ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 904/148/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.

секретар судового засідання - Підгірська Г.О.,

за участю представників:

позивача - Беседіна В.І.,

відповідача - Зеркіна А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду (судді: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В., Вечірко І.О.) від 06.08.2018 у справі № 904/148/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 996 000,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", АТ "Укрексімбанк") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") про стягнення заборгованості у сумі 996 000,00 грн.

1.2. Позовну заяву із посиланням на положення частини 1 статті 512, статей 514, 610, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України обґрунтовано тим, що між АТ "Укрексімбанк" як новим кредитором і Відкритим акціонерним товариством "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь" (далі - ВАТ "Криворіжсталь") як первісним кредитором укладено договір про уступку права вимоги від 30.06.2004 № 3357, за умовами якого первісний кредитор уступив новому кредиторові, належне первісному кредиторові право вимоги стягнення заборгованості, встановленої рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.12.2000 у справі № 6/627 про примусове звернення стягнення на майно Відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (після перейменування - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") 996 000,00 грн.

Отже, позивач зазначив, що за цим договором він набув право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми - 996 000,00 грн.

1.3. ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" у відзиві на позовну заяву просило відмовити у її задоволенні, наголошуючи, що до неї не додано належних письмових доказів того, що між первісним кредитором і позивачем складено та підписано акт приймання-передачі документів, за яким первісний кредитор передав новому кредиторові документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Немає також і письмових доказів повідомлення відповідачеві про зміну кредитора у зобов'язанні, що є порушенням у розумінні положень статей 516, 517 Цивільного кодексу України.

Отже, у зв'язку із відсутністю доказів повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні відповідно до статті 517 Цивільного кодексу України, у боржника виникає право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові.

Відповідач також зауважив, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2005 у справі № 10/89, на яку послався позивач, не є належним доказом у справі, яка розглядається, оскільки посилання в ухвалі суду у справі № 10/89 на наявність договору про погашення заборгованості від 14.01.2005 № 32 не підтверджено жодним письмовим документом. Отже, відповідач наголосив, що посилання АТ "Укрексімбанк" на наявність договору про погашення заборгованості від 14.01.2005 № 32, згідно з яким погоджено надати відповідачеві відстрочку погашення заборгованості строком на 10 років (до 14.01.2015) з її подальшою виплатою, не відповідає фактичним обставинам справи та не може бути взято до уваги під час судового розгляду.

Відповідач зазначив, що заборгованості ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" перед АТ "Укрексімбанк" на суму 996 000, 00 грн, за даними бухгалтерського обліку відповідача, немає.

ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" акцентувало на пропуску позовної давності.

1.4. У відповіді на відзив АТ "Укрексімбанк" зазначило, що доводи, викладені ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат" у відзиві, не відповідають дійсним обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам. Так, позивач зазначає, що порушень умов договору не допускав, а доводи відповідача є безпідставними. При цьому, умовами договору не передбачено обов'язку банку повідомляти боржникові про заміну кредитора. Натомість відповідач був обізнаний про укладення між банком і первісним кредитором договору та, відповідно, про те, що відбулася заміна кредитора у зобов'язанні.

Крім того, позивач зауважив, що у 2005 році банк як новий кредитор звертався до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідним позовом до ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення, у тому числі, і заборгованості у сумі 996 000,00 грн, право на стягнення якої виникло на підставі договору. За результатами розгляду позову згідно з ухвалою від 21.05.2005 у справі № 10/89 вимоги банку залишено без розгляду. Представник боржника був присутнім у судовому засіданні, отже відповідач був обізнаний про укладений між банком і первісним кредитором договір уступки права вимоги. Підставою для залишення позову без розгляду став наданий відповідачем договір про погашення заборгованості від 14.01.2005 № 32, за умовами якого банком відповідачеві надано відстрочку погашення заборгованості строком на десять років (до 14.01.2015). У зв'язку із невиконанням боржником зобов'язань щодо погашення заборгованості після 14.01.2005, тобто після завершення відстрочки, термін якої погоджено сторонами у договорі про погашення заборгованості № 32, АТ "Укрексімбанк" направило на адресу боржника лист від 21.06.2016 № 016-00/2665, в якому повідомило про наявність заборгованості перед банком і просило її погасити. 23.09.2016 АТ "Укрексімбанк" повторно направило лист із вимогою про сплату заборгованості. Однак оскільки заборгованість боржником не сплачено, банк звернувся до суду.

Стосовно позовної давності позивач наголосив, що оскільки банк надав боржникові відстрочку на 10 років - до 14.01.2015, відлік позовної давності почався після спливу трирічного строку із цього часу, а позов подано 12.01.2018, тобто у межах трирічного строку.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 позов задоволено, стягнуто з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість у сумі 996 000,00 грн.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача як нового кредитора за договором про уступку права вимоги від 30.06.2004 № 3357 та стягнення з відповідача заборгованості, встановленої рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.12.2000 у справі № 6/627.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що у цьому разі позовну давність не пропущено.

2.2. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, зазначивши, що доказів передачі новому кредиторові документів на підтвердження права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредиторові, крім рішення арбітражного суду, та доказів вчасного повідомлення боржника у строки, визначені цим договором, позивач не надав. Заборгованість відповідача перед первісним кредитором стягнуто за рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.12.2000 у справі № 6/627 шляхом звернення стягнення на майно відповідача на користь Криворізького державного гірнично-збагачувального комбінату "Криворіжсталь", яке виконується у порядку, встановленому законом. При цьому позовна давність щодо виконання рішення суду не застосовується.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у касаційній скарзі просить її скасувати, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 залишити в силі, наголошуючи на порушенні судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, скаржник зазначає, що на підставі статті 514 Цивільного кодексу України він одержав право замість первісного кредитора вимагати від відповідача сплати заборгованості у сумі 996 000,00 грн. При цьому відповідач не заперечує факту укладення договору та наявності у нього заборгованості, підтвердженої рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.12.2000 у справі № 6/627, доказів погашення якої немає, а доводи відповідача про відсутність у його бухгалтерському обліку такої заборгованості не звільняють його від обов'язку виконання зобов'язань її погасити.

Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, отже заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. Таку позицію викладено у постановах Верховного Суду у справах № 913/53/16, № 913/945/16, № 923/607/16.

Щодо пропуску позовної давності ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" скаржник зауважує, що сторонами визначено строк виконання зобов'язання до 14.01.2015, тому при визначенні позовної давності підлягає застосуванню положення абзацу 1 частини 5 статті 261 Цивільного кодексу України, згідно з яким за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

3.2. У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", заперечуючи проти її задоволення, просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін як прийняту із дотриманням вимог чинного законодавства та відповідно до норм процесуального права, а також обставин справи, акцентуючи, що в межах оспорюваного правочину про відступлення права вимоги було здійснено переуступку вимоги на звернення стягнення на майно, при цьому вбачається відсутність посилання на будь-яку заборгованість, як предмет такої уступки та неможливість виокремлення спірної суми 996 000,00 грн, на яку посилається позивач як на об'єкт відступлення права вимоги.

4. Розгляд касаційної скарги

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Як убачається із матеріалів справи та установлено судами, 30.06.2004 між ВАТ "Криворіжсталь" (первісний кредитор) і ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (правонаступником якого є ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України") (новий кредитор) укладено договір № 3357 про уступку права вимоги (далі - договір), за умовами пункту 1.1 статті 1 якого первісний кредитор уступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, належне первісному кредиторові, на стягнення заборгованості, встановленої рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.12.2000 у справі № 6/627 про примусове звернення стягнення на майно ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (правонаступником якого є ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") на користь первісного кредитора в сумі 996 000,00 грн.

Згідно з пунктом 1.2 цього договору за його умовами новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному у пункті 1.1 статті 1 зазначеного договору.

Статтею 3 договору встановлено права і обов'язки сторін та передбачено, що первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредиторові документи на підтвердження права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору (пункт 3.1). Первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про уступку права вимоги за цим договором протягом 10 днів із дати набрання чинності цим договором (пункт 3.2 договору).

За змістом пункту 5.1 статті 5 договору його укладено на виконання умов договору про погашення заборгованості від 30.06.2004 № 3358 і набуває чинності з дати здійснення останнього платежу ВАТ "Криворіжсталь" відповідно до пункту 2.2 договору про погашення заборгованості, укладеного між первісним і новим кредитором.

4.3. Так, суд апеляційної інстанції установив, що 30.06.2004 між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (на час розгляду справи - публічне акціонерне товариство) (кредитор) і ВАТ "Криворіжсталь" (боржник) укладено договір про погашення заборгованості № 3358 (далі - договір про погашення заборгованості), згідно з пунктом 1 якого сторони підтвердили, що заборгованість боржника перед кредитором на дату укладення цього договору становить 448 575,47 євро і випливає з обслуговування кредитних угод №№ 16/20-25, 16/21-57, 16/19-58.

За змістом пункту 2 договору про погашення заборгованості боржник зобов'язався погасити перед кредитором заборгованість, визначену у пункті 1 цього договору, у національній валюті таким чином:

"2.1 Погашення заборгованості у сумі 996 000,00 грн ("сума 1") шляхом передачі права вимоги згідно з договором про уступку права вимоги від 30.06.2004 № 3357, який вступає в силу з дати виконання боржником вимог пункту 2.2.

2.2. Погашення залишку заборгованості здійснюється шляхом перерахування на рахунок позивача двома платежами протягом 60 днів з моменту підписання цього договору, а саме: перший платіж здійснюється у сумі 1 000 000,00 грн ("сума 2"); другий платіж - у сумі, яка встановлюється від суми заборгованості, зазначеної у пункті 1, віднімається "сума 1 (в еквіваленті євро на дату другого платежу) та віднімається "сума 2" (в еквіваленті євро на дату його здійснення)*курс на дату здійснення другого платежу".

Згідно з пунктом 3 договору про погашення заборгованості після повного погашення боржником заборгованості відповідно до пункту 2 цього договору, якщо сплату здійснено із додержанням визначеного у пункті 2 договору строку, зобов'язання боржника перед кредитором вважаються повністю виконаними і припиняються.

4.4. Суд апеляційної інстанції установив, що позивачем надано докази погашення ВАТ "Криворіжсталь" коштів у сумі, визначеній пунктом 2.2 статті 2 договору про погашення заборгованості (платіжні документи від 06.07.2004 на суму 1 000 000,00 грн, від 22.07.2004 на суму 936 510,87 грн).

Отже, за умовами договору про уступку права вимоги від 30.06.2004 № 3357 цей договір набирає чинності з 22.07.2004 і кінцевий строк його дії сторонами не встановлено.

4.5. Суд апеляційної інстанції також установив, що 23.06.2016 ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" надіслано на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" вимогу від 21.06.2016 № 016-00/2665 про погашення заборгованості у сумі 2 997 700,00 грн, яка складається із суми боргу - 2 001 700,00 грн, що виник із угоди про уступку права вимоги від 10.02.2004 № 830, і заборгованості у сумі 996 000,00 грн, що виникла із договору про уступку права вимоги від 30.06.2004 № 3357.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 цього Кодексу зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 512, 513 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Статтею 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (стаття 517 цього Кодексу).

4.6. Предметом позову у цій справі є вимога АТ "Укрексімбанк" про стягнення з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості у сумі 996 000,00 грн з посиланням на положення частини 1 статті 512, статті 514, 610, 629 Цивільного кодексу України на підставі договору про уступку права вимоги від 30.06.2004 № 3357.

4.7. Суд апеляційної інстанції установив, що як убачається зі змісту договору про уступку права вимоги, який позивачем визначено як підставу для звернення до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, предметом цього договору є уступка АТ "Укрексімбанк" права вимоги боргу, встановленого рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.12.2000 у справі № 6/627.

Із матеріалів справи убачається, що рішенням Арбітражного суду Дніпропетовської області від 05.12.2000 у справі № 6/627 звернуто стягнення на майно ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Криворізького державного гірнично-збагачувального комбінату "Криворіжсталь" на суму 7 524 763,19 грн. Видано наказ (а. с. 79-80).

За змістом статей 115, 1151 і 116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття рішення у справі № 6/627) рішення, ухвала, постанова арбітражного суду набирають законної сили негайно після їх прийняття і підлягають обов'язковому виконанню підприємствами, організаціями, посадовими особами. Рішення, ухвали, постанови арбітражного суду виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення арбітражного суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ надсилається одночасно з рішенням.

4.8. Отже, виходячи зі змісту договору про уступку права вимоги від 30.06.2004 № 3357, його умовами передбачено фактичну передачу ВАТ "Криворіжсталь" банку права вимоги від ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" виконання рішення суду зі зміною способу такого виконання.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Разом із цим суд апеляційної інстанції зазначив, що за змістом процесуального законодавства, оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі й у разі заміни кредитора у матеріальному зобов'язанні за договором цесії, вирішується судом, який прийняв відповідне судове рішення, у порядку, передбаченому статтею 25 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що сторонами договору про уступку права вимоги фактично замінено стягувача на стадії виконання судового рішення та спосіб виконання цього рішення суду, на той час як уступки права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачено.

4.9. При цьому, як правильно зазначив судом апеляційної інстанції, рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 05.12.2000 у справі № 6/627 звернено стягнення на майно ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Криворізького державного гірничо-збагачувального комбінату "Криворіжсталь" на суму 7 524 763,19 грн, до складу якої увійшла і спірна сума - 996 000,00 грн. Разом із цим повторне стягнення одного і того самого боргу нормами законодавства не передбачено.

4.10. У зв'язку із тим, що суд апеляційної інстанції установив відсутність підстав для задоволення позову через недоведеність порушеного права позивача, заяву відповідача про застосування позовної давності відхилено правомірно.

4.11. Щодо посилань АТ "Укрексімбанк" на обставини, зазначені Господарським судом Дніпропетровської області в ухвалі від 21.07.2005 у справі № 10/89 суд апеляційної інстанції акцентував, що в ухвалі про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України через неявку представника позивача у судове засідання і неподання ним витребуваних документів без поважних причин, не встановлено преюдиціальних обставин, оскільки спір по суті судом не розглядався, а ухвала містить виклад судом доводів позивача, наведених у позовній заяві.

При цьому за відсутності як у матеріалах справи, так і у сторін договору про погашення заборгованості від 14.01.2005 № 32, на який послався АТ "Укрексімбанк" у позовній заяві, яку залишено без розгляду згідно з ухвалою від 21.07.2005 у справі № 10/89, посилання АТ "Укрексімбанк" на цей договір під час розгляду справи № 904/148/18 обґрунтовано визнано судом апеляційної інстанції безпідставними.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.3. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.4. Ураховуючи зазначені положення законодавства та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, зокрема щодо недоведеності позивачем наявності підстав для задоволення його позовних вимог, колегія суддів зазначає, що оскаржена у справі постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування немає.

5.5. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної постанови, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався суд як на підставу для відмови у позові, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 у справі № 904/148/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Дроботова

Судді К.М. Пільков

Ю.Я. Чумак