УХВАЛА

м. Київ

12.12.2018Справа № 910/16164/18

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера»

до Національного банку України

про визнання недійсним договору та визнання незаконною бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акватера» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - відповідач) про :

- визнання недійсним Іпотечного Договору № 35 від 29.05.2014, укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акватера», посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. 29.05.2014 р., зареєстрований в реєстрі за № 5031.;

- визнання незаконною бездіяльності органу - загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера» в особі учасників - ЄДГАР ОЛСТОРМ ХОЛДІНГЗ С.А. та ФЕНВІК КОММЕРШІАЛ ЛТД щодо невстановлення істотних умов договору іпотеки в протоколі загальних зборів учасників № 27/05-1 від 27.05.2014 року.

Дослідивши матеріали переданої на розгляд суду позовної заяви на предмет наявності правових підстав для прийняття її до розгляду, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до приписів частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Зі змісту частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що вона визначає можливість об'єднання позовних вимог лише за умови, коли вони пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Таким чином, однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Питання щодо утруднення вирішення спору, у зв'язку з об'єднанням однорідних позовних вимог, оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо.

Тобто, прийняття позову з об'єднаними однорідними вимогами залишається на розсуд суду та є його правом, але повинно бути об'єктивно обґрунтоване.

У разі недотримання правила об'єднання позовних вимог настають наслідки, визначені пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

В даному випадку, позивачем заявлені 2 вимоги, а саме визнання недійсним Іпотечного Договору № 35 від 29.05.2014, укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акватера», посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. 29.05.2014 р., зареєстрований в реєстрі за № 5031. та визнання незаконною бездіяльності органу - загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера» в особі учасників - ЄДГАР ОЛСТОРМ ХОЛДІНГЗ С.А. та ФЕНВІК КОММЕРШІАЛ ЛТД щодо невстановлення істотних умов договору іпотеки в протоколі загальних зборів учасників № 27/05-1 від 27.05.2014 року.

Обґрунтовуючи першу позовну вимогу позивач вказує на те, що Договір Іпотеки № 35 від 29.05.2014 укладено з порушенням чинного законодавства, оскільки його укладено з перевищенням повноважень.

Стосовно другої позовної вимоги про визнання незаконною бездіяльності органу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера» позивач зазначає, що відповідно до протоколу загальних зборів № 07/05-1 від 07.05.2014 Договір Іпотеки безпосередньо мала підписувати саме директор Товариства, який є виконавчим органом Товариства, учасники Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера» не надавали повноважень укладати Іпотечний Договір іншим представникам, проте в порушення повноважень, наданих протоколом Договір Іпотеки було укладено представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Акватера».

Дослідивши зміст позовних вимог судом встановлено, що підставами виникнення спірних правовідносин сторін є Іпотечний договір № 35 від 29.05.2014 та бездіяльність органу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватера" в протоколі загальних зборів № 07/05-1 від 07.05.2014, що породжує різні взаємні права та обов'язки, у даному випадку під час розгляду справи судом має бути надана правова оцінка з точки зору природи кожного з укладених правочинів та порядок їх укладання, що суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи, які виникли з різних підстав, що повинно підтверджуватися окремими, не пов'язаними між собою доказами.

Вказане свідчить про те, що по кожній із заявлених вимог суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру із визначенням та дослідженням різного кола доказів щодо встановлення обставин визнання Договору Іпотеки недійсним, а також наявності/відсутності у органу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Акватера" бездіяльності, що свідчить про порушення правил об'єднання позовних вимог.

Частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Отже, повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права на доступ до правосуддя шляхом подання окремих позовів.

Також суд зазначає, що частиною 6 статті 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено саме право, а не обов'язок суду об'єднати чи роз'єднати позовні вимоги, при цьому, лише за умови, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства, яким в свою чергу в силу приписів частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Натомість, сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню вирішення спору по суті.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Акватера».

2. Ухвала набирає законної сили 12.12.2018 та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.Є. Літвінова