ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Справа№ 925/153/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від прокуратури: згідно протоколу судового засідання від позивача -1: згідно протоколу судового засідання від позивача -2: згідно протоколу судового засідання від відповідача: згідно протоколу судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Сайт"
на рішенняГосподарського суду Черкаської області
від08.08.2018
суддя Васянович А.В.
повний текст складений10.08.2018
за позовомзаступника керівника Уманської місцевої прокуратури, м. Умань, Черкаська обл. в інтересах держави в особі: 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси 2) Державного історико - архітектурного заповідника "Стара Умань", м. Умань, Черкаська обл.
доприватного підприємства "Сайт", м. Умань, Черкаська обл.
прозобов`язання повернути майно

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Уманської місцевої прокуратури (надалі-прокурор) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (надалі-позивач 1), державного історико-архітектурного заповідника «Стара Умань» (надалі-позивач 2) звернувся із позовом до Господарського суду Черкаської області до приватного підприємства «Сайт» (надалі-відповідач) в якому просив суд зобов'язати відповідача повернути позивачу 2 по акту прийому-передавання окреме індивідуально визначене нерухоме майно, яке належить до державної власності приміщення 1-го поверху будинку монастиря Василіанів загальною площею 204,6 кв.м., розміщеного за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Небесної сотні (Радянська), 31, що обліковується на балансі позивача 2.

Звертаючись до суду з даним позовом прокурор зазначає, що договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 631 від 08.04.2008 припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено. Однак, відповідач після закінчення строку дії договору оренди, в порушення вимог ст. 785 Цивільного кодексу України та п. 5.13 та п. 10.9. вищезазначеного договору оренди продовжує безпідставно користуватися державним майном та не повертає його.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.08.2018 у справі № 925/153/18 позов задоволено повністю. Зобов'язано приватне підприємство «Сайт» повернути державному історико-архітектурному заповіднику «Стара Умань» по акту прийому-передавання окреме індивідуально визначене нерухоме майно, що належить до державної власності приміщення 1-го поверху будинку монастиря Василіанів загальною площею 204,6 кв.м., розміщеного за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Небесної сотні (Радянська), 31, що обліковується на балансі державного історико-архітектурного заповідника «Стара Умань». Вирішено питання судових витрат.

Місцевий господарський суд, із посиланням на приписи ст.ст. 193, 283, 284, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 636, 759, 763, 764, 785 Цивільного кодексу України та ст.ст. 17, 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», задовольняючи позовні вимоги своє рішення мотивував тим, що оскільки позивач 2 висловив заперечення щодо продовження терміну дії договору, то останній є припиненим -09.12.2017. Відповідно об'єкт оренди, який займає відповідач підлягає поверненню державному історико-архітектурному заповіднику «Стара Умань» по акту прийому-передавання.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, приватне підприємство "Сайт" (надалі-скаржник/ПП «Сайт») звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги приватне підприємство «Сайт» (надалі-скаржник) вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального права, а саме - ст.ст. 626, 627, 631, 638, 653 Цивільного кодексу України і норм процесуального права.

За твердженнями скаржника, місцевими господарським судом не було враховано положення ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України відповідно до якої, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Як зазначає заявник апеляційної скарги, що зі змісту договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 08.04.2008 № 631, а також додаткових догорів до нього не вбачається посилання на норми ст. 631 Цивільного кодексу України, а тому умови додаткової угоди № 4 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 08.04.2008 № 631 застосуються з моменту її укладення, а саме - 22.12.2014, а не з 12.12.2014 як про це зазначено у додатковому договорі № 4.

Приватне підприємство «Сайт» вважає, що оскільки сторонами договору не було обумовлено застосування норми ст. 631 Цивільного кодексу України щодо реалізації їх прав та обов'язків в договірних відносинах, а тому умови додаткової угоди слід застосовуються з дня її укладення - 22.12.2018, а термін дії договору слід відраховувати з 23.12.2014.

За твердженнями скаржника, строк дії договору закінчився 20.12.2017, а не 09.12.2017, як це помилково було зазначено в позовній заяві.

Також, скаржник зазначає, що ним в межах строку для подання заяви орендаря щодо переважного права на оренду майна, 19.12.2017 було надіслано заяву на адресу позивача 1, та враховуючи те, що орендодавцем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, тобто з 21.12.2017 по 21.01.2018, не було надіслано листа на адресу відповідача щодо розірвання договору оренди від 08.04.2008 року № 631, а тому, відповідно, дія договору продовжена на той самий строк і на тих самих умовах.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі № 925/153/18 (головуючий суддя Буравльов С.І., судді: Власов Ю.Л. та Андрієнко В.В.) апеляційну скаргу приватного підприємства "Сайт" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.08.2018 у справі № 925/153/18 залишено без руху.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частиною 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 року справу № 925/153/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Актом прийнятті-передачі додаткових документів до апеляційної скарги від 09.10.2018 передано заяву про усунення недоліків № 1 від 01.10.2018 до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018 року, справу № 925/153/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя-Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/153/18; розгляд апеляційної скарги приватного підприємства "Сайт" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.08.2018 у справі № 925/153/18 призначено на 30.10.2018.

29.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від заступника керівника Уманської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу заступника керівника Уманської місцевої прокуратури зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів, викладених у апеляційній скарзі відповідача та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

30.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача -1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ПП «Сайт».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач-1 зазначає про необґрунтованість та безпідставність доводів, викладених у апеляційній скарзі відповідача та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

30.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ПП «Сайт» надійшла заява про надання сторонам у справі часу для укладення мирової угоди або відмови позивачів від позову.

30.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду позивачем -2 порядку ч. 1 ст. 274 Господарського процесуального кодексу України було подано заяву про відмову від позову в зв'язку з укладенням між мирової угоди між позивачем -2 та відповідачем.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 розгляд справи № 925/153/18 було відкладено на 15.11.2018.

09.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного підприємства "Сайт" надійшли документи вих. № 17 від 09.11.2018 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 у справі № 925/153/18.

12.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від заступника керівника Уманської місцевої прокуратури надійшли пояснення на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 у справі № 925/153/18.

У поданих поясненнях заступник керівника Уманської місцевої прокуратури зазначає, що відмова позивача -2 від позову суперечить чинному законодавству, інтересам держави та інтересам Державного історико - архітектурного заповідника "Стара Умань».

12.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного підприємства "Сайт" надійшли документи вих. № 04 від 08.11.2018 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 у справі № 925/153/18.

12.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області надійшли пояснення № 10.08-5604 від 07.11.2018 у справі № 925/153/18.

Позивач -1 у поданих ним поясненнях вказує про відсутність підстав для укладення мирової угоди, оскільки її зміст протирічить нормам законодавства про оренду державного майна, а також інтересам держави.

12.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Державного історико - архітектурного заповідника "Стара Умань" надійшло долучення № 241 від 09.11.2018 мирової угоди від 08.11.2018.

13.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від заступника керівника Уманської місцевої прокуратури надійшли документи № 157-95 вих. № 18 від 08.11.2018 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 у справі № 925/153/18.

13.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від заступника керівника Уманської місцевої прокуратури надійшли пояснення № 157-952 вих. № 18 від 09.11.2018 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 у справі № 925/153/18.

15.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного підприємства "Сайт" надійшли документи вих. № 20 від 15.11.2018 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 у справі № 925/153/18.

15.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного підприємства "Сайт" надійшли пояснення вих. № 21 від 15.11.2018.

Щодо поданої Державним історико-архітектурним заповідником "Стара Умань" заяви про відмову від позову та укладення мирової угоди суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 191 ГПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 274 ГПК України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Зі змісту приписів процесуального законодавства вбачається, що господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета.

Так, зі змісту мирової угоди, поданої до суду 08.11.2018, вбачається, що Державний історико-архітектурний заповідник «Стара Умань», позивач у даній справі, відмовляється від позову керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, Державного історико-архітектурного заповідника «Стара Умань» до приватного підприємства «Сайт» про зобов'язання приватного підприємства «Сайт» повернути Державному історико-архітектурному заповіднику «Стара Умань» по акту прийому-передавання окреме індивідуально визначене нерухоме майно, що належить до державної власності - приміщення 1-го поверху будинку монастиря Василіанів загальною площею 204,6 кв.м., розміщеного за адресою: Черкаська область, місто Умань, вул. Небесної сотні (Радянська) 31, що обліковується на балансі Державного історико- архітектурного заповідника «Стара Умань», а приватне підприємство «Сайт», відповідач у даній справі, зобов'язується сплатити заборгованість балансоутримувачу Державному історико-архітектурному заповіднику «Стара Умань» за оренду окремого індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності - приміщення 1-го поверху будинку монастиря Василіанів загальною площею 204,6 кв.м., розміщеного за адресою: Черкаська область, місто Умань, вул. Небесної сотні (Радянська) 31, відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 19.07.2018 року про затвердження, укладеної між сторонами в процесі виконання мирової угоди від 28.06.2018 року в повному об'ємі, згідно графіка з 10.07.2018 року до 10.06.2021 року.

Проаналізувавши зміст мирової угоди від 08.11.2018 поданої до суду 12.11.2018 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана мирова угода остаточно не вирішує спору між сторонами.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не затверджує мирову угоду від 08.11.2018, яку було подано до суду 12.11.2018.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у затвердженні мирових угод від 08.11.2018, що подані до суду 12.11.2018, оскільки вказані мирові угоди містять підпис лише відповідача; в той час, суд зазначає, що мирова угода укладається в письмовій формі і підписується сторонами угоди.

Враховуючи вище викладені обставини суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подана заява позивачем -2 про відмову від позову суперечить чинному законодавству, інтересам держави та інтересам державного історико-архітектурного заповідника, а тому задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні адвокат відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Господарського суду Черкаської області від 08.08.2018 у справі № 925/153/18 скасувати та прийняти нове про відмову у позові. Також адвокат скаржника в судовому засіданні зазначив проте, що у даній справі відпали підстави для укладення мирової угоди.

Представник прокуратури в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечував, з викладених у поясненнях на неї підстав та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт-без змін.

Позивачі 1, 2 в судове засідання не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від позивачів 1, 2 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов'язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у відсутності представників позивача 1,2 за наявними у справі матеріалами.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення представника прокуратури та адвоката скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 08.04.2008 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області (надалі-орендодавець) та приватним підприємством «Сайт» було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності ( надалі-договір оренди № 631 від 08.04.2008).

Пунктом 1.1. договору № 631 від 08.04.2008 визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно-частина приміщень першого поверху будинку монастиря Василіанів, площею 204,6 кв. м., розміщене за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Радянська, 31, що обліковується на балансі державного історико-архітектурного заповідника «Стара Умань» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на « 20» березня 2007 і становить 208026 грн.

У п. 1.2. договору № 631 від 08.04.2008 сторони визначили, що майно передається в оренду з метою-розміщення кафе (продаж товарів підакцизної групи).

Стан майна на момент укладення договору (потребує/не потребує поточного і капітального ремонту) визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря ( п. 1.3. договору № 631 від 08.04.2008).

Положеннями п. 2.2. договору № 631 від 08.04.2008 визначено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

У разі припинення або розірвання договору у 3-х денний термін повернути балансоутримувачу або підприємству/товариству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати державі збитки в разі погіршення стану бо втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. У разі несвоєчасного повернення орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення ( п. 5.13. договору № 631 від 08.04.2008).

Договір оренди укладено строком на 2 роки 363 дні, що діє з 14 грудня 2007 року по 13 грудня 2010 року включно (п. 10.1. договору № 631 від 08.04.2008).

Дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено ( п. 10.6. договору № 631 від 08.04.2008).

У п. 10.9. договору № 631 від 08.04.2008 сторони визначили, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання передавання про повернення майна покладається на орендаря та балансоутримувача (п. 10.10 договору № 631 від 08.04.2008).

На виконання умов укладеного договору позивач 2 (балансоутримувач) передав, а відповідач прийняв приміщення, розташоване за адресою: м. Умань, вул. Радянська, 31, загальною площею 204,6 кв. м, що підтверджується актом прийому-передвання будівлі від 14.12.2007 ( а.с. 27).

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між сторонами підписувалися та вносилися зміни до договору оренди № 631 від 08.04.2008 в частині строку дії договору оренди, шляхом укладення додаткових догорів, а саме №№ 1-4.

Так, 22.12.2014 року між сторонами було укладено договір за № 4 про внесення змін до договору оренди, згідно умов якого п. 10.1. договору викладено в наступній редакції: Цей договір укладено строком на 2 роки і 363 дні, що діє з 12 грудня 2014 року по 09 грудня 2017 року включно.

Міністерство культури України листом №1579/15-4/14-17 від 20.06.2017, у зв'язку з невиконанням відповідачем істотних умов договору, попередило орендаря про недоцільність продовження строку дії договору на наступний термін.

21.11.2017 Державний історико-архітектурний заповідник "Стара Умань" звернувся з вимогою № 234 до відповідача про повернення орендованого майна після закінчення строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 11.12.2017 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області (орендодавець) надіслало відповідачу заяву № 11-04-6310, в якій було повідомлено про закінчення терміну дії договору оренди 09.12.2017 та запропоновано вчасно повернути приміщення балансоутримувачу, а до Регіонального відділення надати оформлені в установленому порядку акти приймання передачі (повернення) майна в трьох примірниках та сплатити до державного бюджету кошти за фактичний час користування майном.

Вказану заяву було отримано відповідачем 13.12.2017 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 60-61).

22.12.2017 на адресу позивача 1 надійшов лист від відповідача щодо продовження строку дії договору оренди № від 08.04.2008.

В свою чергу, 17.01.2018 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області листом №11-04-0298 повідомило приватне підприємство «Сайт» про відсутність підстав для продовження дії договору.

Приватне підприємство «Сайт» своїх зобов'язань за договором оренди № 631 від 08.04.2008 щодо звільнення орендованого приміщення у зв'язку з припиненням дії договору оренди не виконало, орендоване приміщення за актом приймання-передачі не повернуло.

Вказане й стало підставою для звернення заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області та Державного історико-архітектурного заповідника «Стара Умань» до суду із даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України (надалі-ГК України) майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами-юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

За змістом положень ст. ст. 626, 627 Цивільного кодексу України (надалі-ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності ( ч. 1 ст. 283 ГК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 763 ЦК України, яка кореспондується з нормами ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Нормами ч. 2 ст. 291 ГК України та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (надалі-Закон), встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 цього Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже зазначалось вище, в п. 10.4 договору оренди № 631 від 08.04.2008 сторони визначили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору при обовязковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти обєктом оренди. Для отримання згоди балансоутримувача орендар направляє запит на його адресу не пізніше тридцяти днів до закінчення терміну дії договору. Після отримання згоди балансоутримувача орендодавець протягом десяти днів направляє запит органу, уповноваженому управляти майном. Якщо орендодавець протягом п'ятнадцяти днів не отримав висновків органу, уповноваженого управляти майном, дозволу, відмови чи пропозицій, договір вважається поновленим.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує одна із сторін, зокрема, орендодавець.

В пункті 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» зазначено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивач 1 (орендодавець) заперечував щодо продовження строку дії спірного договору оренди, що підтверджується заявою позивача № 111-04-6310 від 11.12.2017, в якій останній повідомив відповідача, що строк дії договору оренди № 631 08.04.2018 закінчився 09.12.2017, а тому просив звільнити об'єкт оренди та передати його за актом приймання-передачі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що орендодавець у відповідності до положень п. 10.4. договору оренди № 631 від 08.04.2018 висловив своє заперечення проти продовження дії договору оренди.

Тобто орендодавець фактично заперечив проти продовження дії договору, а, відтак, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір оренди № 631 від 08.04.2018 є припиненим з 09.12.2017.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктами 5.13. та 10.09. договору № 631 від 08.04.2008 передбачено, що майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу на підставі акту прийому -передачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГПК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт припинення між сторонами договірних правовідносин щодо використання спірного приміщення, і відсутні докази повернення відповідачем даного майна, відповідно до умов п.п. 5.13, 10.9 договору оренди № 631 від 08.04.2008 (акт приймання-передачі), суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про те, що приватне підприємство «Сайт» користувалося спірним приміщенням без достатніх правових підстав.

З огляду на викладені положення закону, оцінивши у сукупності встановлені фактичні обставини справи, узявши до уваги зміст п.п. 5.13, 10.9 договору оренди № 631 від 08.04.2008, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Стосовно доводів скаржника в обґрунтування підстав скасування судового рішення про порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, а саме ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст.ст. 628 -629 вказаного кодексу).

Суд апеляційної інстанції зазначає, укладаючи договір в квітні 2008 року сторони встановили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 14 грудня 2007 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України передбачено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

03.11.2010 року між сторонами договору було укладено договір за № 1 про внесення змін до договору оренди № 631 від 08.04.2008, згідно умов якого продовжено строк дії договору оренди з 12 грудня 2010 року по 11 грудня 2012 року включно.

В подальшому договором про внесення змін № 2 від 19.12. 2012 року до договору оренди № 631 від 08.04.2008 строк дії договору було продовжено до 11 грудня 2014 року включно.

В місячний строк після закінчення дії договору, а саме 22.12.2014 року між сторонами було укладено договір за № 4 про внесення змін до договору оренди № 631 від 08.04.2014, згідно умов якого п. 10.1. договору викладено в наступній редакції: «Цей договір укладено строком на 2 роки і 363 дні, що діє з 12 грудня 2014 року по 09 грудня 2017 року включно».

Тобто, додатковою угодою № 4 сторони продовжили дію договору оренди ще на 2 роки і 363 дні, а саме з 12 грудня 2014 року по 09 грудня 2017 року включно.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що розділом ІІ додаткової угоди № 4 від 22.12.2014 сторони визначили, що цей договір про внесення змін до договору оренди від 08.04.2008 № 631 вступає в дію з 12.12.2014.

При цьому, сторони також скористалися своїм правом передбаченим ч.3 ст.631 ЦК України.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про невірне застосування норм цивільного законодавства, зокрема ч. 3 ст. 631 ЦК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом апеляційної інстанції також відхиляються твердження скаржника про те, що договір оренди № 631 від 08.04.2008 діяв до 20.12.2017.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Сайт" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 08.08.2018 у справі № 925/153/18 залишити без змін.

2. Справу № 925/153/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано -.07.12.2018

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка