ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 листопада 2018 р. Справа № 903/721/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: Новосада Б.М.,

представника відповідача: Явтушенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово- комунального об'єднання Нововолинської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рута"

про стягнення 19779грн. 43коп.

встановив: 05.10.2018р. позивач - КП "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово- комунального об'єднання Нововолинської міської ради звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ТОВ "Рута" 19810грн. 22коп., з яких: 16148грн. 40коп.- заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, 30грн. 79коп. - пені, 775грн. - 3% річних та 2856грн. 03коп. - інфляційних втрат. Також просить стягнути з відповідача 1762грн. витрат по сплаті судового збору.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно умов договору про надання послуг з централізованого опалення №226 від 15.10.2014р. щодо оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. суддею Слободян О.Г. справу прийнято до провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін про розгляд справи.

30.10.2018р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№01-55/11734/18), в якому відповідач позов не визнає в повному обсязі. При цьому посилається на те, що, починаючи з дати підписання договору, теплопостачальна організація почала виставляти рахунки відповідачу, як за надані послуги з централізованого опалення, обраховуючи витрати за обігрів транзитних стояків, які проходять через приміщення відповідача.

В грудні 2015 року відповідач звернувся до теплопостачальної організації для надання роз'яснень такого нарахування, методики та законного обґрунтування, враховуючи той факт, що тепло відповідач отримував за рахунок індивідуального опалення, за що відповідно проводив оплату, а стояки були ізольовані, що фактично виключало обігрів приміщень. Однак належної відповіді не отримав.

07.04.2016 року у відповідь на звернення відповідача щодо законності нарахувань за тепловіддачу стояків та зазначення методики обрахунку, надійшла відповідь Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, з якої вбачалося, що при відключенні приміщення від централізованого опалення, у відповідача залишається обов'язок оплачувати витрати за опалення місць загального користування в будинку у відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими КМ України від 21.07.2005 року № 630 та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництв, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 року за № 1478/11758. Що стосується оплати теплової енергії, яка виділяється стояками у квартирі, то чинним законодавством встановлення такої плати окремо для стояків у квартирі не передбачено.

05 листопада 2016 року відповідач направив лист-вимогу до КП «Нововолинськтеплокомуненерго» про припинення самовільного нарахування оплати за централізоване опалення-теплової енергії, яка виділяється стояками в приміщенні та розірвання укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення № 226 від 15.10.2014 року, оскільки послуги по ньому не надаються. Однак, позивач продовжував виставляти рахунки. Листом від 07.11.2016 року рахунки були повернуті, а також підтверджена позиція відповідача про розірвання договору.

Оскільки вимога про розірвання договору була надіслана в липні 2016 року, то відповідач вважає, що договір припинений, а тому сторони не знаходились у договірних відносинах в опалювальних періодах 2016-2018 роках.

Також, відповідач зазначає, що послуги з централізованого опалення не були надані позивачем в повному обсязі, оскільки температура подачі води в стояках не відповідала розрахунку витрат тепла, проведеному КП «Нововолинськтеплокомуненерго». Жодних вимірювальних обрахунків, з метою фактичних показників тепловтрати стояків у приміщенні відповідача, позивачем не виконувалися. Позивач не вказав в позовній заяві в чому саме полягають надані ним послуги, не зазначив склад цих послуг та їх обсяг.

12.11.2018р. на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій зазначено, що відзив на позовну заяву не відповідає обставинам справи та не спростовує позовних вимог. Позивач вказує, що пунктом 5 договору передбачено, що розмір нарахування щомісячної плати за надані послуги проводиться в опалювальний період відповідного до розрахунку на визначення тепловіддачі трубопроводів системи центрального опалення, виконаного КП "Нововолинськтеплокомуненерго" та акту про ізоляцію стояків.

Розмір Гкал/міс тепловіддачі ізольованих стояків визначений в Акті про відключення подачі теплової енергії приміщення ТОВ "Рута", підписаним представником відповідача.

Щодо розірвання договору вказує, що ні законом, ні умовами договору, не передбачено права одностороннього розірвання договору.

Крім того, відповідач зазначає про надання теплопостачальною організацією послуг не в повному обсязі та невідповідність розміру нарахування температурним показникам. Однак, споживач мав право на зменшення розміру плати, згідно Порядку перерахунків за ненадання або надання не в повному обсязі, зниження якості послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151. Відповідач жодного разу не звертався до КП "Нововолинськтеплокомуненерго" з вимогою здійснити перерахунок, у зв'язку з невідповідністю фактичної температури в житловому приміщенні.

Розмір нарахувань за тепловіддачу транзитних трубопроводів постійно відображається в рахунках на оплату, де теплова енергія, що отримана за повний місяць становить - 0.53 Гкал та множиться на оприлюднений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та встановлений органом місцевого самоврядування рішенням тариф на теплову енергію.

Ухвалою суду від 15.11.2018р. засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.11.2018р.

У зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання 21.11.2018р., судом було відкладено розгляд справи по суті відповідно до п.2 ч.2 ст.202 ГПК України, про що зазначено в протоколі судового засідання від 21.11.2018р., яке відбулося за участю представника позивача Новосада Ю.М.

Ухвалою суду від 21.11.2018р. відповідача повідомлено, що розгляд справи по суті відбудеться 27.11.2018р.

В судовому засіданні 27.11.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги. В порядку п.1 ч.2 ст.46 ГПК України подав заяву про відмову від частини позовних вимог. Згідно заяви КП "Нововолинськтеплокомуненерго" відмовляється від стягнення з відповідача 30,79грн. пені та просить стягнути 16148,40грн. заборгованості, 775грн. 3% річних та 2856,03грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч.1 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи те, що дії представника позивача не суперечать інтересам КП "Нововолинськтеплокомуненерго", суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення 30,79грн. пені.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Водночас, заявив усне клопотання про приєднання додаткових документів до матеріалів справи, при цьому причин неможливості подання такого клопотання до розгляду справи по суті не подав. Також, через канцелярію суду від відповідача таких клопотань не надходило.

Згідно частин 3, 4 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. було встановлено відповідачу строк до 30.10.2018р. для подання відзиву на позов, а також всі інших доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Вказана ухвала, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, отримана відповідачем 12.10.2018р.

Ухвалою суду від 15.11.2018р. повідомлено сторони, що розгляд справи по суті призначено на 21.11.2018р., повторно встановлено сторонам строк до 20.11.2018р. на подання суду заяв чи клопотань, пов'язаних з розглядом справи, а також доказів, які з поважних причин не були подані до суду в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала була отримана відповідачем 19.11.2018р.

В судове засідання 21.11.2018р. предстаник відповідача не з'явився та просив відкласти розгляд справи. При цьому клопотання про долучення доказів суду не подав.

Згідно ч.8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не звертався до суду з клопотанням щодо неможливості подання доказів у вказаний судом строк, а тому суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання представника відповідача про долучення додаткових документів, в зв'язку з пропуском строку на його подання.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

15.10.2014 р. між КП "Нововолинськтеплокомуненерго" (Виконавець) та ТОВ "Рута" (Споживач) було укладено Договір № 226 про надання послуг з централізованого опалення.

Вказаний Договір не розірвано, не визнано недійсним у судовому порядку, зобов'язання за ним є чинними.

Згідно пунктів 1, 2 Договору Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення об'єкта: аптеки за адресою: м. Нововолинськ, мікрорайон 15-ий, буд. 5, опалювальною площею 141.2 м2, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором.

Тарифи на послуги на момент укладення договору становлять (з ПДВ): теплова енергія - 1260,13грн./Гкал. Розмір нарахування щомісячної плати за надані послуги проводиться в опалювальний період відповідно до розрахунку на визначення тепловіддачі трубопроводів системи центрального опалення, виконаного ПКГ КП "Нововолинськтеплокомуненерго" та акту ВТВ про ізоляцію стояків, і на момент укладення Договору становить: 0,316 Гкал/міс х 1 260,13 грн./Гкал = 398,20 грн., в т.ч. ПДВ 20%-66,37 грн. (п.5 Договору).

Відповідно до пунктів 6, 7 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 25 числа за поточний місяць щомісячно на протязі опалювального періоду. Послуги оплачуються готівкою, або в безготівковій формі.

Нові тарифи є обов'язковими для сторін з дня введення їх в дію (пп. 14.12 п. 14 Договору).

15 жовтня 2014 року приміщення ТОВ «Рута», що розташоване за адресою 15-й мікрорайон, 5 в м. Нововолинську, було від'єднано від централізованого опалення, у зв'язку з встановленням індивідуального опалення.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що проектування, будівництво, реконструкція об'єктів у сфері теплопостачання здійснюються на основі схем теплопостачання, державних будівельних норм та нормативно-правових актів на проведення будівельних робіт.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоквартирних житлових будинках регулюється, зокрема, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року.

Відповідно до п. 2.4.1 Порядку, разом з проектом індивідуального (автономного) теплопостачання надаються: проектні рішення щодо опалення місць загального користування у будинку; технічні рішення з розрахунками щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання: перенесення транзитних стояків, їхня ізоляція, можливе перекладання розподільних трубопроводів, стояків, заміна дросельних діафрагм, елеваторів, теплолічильників тощо; теплові навантаження місць загального користування; розраховані теплові навантаження будинку; технічні рішення з перерахунку та заміни внутрішньобудинкових систем газо- та електропостачання (залежно від типу нагрівачів).

По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6 Порядку).

Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.7 Порядку).

15.10.2014р. комісією у складі представників КП "Нововолинськтеплокомуненерго" та ТОВ "Рута" було складено та підписано акт про відключення подачі теплової енергії приміщення за адресою: м.Нововолинськ, 15-ий мікрорайон, 5, від внутрішньо-будинкових мереж центрального опалення (ЦО). Актом визначено, що тепловтрати при ізоляції транзитних стояків складають 0,316 Гкал/міс.

Також, окремий акт про відключення приміщення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення приймався Міжвідомчою комісією з розгляду питань відключення від мереж ЦО, на підставі протоколу № 87 від 15.10.2014р. Акт був також підписаний представниками позивача, монтажної організації та відповідача.

Враховуючи специфіку конструкції системи опалення даного житлового будинку, нежитлове приміщення відповідача знаходиться у тепловому контурі житлового будинку, в приміщенні розташовані опалювальні стояки з вертикальним розміщенням, що забезпечує його опалення за рахунок тепловитрат суміжних приміщень та стояків опалення та становить єдину систему централізованого опалення будинку, а обсяг теплової енергії, що споживається, визначається на підставі відповідної технічної документації.

У лютому 2015 року при встановленні лічильника обліку теплової енергії у приміщенні ТОВ "Рута" позивачем було виявлено кімнату, що належить відповідачу, через яку проходять трубопроводи централізованого опалення будинку.

Відповідно до п. 7.7.11 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, усі теплопроводи й арматура в неопалювальних приміщеннях повинні бути ізольовані.

У 2015 році КП "Нововолинськтеплокомуненерго" було підготовлено новий Розрахунок на визначення тепловіддачі транзитних трубопроводів централізованого опалення в підвальному приміщенні, що належить відповідачу. Згідно Розрахунку, загальна кількість тепла, яка поступає від транзитних стояків нежитлового приміщення 1-го поверху та транзитних трубопроводів підвального приміщення становить за годину - 840.59 Вт, а за місяць - 0.53 Гкал/міс.

10.02.2015р. за наслідками проведення перевірки теплоізоляції транзитних трубопроводів в підвальних приміщеннях та приміщеннях першого поверху аптеки, представниками позивача в присутності представника відповідача, було складено Акт про нарахування з нового опалювального періоду (з року) за тепловіддачу транзитних трубопроводів за фактично ізольованих трубопроводах, яке становитиме 0.53 Гкал/міс.

За періоди жовтень 2015 - квітень 2016 років, жовтень 2016 - квітень 2017 років, жовтень 2017 - квітень 2018 років позивач надавав відповідачу теплову енергію від тепловіддачі транзитних трубопроводів централізованого опалення.

На виконання умов Договору, позивач на адресу відповідача щомісячно надсилав рахунки для оплати послуг та акти здачі-надання послуг.

Відповідно до п.12.11 Договору Споживач зобов'язаний щомісячно повертати на адресу Виконавця належним чином оформлені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Проте, відповідач, як споживач послуг не повертав на адресу позивача, як виконавця належним чином оформлені акти-надання послуг та не оплачував отримані послуги.

Згідно п. 34 Договору, при не поверненні Споживачем належним чином оформленого акту здачі-надання послуг, послуги вважаються наданими в повному обсязі.

Станом на 06.09.2018 року у ТОВ "Рута" за договором згідно розрахунку виникла заборгованість перед КП "Нововолинськтеплокомуненерго" розмірі 16 148,40 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості і стаття 627 ЦК України

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 902 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено обов'язок споживача своєчасно вносити платежі за послуги теплопостачання.

Згідно ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Споживачем теплової енергії, згідно Закону України "Про теплопостачання" є юридична особа, яка користується тепловою енергією на підставі договору.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Згідно ч. 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Положеннями п. 5 ч. З ст. 20 Закону встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Загальний правовий аналіз змісту наведених приписів законодавства свідчить про те, що сам лише факт здійснення тепловіддачі в приміщенні споживача, зокрема, і за рахунок транзитних опалювальних стояків, свідчить про те, що відповідач споживає такі послуги, обсяг яких визначений в акті про відключення подачі теплової енергії від 15.10.2014 року та акті про нарахування за тепловіддачу транзитних трубопроводів від 10.02.2015 року.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за отримані послуги в розмірі 16148,40грн. не погашена, підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За прострочення виконання грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг відповідачу, згідно розрахунків позивача, нараховано 775грн. 3% річних та 2856,03грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2015р. по квітень 2018р., які є підставними та підлягають до стягнення.

У відзиві на позов та в судовому засіданні відповідач проти позову заперечує, посилаючись, зокрема, на те, що чинним законодавством не передбачено обов'язку щодо сплати споживачем тепловіддачі трубопроводів системи центрального опалення.

В даному випадку, доводи відповідача є безпідставними.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Згідно п.5, укладеного між сторонами договору, розмір нарахування щомісячної плати за надані послуги проводиться в опалювальний період відповідного до розрахунку на визначення тепловіддачі трубопроводів системи центрального опалення, виконаного КП "Нововолинськтеплокомуненерго" та акту ВТВ про ізоляцію стояків.

Нарахування за тепловіддачу транзитних трубопроводів, які знаходяться в приміщенні відповідача і через які постачається теплоносій передбачено умовами договору та розрахунком, з яким ТОВ "Рута" було ознайомлене.

Також, розмір тепловіддачі ізольованих стояків визначено в Акті про відключення подачі теплової енергії від 15.10.2014р., який був підписаний директором ТОВ "Рута".

Водночас, відповідач не звертався до позивача з претензіями щодо неправильного визначення або перерахунку тепловтрат при ізоляції стояків.

Крім того, посилання відповідача на відповідь Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо законності нарахувань за тепловіддачу стояків та зазначення методики обрахунку є необгрунтованими, оскільки такі роз'яснення не є нормативно-правовим актом.

Також, відповідач стверджує, що договір №226 про надання послуг з центрального опалення від 15.10.2014р. є припинений, оскільки останнім у липні 2016 р. надсилалась позивачу вимога про його розірвання. Водночас, відповідач сплачує послуги за укладеним між сторонами договором №252-226 про надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкової системи теплопостачання від 01.07.2009р.

Суд зазначає наступне. Згідно статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктами 25, 29 Договору №226 встановлено, що договір діє в частині реалізації теплової енергії з 15.10.2014р. по 14.10.2019р., а в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості. Договір може бути розірваний достроково у разі переходу права власності (користування) на приміщення до іншої особи.

Отже, чинним законодавством та умовами договору не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку. А тому укладений між сторонами договір №226 про надання послуг з центрального опалення від 15.10.2014р. є чинним на даний час.

Відповідач вказує на невідповідність розміру нарахування температурним показникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 затверджено Порядок проведення перерахунків за ненадання або надання не в повному обсязі, зниження якості послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення. Відповідно до цього Порядку, підставами для перерахунку є: початок опалювального сезону пізніше встановленого строку; дострокове закінчення опалювального сезону; наявність перерви у наданні послуг, що перевищують допустимий строк; у разі невідповідності фактичної температури в житловому приміщенні за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії проводиться у разі оплати послуг.

ТОВ "Рута" не зверталось до КП "Нововолинськтеплокомуненерго" з вимогою здійснити перерахунок, у зв'язку з невідповідності фактичної температури в житловому приміщенні.

Отже, заперечення відповідача є такими, що не спростовують позовних вимог.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не доведено факт відсутності заборгованості за отриману теплову енергію через транзитні трубопроводи за договором, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рута" () на користь Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради () 19779грн. 43коп. (з яких: 16148грн. 40коп. заборгованості, 775грн. 3% річних та 2856грн. 03коп. інфляційних втрат), а також 1762грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 07.12.2018р.

Суддя О. Г. Слободян