставлений товар та не виключають відповідальність боржника за порушення цього зобов'язання.

Суд не приймає до уваги заяву Відповідача про застосування скороченого (річного) строку позовної давності до вимог про стягнення трьох процентів річних в сумі 8 126,92 грн., оскільки у відповідній заяві безпідставно ототожнено відповідну вимогу з пенею, при цьому, за визначенням ст. 625 ЦК України, передбачені даною нормою відсотки, не відносяться до неустойки, а являються компенсаційною платою за користування своєчасно не сплаченими грошовими коштами.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18-Б, ідентифікаційний код 05393043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" (84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 20/34, ідентифікаційний код 3268494) 93 954 грн. 48 коп. - основного боргу, 34 434 грн. 29 коп. інфляційних витрат, 8 126 грн. 92 коп. три проценти річних, 2 047 грн. 73 витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.12.2018

Суддя О.В. Ліпинський